ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
РІШЕННЯ

„18" березня 2014 року
Справа № 927/279/14

Позивач: Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Сільськогосподарське підприємство
«АГРОДІМ»,

юридична адреса: вул. Сумська, 3, м. Київ,
03138

поштова адреса: пр.-т Возз'єднання, 15, м.
Київ, 02160

Відповідач: Сільськогосподарське
товариство з обмеженою
відповідальністю « ДРУЖБА-НОВА»,

вул. 19-го Березня, 7, с. Озеряни,
Варвинський район, Чернігівська
область, 17612

Предмет спору: про стягнення 45400,01

Суддя Н.О.Скорик

Представники сторін:

від позивача: Макаренко В.А.
довіреність № 7 від 04.03.2014 представник

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Товариством з обмеженою
відповідальністю
"Сільськогосподарське підприємство
"АГРОДІМ" подано позов до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
"ДРУЖБА-НОВА" про стягнення 37400,00 грн.
боргу по неоплаті вартості послуг,
виконаних згідно договору № 24/05/2012 від
24.05.2012 р., 6881,60 грн. пені, 411,40 грн.
інфляційних, 707,01 грн. 3% річних.

В поданому до початку судового
засідання відзиві відповідач позовні
вимоги частково визнає. Зокрема,
відповідач погоджується з наявністю
заборгованості в розмірі 37400,00 грн.,
підтверджує правильність нарахування
суми 110,58 грн. інфляційних та 2507,34 грн.
пені. Свої заперечення відповідач
обґрунтовує невірно визначеним
позивачем початком настання права
вимоги, невизначеність договором
строку оплати та зазначає, що дійсно
претензія, яка направлена відповідачу
06.06.2013 була отримана 11.06.2013, отже з
огляду на положення ст.. 253 та ч. 2 ст. 530
Цивільного кодексу України, початок
строку прострочення відповідачем
оплати має починатись не з 18.06.2013, а з
19.06.2013, оскільки 18.06.2013 був останній день
виконання зобов'язання.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши представника
позивача суд

Встановив:

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

24.05.2012 р. між сторонами укладено договір
№ 24/05/2012 (далі - договір), відповідно до
умов якого виконавець (позивач) бере на
себе зобов'язання надати послуги по
посіву кукурудзи посівним агрегатом:
трактором John Deere та сівалкою Kinze на
площі Замовника (відповідач) вартістю
200,00 грн. (двісті гривень) , в т.ч. ПДВ, за 1
га.(п. 1.1. договору).

Пунктом 2.1. сторони погодили, що кінцева
вартість послуг, що надаються
виконавцем замовнику, фіксується
сторонами в актах приймання-передачі
наданих послуг на основі даних GPS
навігаційних пристроїв, які
встановлені замовником на техніці
виконавця, що виконує роботи по даному
договору.

Вартість пального не включається у
вартість послуг, визначену п.п. 1.1.
договору, та надається замовником за
власний рахунок з розрахунку норм
витрат пального 3,2 л/га. (п. 2.3. договору).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання не допускається (ст. 525
Цивільного кодексу України).

Пунктом 3.1. договору визначено, що
здача-приймання наданих послуг
оформляється відповідним актом.

На виконання умов договору, відповідно
до акту приймання-передачі наданих
послуг від 16.07.2012 р., позивачем надано, а
відповідачем прийнято послуги по
посіву кукурудзи без добрив технікою
Джон Дір, сівалкою Kinze 24р. на полях,
площею 1705,8 га на загальну суму 341160,00
грн., в т.ч. ПДВ 56860,00 грн. Акт підписано
представниками сторін і скріплено
печатками.

Статтею 903 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства

Позивачем 06.06.2013 направлено
відповідачу претензію № 0162 від 05.06.2013,
яка була отримана відповідачем 11.06.2013, в
якій просить сплатити 37400,00 грн.
заборгованості. Таким чином,
відповідач зобов'язаний був
розрахуватися за виконані послуги до
18.06.2013.

Відповідач порушив умови договору, за
надані послуги розрахувався частково
на суму 303760,00 грн., що підтверджується
виписками з банку та актами звірки
взаємних розрахунків (а.с. 16, 21-23).

На момент винесення рішення судом
відповідач не надав доказів сплати
37400,00 грн. боргу.

Таким чином, вимоги позивача по
стягненню 37400,00 грн. боргу є
правомірними, підтверджується
матеріалами справи, актом звірки
розрахунків, визнані відповідачем і
підлягають задоволенню.

Статтею 611 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором,
або законом, у тому числі сплата
неустойки (штрафу, пені) та
відшкодування збитків.

Відповідно до статті 218 Господарського
кодексу України підставою
господарсько-правової
відповідальності є вчинене учасником
господарських відносин
правопорушення у сфері господарювання.
Аналогічні положення містить стаття 610
Цивільного кодексу України.

За визначенням статті 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

За приписами статті 550 Цивільного
кодексу України право на неустойку
виникає незалежно від наявності у
кредитора збитків, завданих
невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

Відповідно до п. 5.3. договору у випадку
порушення термінів розрахунків за
виконаний обсяг роботи замовник
сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,1 %
від суми заборгованості за кожний день
прострочення платежу, але не більше 2%
вартості послуг.

Позивачем нараховано та пред'явлено до
стягнення 6881,60 грн. пені за
прострочення виконання грошового
зобов'язання за період з 19.06.2013 р. по
19.12.2013 р. При цьому позивачем правомірно
визначено момент прострочки виконання
та початок настання права вимоги - з
19.06.2013.

Відповідач не надав доказів
відсутності своєї вини в несвоєчасній
оплаті боргу.

Відповідач не заперечує проти
правомірності нрахування пені в сумі
2507,34 грн.

Відповідно до Закону України ?Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошового зобов?язання? від
22.11.1996 р. № 543/96 - ВР розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла
у період, за який сплачується пеня. В
розрахунку з вимогами цього Закону
сума пені за період прострочки оплати з
19.06.2013 по 19.12.2013 складає 2507,34 грн.

Враховуючи вищевикладене, вимоги
позивача по стягненню пені підлягають
частковому задоволенню в розмірі 2507,34
грн., в решті вимог по стягненню пені в
позові має бути відмовлено.

Відповідно до ст.. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано та пред'явлено до
стягнення 411,40 грн. інфляційних за
період з 01.06.2013 по 31.12.2013 та 707,01 грн. 3%
річних за період прострочення
виконання грошового зобов'язання за
період з 19.06.2013 р. по 04.02.2014 р.

Вимоги позивача по стягненню
інфляційних підлягають частковому
задоволенню в розмірі 110,58 грн.,
оскільки позивачем допущено помилку
при розрахунку, не взято до уваги
дефляцію в липні та серпні 2013 року.

Доказів сплати суми інфляційних та
трьох відсотків річних відповідач не
надав.

Враховуючи правомірність нарахувань
та правильність розрахунку суми 3%
річних позов про стягнення 707,01 грн.
підлягає задоволенню.

Судові витрати у вигляді судового
збору покладаються на сторін
пропорційно задоволеним вимогам
згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 525, 526,549,550,610,611,625, 901,903
Цивільного кодексу України, ст. ст. 49,82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити
частково.

1. Стягнути з
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«ДРУЖБА-НОВА», код 31333767, вул. 19-го
Березня, буд 7, с. Озеряни, Варвинський
район Чернігівська область (р. 0753,
МФО 353586 в ЧФ ПАТ КБ «Приватбанк» на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Сільськогосподарське підприємство
«АГРОДІМ», код 32659577, вул. Сумська, буд 3
м. Київ, 03138 (р. 6457 в ТВБВ № 10026/0533
Філія - Головне управління по м. Києву
та Київській області АТ «Ощадбанк» МФО
322669) 37400,00 грн. боргу, 2507,34 грн. пені, 110,58
грн. інфляційних, 707,01 грн. річних 1638,86
грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

2. Врешті позову відмовити.

Повне рішення складено 21.03.2014 р.

Суддя
Н.О. Скорик