ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2014 р.
Справа № 914/184/14

Господарський суд Львівської області
розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали справи:

за позовом: Приватного підприємства
«Центр ринкових досліджень» (м.
Дубляни, Львівська обл.)

до відповідача: Миколаївської міської
ради (м. Миколаїв, Львівська обл.)

про: стягнення 80487,00 грн. суми основного
боргу, 35421,75 грн. - пені, 7164,45 грн. - 3%
річних, 8048,70 грн. інфляційних втрат

Суддя: Пазичев В.М.

При секретарі: Пшеничній В.С.

Представники:

від позивача: Докторевич Р.А. -
довіреність №36 від 05.02.2014 року.

від відповідача: Не з'явився.

Суть спору: На розгляд Господарського
суду Львівської області подано позов
Приватного підприємства «Центр
ринкових досліджень» (м. Дубляни,
Львівська обл.) до Миколаївської
міської ради (м. Миколаїв, Львівська
обл.) про стягнення 80487,00 грн. суми
основного боргу, 35421,75 грн. - пені, 7164,45
грн. - 3% річних, 8048,70 грн. інфляційних
втрат.

Ухвалою Господарського суду
Львівської області від 22.01.2014 року
порушено провадження у справі і
призначено до розгляду на 30.01.2014 року.
Ухвалою суду від 30.01.2014 року розгляд
справи відкладено до 05.02.2014 року, у
зв'язку з відсутністю представників
сторін. Ухвалою суду від 05.02.2014 року
розгляд справи відкладено до 13.02.2014
року, у зв'язку з відсутністю
представника відповідача. Ухвалою суду
від 13.02.2014 року розгляд справи
відкладено до 19.02.2014 року, у зв'язку з
відсутністю представника відповідача.
Ухвалою суду від 19.02.2014 року розгляд
справи відкладено до 27.02.2014 року, у
зв'язку з відсутністю представників
сторін. Ухвалою суду від 27.02.2014 року
розгляд справи відкладено до 04.03.2014
року, для надання доказів. Ухвалою суду
від 04.03.2014 року розгляд справи
відкладено до 12.03.2014 року, в зв'язку з
відсутністю представника відповідача.
Ухвалою суду від 12.03.2014 року розгляд
справи відкладено до 20.03.2014 року, в
зв'язку з відсутністю представника
відповідача.

Позивач вимог ухвали суду про
порушення провадження у справі від
22.01.2014 року, про відкладення від 30.01.2014
року, від 05.02.2014 року, від 13.02.2014 року, від
19.02.2014 року, від 27.02.2014 року, від 04.03.2014
року, від 12.03.2014 року не виконав, явку
повноважного представника в судове
засідання забезпечив.

30.01.2014 року за вх.№3834/14 позивач подав
клопотання про відкладення розгляду
справи, для надання можливості
сторонам врегулювати спір в мирному
порядку.

05.02.2014 року за вх.№4938/14 позивач подав
клопотання про відкладення розгляду
справи, в зв'язку з вирішенням спору в
мирному порядку.

13.02.2014 року за вх.№6418/14 позивач подав
клопотання про відкладення розгляду
справи, у зв'язку із веденням сторонами
дій щодо мирного вирішення спору.

13.02.2014 року за вх.№6419/14 позивач подав
клопотання про долучення доказів до
матеріалів справи.

18.02.2014 року за вх.№6940/14 позивач подав
заперечення на відзив.

18.02.2014 року за вх.№762/14 позивач подав
заяву про зменшення позовних вимог, а
саме: стягнути з відповідача в користь
позивача 101993,57 грн. з яких: 80487,00 грн. -
основного боргу, 11283,62 грн. - пені, 3058,50
грн. - втрат від інфляції та 7164,45 грн. - 3 %
річних.

17.03.2014 року за вх.№1379/14 позивач подав
заяву про зменшення позовних вимог, в
якій просить стягнути з відповідача на
користь позивача 101920,79 грн. з яких: 80487,00
грн. - основного боргу, 7157,83 грн. - пені,
3058,50 грн. - інфляційних втрат та 7164,45 грн.
- 3 % річних.

Відповідач вимог ухвали суду про
порушення провадження у справі від
22.01.2014 року, про відкладення від 30.01.2014
року, від 05.02.2014 року, від 13.02.2014 року, від
19.02.2014 року, від 27.02.2014 року, від 04.03.2014
року, від 12.03.2014 року не виконав, явку
повноважного представника в судове
засідання не забезпечив, хоча і був
своєчасно, належним чином, відповідно
до ст.64 ГПК України, повідомлений про
час, місце і дату розгляду справи, про
що свідчить Реєстр №280 на відправлення
рекомендованої з повідомленням
кореспонденції за 13.03.2014 року, а явка
відповідача була визнана судом та
визначена в ухвалах суду обов'язковою.

03.02.2014 року за вх.№4295/14 відповідач подав
відзив на позовну заяву, в якому
позовні вимоги не визнає в повному
обсязі, так як на сьогоднішній день
Миколаївська міська рада Львівської
області немає жодного примірника
оригіналу відповідного договору, а
також підготовленої документації для
продажу земельної ділянки на аукціоні,
а також підготовленої документації для
продажу земельної ділянки на аукціоні
в зв'язку із зміною керівництва.

Відповідно до ст.75 ГПК України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути спір, відповідно до
ст. 75 ГПК України, за наявними у справі
матеріалами, у відсутності
представника відповідача.

Відповідно до ст. 85 ГПК України, вступну
та резолютивну частини рішення
виготовлено, підписано та оголошено
20.03.2014 року.

Розглянувши матеріали і документи,
подані сторонами, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, сукупно
оцінивши докази, які мають значення для
справи, суд встановив наступне:

Як зазначено у позовній заяві, 30 грудня
2008 року між ПП «Центр ринкових
досліджень» (надалі - позивач,
Виконавець) та Миколаївською міською
радою (надалі - відповідач, Замовник)
було укладеного Договір № 13/08-ЮД-ДР-Ц на
надання послуг з підготовки документів
для продажу земельної ділянки на
аукціоні (надалі - Договір).

Позивач зазначає, що, відповідно до п.1.1
Договору, Виконавець зобов'язаний
надати комплекс послуг з підготовки
документів для продажу на аукціоні
земельної ділянки орієнтовною площею
0,36 га на території Львівської обл., м.
Миколаїв в кварталі забудови вул.
Львівська - пр. Грушевського під
будівництво багатоповерхового
житлового будинку, а Замовник -
прийняти та оплатити надані послуги.

Позивач наголошує, що послуги, згідно
вищевказаного Договору, надані
повністю, про що свідчить підписаний
28.09.2010 р. Акт приймання-передачі наданих
послуг до Договору 13/08-ЮД-ДР-Ц на
надання послуг з підготовки документів
для продажу земельної ділянки на
аукціоні.

Позивач звертає увагу на те, що
розрахунок за надані послуги,
відповідно до п.2.3. Договору, в редакції,
що викладена в Додатковій угоді від
11.10.2010 року, повинен здійснюватися
Замовником за рахунок коштів від
продажу земельної ділянки шляхом
безготівкового перерахунку на рахунок
Виконавця суми, визначеної в п.2.1.
Договору, в строк не пізніше ніж через 10
днів з дня надходження Замовнику
коштів від продажу земельної ділянки
від переможця аукціону.

Позивач наголошує, що у випадку
визнання аукціону таким, що не
відбувся, недійсним тощо, непроведення
Замовником аукціону чи несплати
переможцем аукціону Замовнику коштів
за земельну ділянку протягом трьох
місяців з дня підписання сторонами
Акту приймання-передачі наданих
послуг, оплата за надані послуги
проводиться Замовником за власні кошти
протягом тридцяти календарних днів
після настання вказаних подій та/або
спливу зазначеного трьохмісячного
строку. Пунктом 2.1 Договору
передбачено, що вартість послуг за
Договором становить 80 487,00 грн., в т.ч.
ПДВ.

Позивач звертає увагу на те, що
відповідач аукціону не провів, а тому,
повинен був оплатити надані послуги до
28.01.2011 року. Проте, відповідач за надані
послуги не розрахувався, а тому, у нього
станом на 15.01.2014 року виник та існує
основний борг у розмірі 80 487,00 грн., який,
згідно Договору, підлягає до оплати
позивачу.

Позивач наголошує, що п. 7.3 Договору
передбачено, що сторони домовились, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання
однією із Сторін проводиться за весь
період прострочення по день виконання
такого зобов'язання.

Позивач зазначає, що, відповідно до п.7.5
Договору, за прострочення виконання
грошового зобов'язання Замовник
сплачує Виконавцю пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення, а також штраф в
розмірі 10% (десяти відсотків) від
вартості наданих послуг. Оскільки
відповідачем не оплачено надані
послуги, то, відповідно до п.7.5 Договору,
відповідач зобов'язаний сплатити
позивачу пеню у розмірі 35 421,75 грн. та
штраф у розмірі 8 048,70 грн.

Позивач звертає увагу на те, що,
оскільки відповідачем не оплачено
наданих послуг, то, відповідно до ч.2
ст.625 ЦК України, він зобов'язаний
сплатити позивачу інфляційні у розмірі
3 058,50 грн. та три відсотки річних - 7 164,45
грн.

17.03.2014 року за вх.№1379/14 позивач подав
заяву про зменшення позовних вимог, в
якій просить стягнути з відповідача на
користь позивача 101920,79 грн., з яких: 80487,00
грн. - основного боргу, 7157,83 грн. - пені,
3058,50 грн. - інфляційних втрат та 7164,45 грн.
- 3 % річних.

У відзиві на позовну заяву відповідач
зазначає, що позовні вимоги ПП «Центр
ринкових досліджень» Миколаївською
міською радою не визнаються в повному
обсязі, оскільки на сьогоднішній день
Миколаївська міська рада Львівської
немає жодного примірника оригіналу
відповідного договору, а також
підготовленої документації для
продажу земельної ділянки на аукціоні,
про яку йдеться у позовній заяві, а
посаду міського голови займає вже
зовсім інша особа. У зв'язку з цим, при
написанні відзиву, відповідач може
виходити лише з норм того договору,
копія якого надіслана ПП «Центр
ринкових досліджень» (позивач)
Миколаївській міській раді 22.01.2014 року.

Відповідач зазначає, що Договір на
надання послуг з підготовки документів
для продажу земельної ділянки на
аукціон підписаний 30 грудня 2008 року,
загальний строк надання послуг, згідно
п.5.1 Договору, становить 565 робочих днів.

Відповідач звертає увагу на те, що у
випадку визнання аукціону таким, що не
відбувся, недійсним тощо, непроведення
Замовником аукціону чи несплати
переможцем аукціоном замовнику коштів
на земельну ділянку протягом трьох
місяців з дня підписання сторонами
акту приймання-передачі наданих
послуг, оплата за надані послуги
проводиться Замовником за власні кошти
протягом тридцяти календарних днів
після настання вказаних подій та
спливу зазначеного трьохмісячного
строку.

Відповідач наголошує, що Миколаївська
міська рада Львівської області
аукціону по продажу земельної ділянки
не проводила, відповідно, земельна
ділянка проданою не була.

Відповідач звертає увагу суду на
невиправданість цін на надані
позивачем послуг з підготовки
документів для продажу земельної
ділянки на аукціоні під будівництво
об'єкта промисловості на території м.
Миколаїв, вул. Лисенка. Оскільки,
виходячи із надісланого відповідачу 22
січня 2014 року ПП «Центр ринкових
досліджень» кошторису (Додаток № 1 до
Договору), ціна всієї підготовки
матеріалів становить 80 487,00 грн.
Відповідач вважає цю ціну надто
завищеною як для оплати з місцевого
бюджету, за власні кошти. Ціни, на думку
відповідача, визначено необгрунтовано,
без зазначення будь-якого нормативного
обґрунтування. На посаді міського
голови, на день подачі позову,
знаходиться інша особа, тому
відповідач не може надати оцінку
правомірності діяльності з підписання
договору на завищену ціну для
виконання таких робіт станом на 2008 рік.
Позивач, за твердженням відповівдача, в
свою чергу, не надіслав жодного
документа, який містить обґрунтування,
на підставі чого було визначено саме
такі ціни на підготовку матеріалів для
продажу земельної ділянки на аукціоні.

Відповідач звертає увагу на те, що Акт
приймання-передачі наданих послуг до
Договору № 13/08-ЮД-ДР-Ц на надання послуг
з підготовки документів для продажу
земельної ділянки на аукціоні від
30.12.2010 року був підписаний 28 вересня 2010
року, а Додаткова угода до договору №
13/08-ЮД-ДР-Ц від 30.12.2013 року була
підписана 11 жовтня 2010 року, тобто
приймання наданих послуг відбулося
раніше, ніж зміна до самого договору. У
зв'язку з цим, відповідач вважає
недоцільним та неправомірним
поширення дії вищезазначеної
додаткової угоди на правовідносини
щодо виконання умов договору, оскільки
акт підписувався на основі виконання
договору, який діяв до 28 вересня 2010
року.

Відповідач наголошує, що відповідно до
ч.1 ст. 258 ЦК України, для окремих видів
вимог законом може встановлюватися
спеціальна позовна давність: скорочена
або більш тривала порівняно із
загальною позовною давністю, а згідно
п.1 ч.2. ст. 258 ЦК України, позовна
давність в один рік застосовується,
зокрема, до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені). Враховуючи
вищенаведене, на думку відповідача,
вимоги позивача щодо сплати, згідно
Договору, пені в сумі 35 421,75 грн., штрафу
в сумі 8 048,70 грн., інфляційних втрат в
сумі 3 058, 50 грн. та 3 % річних в сумі 7 164,45
грн. є недоцільними та не відповідають
дійсності, оскільки позовна давність
за цими вимогами сплила ще у 2011 році.

Відповідач зазначає, що ст. 259 ЦК
України передбачає, що позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі. Між ПП «Центр ринкових
досліджень» (позивач) та Миколаївською
міською радою Львівської області
(відповідач) жодного договору про
збільшення строку позовної давності не
було укладено. З цього, на думку
відповідача, виходить, що строк
позовної давності по вимогах позивача,
що викладені у позовній заяві про
стягнення заборгованості, повністю
сплив.

Відповідач звертає увагу на те, що в
позовній заяві позивач зазначив, що п.
7.3. Договору передбачено, що Сторони
домовились, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання однією із сторін
проводиться за весь період
прострочення по день виконання такого
зобов'язання. Також в п.9.1. Договору
передбачено, що договір набирає
чинності з моменту його підписання і
діє до повного виконання Сторонами
передбачених ним зобов'язань.

На момент розгляду справи відповідач
не подав доказів погашення боргу в
повному обсязі, явку повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, відзив на позов подав, в
якому обґрунтував виконання ним своїх
господарських зобов'язань за
Договором.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного:

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно до ст. 173 ГК України,
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
Господарським кодексом України, в силу
якого один суб'єкт (зобов'язана сторона,
в тому числі боржник) зобов'язаний
вчинити певну дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, в тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ст. 179 ГК України,
майново-господарські зобов'язання, які
виникають між суб'єктами
господарювання або між суб'єктами
господарювання і негосподарюючими
суб'єктами - юридичними особами на
підставі господарських договорів, є
господарсько-договірними
зобов'язаннями.

Згідно ст.193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
вказаного кодексу. Частиною 1 статті 530
Цивільного кодексу України
передбачено, що, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 174 Господарського кодексу
України передбачає, що господарські
зобов'язання можуть виникати з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

Згідно ст. 230 ГК України, штрафними
санкціями в цьому Кодексі визначаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до ч.6 ст.231 Господарського
кодексу України штрафні санкції за
порушення грошових зобов"язань
встановлюється у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за весь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 549 Цивільного
кодексу України, неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Згідно ч.2 ст. 549 ЦК України, штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов"язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов"язання, на вимогу кредитора
зобов"язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Як встановлено в ході судового
розгляду справи, 30 грудня 2008 року між ПП
«Центр ринкових досліджень» (надалі -
позивач, Виконавець) та Миколаївською
міською радою (надалі - відповідач,
Замовник) було укладеного Договір №
13/08-ЮД-ДР-Ц про надання послуг з
підготовки документів для продажу
земельної ділянки на аукціоні (надалі -
Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору, Виконавець
зобов'язаний надати комплекс послуг з
підготовки документів для продажу на
аукціоні земельної ділянки
орієнтовною площею 0,36 га на території
Львівської обл., м. Миколаїв в кварталі
забудови вул. Львівська - пр.
Грушевського під будівництво
багатоповерхового житлового будинку, а
Замовник - прийняти та оплатити надані
послуги.

Судом встановлено, що послуги, згідно
вищевказаного Договору, надані
повністю, про що свідчить підписаний
28.09.2010 р. Акт приймання-передачі наданих
послуг до Договору 13/08-ЮД-ДР-Ц про
надання послуг з підготовки документів
для продажу земельної ділянки на
аукціоні.

Розрахунок за надані послуги,
відповідно до п.2.3. Договору, в редакції,
що викладена в Додатковій угоді від
11.10.2010 року, повинен здійснюватися
Замовником за рахунок коштів від
продажу земельної ділянки шляхом
безготівкового перерахунку на рахунок
Виконавця суми, визначеної в п.2.1.
Договору, в строк не пізніше ніж через 10
днів з дня надходження Замовнику
коштів від продажу земельної ділянки
від переможця аукціону. У випадку
визнання аукціону таким, що не
відбувся, недійсним тощо, непроведення
Замовником аукціону чи несплати
переможцем аукціону Замовнику коштів
за земельну ділянку протягом трьох
місяців з дня підписання сторонами
Акту приймання-передачі наданих
послуг, оплата за надані послуги
проводиться Замовником за власні кошти
протягом тридцяти календарних днів
після настання вказаних подій та/або
спливу зазначеного трьохмісячного
строку. Пунктом 2.1 передбачено, що
вартість послуг за Договором становить
80 487,00 грн., в т.ч. ПДВ.

Судом встановлено, що відповідач
аукціону не провів, а тому повинен був
оплатити надані послуги до 28.01.2011 року.
Проте, відповідач за надані послуги не
розрахувався, а тому, у нього, станом на
15.01.2014 року виник та існує основний борг
у розмірі 80 487,00 грн., який, згідно
Договору, підлягає до оплати позивачу.

Пунктом 7.3 Договору передбачено, що
сторони домовились, що нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання однією із
Сторін проводиться за весь період
прострочення по день виконання такого
зобов'язання.

Відповідно до п.7.5 Договору, за
прострочення виконання грошового
зобов'язання Замовник сплачує
Виконавцю пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення, а також штраф в розмірі 10%
(десяти відсотків) від вартості наданих
послуг.

17.03.2014 року за вх.№1379/14 позивач подав
заяву про зменшення позовних вимог, в
якій просить стягнути з відповідача на
користь позивача 101920,79 грн. з яких: 80487,00
грн. - основного боргу, 7157,83 грн. - пені,
3058,50 грн. - інфляційних втрат та 7164,45 грн.
- 3 % річних.

Суд звертає увагу на те, що Акт
приймання-передачі наданих послуг до
Договору № 13/08-ЮД-ДР-Ц на надання послуг
з підготовки документів для продажу
земельної ділянки на аукціоні від
30.12.2010 року, був підписаний 28 вересня 2010
року, а Додаткова угода до договору №
13/08-ЮД-ДР-Ц від 30.12.2010 року була
підписана 11 жовтня 2010 року, тобто
приймання наданих послуг відбулося
раніше, ніж вчинення змін до самого
Договору, у зв'язку з чим, відповідач
вважає недоцільним та неправомірним
поширення дії вищезазначеної
додаткової угоди на правовідносини
щодо виконання умов договору, оскільки
акт підписувався на основі виконання
договору, який діяв до 28 вересня 2010
року. Однак, таке твердження є
безпідставним, оскільки, відповідно до
п. 9.1 Договору, Договір набирає чинності
з моменту його підписання і діє до
повного виконання Сторонами
передбачених зобов'язань, а
відповідачем, незважаючи на вимоги
суду, не надано належних та допустимих
доказів виконання ним зобов'язань за
Договором до моменту укладення
відповідної додаткової угоди.

Крім того, всупереч вимогам суду,
відповідачем не спростовано у
встановленому чинним законодавством
України порядку, а також не
заперечувалось факту підписання
повноважним представником відповідача
Договору та Додаткової угоди до
Договору, що підтверджує погодження
сторонами його умов, а твердження щодо
завищеної ціни робіт, зобов'язання по
виконанню яких покладено умовами
Договору на позивача, не підтверджено
належними та допустимими доказами,
зокрема того, що такий факт є належно
встановлений. Тому такі твердження
відповідача не можуть бути взяті до
уваги при винесенні судового рішення з
даного спору.

Отже, судом встановлено, що сума
основного боргу відповідача перед
позивачем складає 80487,00 грн. - основного
боргу, 7157,83 грн. - пені, 3058,50 грн. -
інфляційних втрат та 7164,45 грн. - 3 %
річних.

Належних доказів наявності
передбачених законом чи договором
підстав для звільнення відповідача від
відповідальності суду не надано.

На час розгляду справи, відповідач не
подав докази погашення боргу в повному
обсязі, позовні вимоги не спростував,
явку повноважного представника в
судове засідання не забезпечив.

Враховуючи, що позивач представив
достатньо об'єктивних та переконливих
доказів в підтвердження позовних
вимог, уточнив (зменшив) позовні вимоги,
а відповідач позовні вимоги не
спростував, суд прийшов до висновку, що
уточнені (зменшені) позовні вимоги
Приватного підприємства «Центр
ринкових досліджень» (м. Дубляни,
Львівська обл.) до Миколаївської
міської ради (м. Миколаїв, Львівська
обл.) про стягнення 80487,00 грн. - основного
боргу, 7157,83 грн. - пені, 3058,50 грн. -
інфляційних втрат та 7164,45 грн. - 3 %
річних є обґрунтованими та підлягають
до задоволення.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати
складаються з судового збору, сум, що
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про
судовий збір», судовий збір
справляється: за подання до суду
позовної заяви та іншої заяви,
передбаченої процесуальним
законодавством; за подання до суду
апеляційної і касаційної скарг на
судові рішення, заяви про перегляд
судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами, заяви про
скасування рішення третейського суду,
заяви про видачу виконавчого документа
на примусове виконання рішення
третейського суду та заяви про
перегляд судових рішень Верховним
Судом України; за видачу судами
документів.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про
судовий збір», судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Згідно п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про
судовий збір», ставки судового збору
встановлюються у таких розмірах: за
подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру - 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про
судовий збір», сплачена сума судового
збору повертається за ухвалою суду в
разі зменшення розміру позовних вимог
або внесення судового збору в більшому
розмірі, ніж встановлено законом.

Як доказ сплати судових витрат, позивач
подав платіжне доручення №1804 від 15.01.2014
року на суму 2683,61 грн. про сплату
судового збору.

Судом встановлено, що позивачем
уточнено (зменшено) позовні вимоги, які
на момент винесення рішення складають
101920,79 грн., а тому, згідно п.2 ч.2 ст.4
Закону України «Про судовий збір»,
позивач повинен був сплатити 2038 (дві
тисячі тридцять вісім) грн. 42 коп.
судового збору. Виходячи з
вищенаведеного, згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону
України «Про судовий збір», суд
повертає позивачу з Державного бюджету
України суму сплаченого судового збору
в розмірі 645 (шістсот сорок п'ять) грн. 19
коп.

Господарські витрати, відповідно до ст.
49 ГПК України, слід покласти на
відповідача, оскільки спір виник з його
вини.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 43,
33, 43, 49, 75, 80, 82, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Уточнені (зменшені) позовні вимоги -
задоволити.

2. Стягнути з Миколаївської міської
ради (81600, вул. А. Шептицького, 82, м.
Миколаїв, Львівська обл., ) на користь Приватного
підприємства «Центр ринкових
досліджень» (80381, вул. Шевченка, 29/43, м.
Дубляни, Львівська обл., , п/р 7 в ЛФ АБ «Експрес-Банк»,
МФО 325956) 80487 (вісімдесят тисяч чотириста
вісімдесят сім) грн. 00 коп. - основного
боргу, 7157 (сім тисяч сто п'ятдесят сім)
грн. 83 коп. - пені, 3058 (три тисячі
п'ятдесят вісім) грн. 50 коп. -
інфляційних втрат, 7164 (сім тисяч сто
шістдесят чотири) грн. 45 коп. - 3 % річних
та 2038 (дві тисячі тридцять вісім) грн. 42
коп. судового збору.

3. Повернути з Державного бюджету
України (отримувач коштів: ГУ ДКСУ у
Личаківському районі м.Львова, код
отримувача (код ЄДРПОУ): 38007620, банк
отримувача: ГУ ДКСУ у Львівській
області, код банку отримувача (МФО): 825014,
рахунок отримувача: 3006, код
класифікації доходів бюджету: 22030001, код
ЄДРПОУ суду: 03499974) на користь
Приватного підприємства «Центр
ринкових досліджень» (80381, вул.
Шевченка, 29/43, м. Дубляни, Львівська обл.,
, п/р 7 в ЛФ АБ
«Експрес-Банк», МФО 325956) суму
сплаченого судового збору в розмірі 645
(шістсот сорок п'ять) грн. 19 коп.

4. Накази видати, в порядку ст. 116 ГПК
України, після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Пазичев В.М.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 25.03.2014 року