ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року Справа № 910/15966/13

Колегія суддів Вищого господарського
суду України у складі:

Головуючого судді
Кузьменка М.В.,

суддів
Васищака І.М.,

Палій В.М.,

розглянувши

касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "УТЕК
будівельна та

торгова компанія"

на рішення
господарського суду міста Києва від
04.11.2013р. та

постанову Київського
апеляційного господарського суду

від 04.02.2014р.

у справі №910/15966/13
господарського суду міста Києва

за позовом Житомирського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Галант"

до Товариства з
обмеженою відповідальністю

"УТЕК будівельна та
торгова компанія"

про стягнення 668 019,66
грн.,

за участю представників:

ТОВ "Галант" - Тарнавський В.Я.;

ТОВ "УТЕК будівельна та торгова
компанія" - Римар С.Ю.;

в с т а н о в и л а :

Житомирське товариство з обмеженою
відповідальністю "Галант" звернулося
до господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "УТЕК будівельна та
торгова компанія" і просило суд
стягнути з останнього 668019,66 грн., у тому
числі: 560 943,75 грн. безпідставно
отриманих коштів, 28047,19 грн. пені, 2804,72
грн. 3% річних та 76224,0 грн. збитків.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на те, що внаслідок
його відмови від договору генерального
підряду №№2012/10 від 25.05.2012р., відповідач
зобов'язаний повернути безпідставно
отримані кошти за оплачені, але не
виконанні роботи у розмірі 560 943,75 грн.,
сплатити встановлену договором пеню,
передбачені ч.2 ст.625 ЦК України 3% річних
та відшкодувати понесені позивачем
збитки через неналежне виконання
відповідачем свого зобов'язання.

У своєму відзиві на позов відповідач
заперечує проти його задоволення,
посилаючись, між іншим, на те, що
припинення 03.04.2013р. дії договору
підряду не є підставою для визнання
раніше сплачених позивачем коштів за
оплатним договором як безпідставних
(т.1 а.с.125-131).

Рішенням господарського суду міста
Києва від 04.11.2013р. позов задоволено
частково. Стягнуто з відповідача 560 943,75
грн. безпідставно отриманих коштів,
2305,25 грн. - 3% річних, 28 047,19 грн. пені. У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив
з того, що:

- відповідачем не виконані роботи за
договором на суму перерахованого
авансу;

- договір підряду є розірваним, а тому
вказана сума має бути повернута
позивачу відповідачем як безпідставно
ним одержана відповідно до ст.1212 ЦК
України;

- пеня підлягає стягненню на підставі
п.12.6 договору, а 3% річних відповідно до
ч.2 ст.625 ЦК України;

- заявлені позивачем до стягнення з
відповідача збитки не підлягають
задоволенню через їх недоведеність
відповідно до ст.22 ЦК України та ст.224 ГК
України (т.2 а.с.11-16).

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 04.02.2014р.
рішення господарського суду міста
Києва від 04.11.2013р. залишено без змін (т.2
а.с.56-62).

Не погоджуючись з прийнятими у справі
судовими актами, відповідач звернувся
до Вищого господарського суду України
з касаційною скаргою та просить їх
скасувати в частині задоволених вимог,
прийняти в цій частині нове рішення про
відмову, в іншій частині оскаржувані
рішення та постанову залишити в силі.

Вимоги касаційної скарги мотивовані
порушенням судами норм матеріального
та процесуального права (т.2 а.с.78-85).

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі
перегляду справи у касаційній
інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи
застосування норм матеріального і
процесуального права при винесенні
оскаржуваних судових актів, знаходить
касаційну скаргу такою, що підлягає
частковому задоволенню, з наступних
підстав.

25.05.2012р. між Житомирським ТОВ "Галант"
(замовник) та ТОВ "УТЕК будівельна та
торгова компанія" (генеральний
підрядник) укладено договір
генерального підряду № 2012/10
будівництва об'єкту - одноповерхова
будівля складу у м.Житомир по вул.
Вітрука, 5 "а".

Відповідно до п.1.1. договору, договір
регулює всі відносини між замовником і
генеральним підрядником щодо
будівництва об'єкту (одноповерхова
будівля складу, яку буде збудовано
згідно з проектною документацією),
готового до експлуатації, та передачі
його замовнику. Генеральний підрядник
бере на себе зобов'язання виконати
власними силами і засобами на свій
ризик весь обсяг робіт з будівництва
об'єкта відповідно до договору і
проектної документації, затвердженої
замовником, в рамках договірної ціни та
строків виконання робіт.

Пунктом 1.2 договору погоджено, що
генеральний підрядник зобов'язаний
виконати роботи власними силами і
засобами, а замовник - прийняти та
оплатити виконані роботи.

Загальна вартість робіт за договором
становить 2 433 333,33 грн. без ПДВ (або 2 920 000
грн. з ПДВ) (пункт 4.2 договору).

Згідно пунктів 6.1, 6.2 договору,
виконання робіт починається після
здійснення авансового платежу
замовником і передачі майданчика
генеральному підряднику. Термін
виконання будівельних робіт на об'єкті
8 (вісім) місяців згідно з графіком
виконання робіт.

Даний договір за своєю правовою
природою є договором будівельного
підряду, що вірно визначено судами
першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 875 ЦК України, за
договором будівельного підряду
підрядник зобов'язується збудувати і
здати у встановлений строк об'єкт або
виконати інші будівельні роботи
відповідно до проектно-кошторисної
документації, а замовник
зобов'язується надати підрядникові
будівельний майданчик (фронт робіт),
передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх.

Відповідно до ст.ст.525, 526, 629 ЦК України
та ст.193 ГК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами, а
зобов'язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Судами встановлено, що на виконання
умов договору позивач сплатив
відповідачу 2 662 000 грн. авансу (т. 1, а.с.24,
26-34).

Згідно акту приймання-передачі
виконаних будівельних робіт форми КБ-2в
за грудень 2012 року, підписаного обома
сторонами без будь-яких зауважень,
вартість виконаних робіт за договором
склала 2 101 056,25 грн. (т.1, а.с.35-63).

Відповідно до пункту 14.1 договору,
замовник може відмовитися від Договору
або призупинити його виконання у
зв'язку з несвоєчасним початком
виконання робіт за договором з вини
генерального підрядника і відставання
від графіку виконання робіт більше ніж
на 1 (один) місяць.

Частиною 2 ст.849 ЦК України передбачено,
що якщо підрядник своєчасно не
розпочав роботу або виконує її
настільки повільно, що закінчення її у
строк стає явно неможливим, замовник
має право відмовитися від договору
підряду та вимагати відшкодування
збитків.

Судами встановлено і не заперечується
скаржником, що позивач в порядку ст.849
ЦК України та з урахуванням умов п.14.1
договору листом від 19.03.2013р. №9
повідомив відповідача про відмову від
договору підряду та вимагав повернути
безпідставно отримані кошти за
оплачені, але не виконані роботи, та
сплатити пеню у розмірі 5% від вартості
невиконаних робіт (т.1, а.с.109-111).

Предметом спору у даній справі є
обов'язок відповідача, визначений ст.1212
ЦК України, повернути безпідставно
отримані грошові кошти у розмірі 560 943,75
грн., сплатити пеню, 3% річних та
відшкодувати збитки.

Згідно ч.3 ст.651, ч.2 ст.653 ЦК України, у
разі односторонньої відмови від
договору у повному обсязі або частково,
якщо право на таку відмову встановлено
договором або законом, договір є
відповідно розірваним або зміненим; у
разі розірвання договору зобов'язання
сторін припиняються.

Відповідно до ст.1212 ЦК України, особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала. При
цьому, в силу ч.2 вказаної норми,
зазначені положення застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Частиною 3 вказаної норми встановлено,
що положення глави 83 "Набуття,
збереження майна без достатньої
правової підстави" застосовуються
також до вимоги про повернення
виконаного однією із сторін у
зобов'язанні.

Отже, із змісту вищевказаних норм
вбачається, що якщо одна сторона до
розірвання договору не надала
виконання, але отримала виконання від
другої, то вона набула майно або
зберегла його за рахунок другої, а
правовою підставою такого набуття або
збереження був саме договір. У разі
розірвання договору правова підстава
відпадає, і мають застосуватись
правила частини першої статті 1212 ЦК
України.

Враховуючи, що позивач в
односторонньому порядку відмовився
від договору відповідно до умов п.14.1
договору та ст.849 ЦК України, а відтак
зобов'язання сторін є припиненими, і,
зважаючи на те, що відповідачем не
виконані роботи на суму 560 943,75 грн.,
перераховану йому в якості оплати
відповідних робіт, суди дійшли
правильного висновку про те, що
відповідач утримує грошові кошти у
вказаному розмірі безпідставно і має
повернути їх позивачу в силу ст.1212 ЦК
України.

Окрім того, згідно ст.611 ЦК України, у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Статтями 610, 612 ЦК України визначено, що
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), є порушенням
цього зобов'язання; боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Пунктом 12.6 договору встановлено, що
якщо генеральний підрядник
неспроможний вчасно закінчити роботу
за договором, то він сплачує замовнику
пеню у розмірі 0,1% вартості невиконаних
робіт за договором за кожен день
прострочення виконання робіт; загальна
вартість пені обмежена 5% вартості
невиконаних робіт.

Оскільки до дати розірвання договору
відповідач прострочив виконання робіт
на чотири місяці, то суди дійшли
обґрунтованого висновку про наявність
правових підстав для стягнення з
відповідача пені у розмірі 28 047,19 грн. (560
943,75 грн. х 5%).

Разом з тим, задовольняючи позов в
частині стягнення з відповідача
передбачених ч.2 ст.625 ЦК України 3%
річних, суди двох інстанцій помилково
не врахували, що обов'язок боржника
сплатити суму боргу з урахуванням
процентів річних не виникає у випадку
повернення безпідставно отриманих
коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки
відповідна дія вчиняється сторонами не
на виконання взятих на себе грошових
зобов'язань, а з інших підстав (п.5.2.
постанови пленуму ВГСУ №14 від 17.12.2013р.
"Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань).

За таких обставин, постанова
Київського апеляційного
господарського суду від 04.02.2014р. в
частині залишення без змін рішення
господарського суду міста Києва від
04.11.2013р. щодо стягнення з відповідача на
користь позивача 2305,25 грн. 3% річних та
рішення господарського суду міста
Києва від 04.11.2013р. у відповідній частині
підлягають скасуванню з прийняттям в
цій частині нового рішення про відмову
у задоволенні позову. В іншій частині
підстави для зміни чи скасування
постанови Київського апеляційного
господарського суду від 04.02.2014р., якою
залишено без змін рішення
господарського суду міста Києва від
04.11.2013р., відсутні.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.
1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України, колегія
суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

1. Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "УТЕК
будівельна та торгова компанія"
задовольнити частково.

2. Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 04.02.2014р. в
частині залишення без змін рішення
господарського суду міста Києва від
04.11.2013р. щодо стягнення з відповідача на
користь позивача 2305,25грн. 3% річних та
рішення господарського суду міста
Києва від 04.11.2013р. у відповідній частині
скасувати, прийнявши в цій частині нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

3. В іншій частині постанову Київського
апеляційного господарського суду від
04.02.2014р. у справі №910/15966/13 та у
відповідний частині рішення
господарського суду міста Києва від
04.11.2013р. залишити без змін.

Головуючий суддя
Кузьменко М.В.

Судді
Васищак І.М.

Палій В.М.