ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16 тел. 235-24-26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2014 р.
Справа № 911/829/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Лутак Т.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства «ЖЛК-Україна» до Управління
освіти і науки Білоцерківської міської
радипро стягнення 102 860, 86 грн.за участю
представників:

позивача:Кононова
Н.Ф.відповідача:Соколюк О.В.суть спору:

Позивач звернувся до господарського
суду з позовом про стягнення з
відповідача 102 860, 86 грн. заборгованості
за договором № 29/00094 про закупівлю
товарів (робіт або послуг) за державні
кошти від 05.02.2013 р.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач посилається на неналежне
виконання відповідачем своїх
договірних зобов'язань щодо сплати
вартості поставленого товару.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 14.03.2014 р. порушено
провадження у даній справі та
призначено її розгляд у судовому
засіданні на 31.03.2014 р.

27.03.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
від позивача надійшло клопотання № 372
від 26.03.2014 р. (вх. № 5561/14 від 27.03.2014 р.) про
долучення до матеріалів справи
витребуваних судом документів.

У судовому засіданні 31.03.2014 р.
представник відповідача надав суду
документи по справі (вх. № 5794/14 від
31.03.2014 р.) та відзив на позовну заяву № 1
від 27.03.2014 р. (вх. № 5816/14 від 31.03.2014 р.), у
якому відповідач визнає позов у
частині суми основного боргу у розмірі
102 860, 86 грн.

Присутній у судовому засіданні
представник позивача повністю
підтримав заявлені позовні вимоги та
просив суд їх задовольнити з підстав
викладених у позові.

Представник відповідача проти
задоволення позову не заперечив.

У судовому засіданні 31.03.2014 р.,
відповідно до ч. 2 ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, присутніх у судовому засіданні,
дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, суд

встановив:

05.02.2013 р. між сторонами укладено договір
№ 29/00094 про закупівлю товарів (робіт або
послуг) за державні кошти, за умовами
якого позивач зобов'язався у лютому -
грудні 2013 року поставити відповідачу
товари, зазначені у додатку № 1, а
відповідач - прийняти і оплатити такі
товари.

Відповідно до п. 1.2 договору
найменування (номенклатура,
асортимент) товару (роботи або послуги):
сир сичужний та кисломолочний (маса
сиркова), код 15.15.4 (за ДК 01 97). Кількість
товарів (послуг або кількісні
характеристики виконуваних за цим
договором робіт): маса сиркова 39793 кг
(тридцять дев'ять тонн сімсот
дев'яносто три кг).

Згідно з п. 3.1 договору ціна цього
договору становить: 1074411, 00 грн. (один
мільйон сімсот чотири тисячі чотириста
одинадцять гривень 00 копійок), у тому
числі ПДВ 179068, 50 грн. Ціна за одиницю
товару (одиниця виміру кілограм): маса
сиркова - 27, 00 грн. (двадцять сім грн. 00
коп.).

Пунктом 4.1 договору передбачено, що
розрахунки проводяться шляхом: оплати
відповідачем після пред'явлення
позивачем рахунка на оплату товару
(робіт або послуг) або після підписання
сторонами акта, з відстрочкою платежу;
або попередньої оплати; або поетапної
оплати відповідачем поставлених
товарів, виконаних робіт чи наданих
послуг. Оплата товару здійснюється за
рахунок бюджетних асигнувань,
затверджених кошторисом у суворій
відповідності з вимогами Бюджетного
кодексу України. У разі затримки
бюджетного фінансування розрахунок за
товар здійснюється протягом 30
календарних днів з моменту поставки
товару. Оплата за товар здійснюється на
протязі 3 банківських днів з дати
отримання відповідачем бюджетного
призначення на фінансування закупівлі
на свій реєстраційний рахунок. Усі
розрахунки за цим договором
проводяться у безготівковій формі.

Відповідно до п. 4.2 договору до рахунка
додаються реєстр накладних на
поставлений товар.

Згідно з п. 5.1 договору строк (термін)
поставки (передачі) товарів (виконання
робіт або надання послуг) з лютого по
грудень 2013 року.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що
місце поставки (передачі) товарів
(виконання робіт або надання послуг):
дошкільні навчальні заклади
Управління освіти і науки
Білоцерківської міської ради.

Відповідно до п. 6.1 договору відповідач
зобов'язався своєчасно та в повному
обсязі сплачувати за поставлені товари
(надані послуги або виконані роботи);
приймати поставлені товари (надані
послуги або виконані роботи) згідно з
актом, товар вважається переданим
постачальником і прийнятим покупцем за
кількістю і якість згідно з
підписаними сторонами видатковими
накладними.

Згідно з п. 6.4 договору позивач має
право своєчасно та в повному обсязі
отримувати плату за поставлені товари
(надані послуги або виконані роботи).

Пунктом 7.1 договору передбачено, що у
разі невиконання або неналежного
виконання своїх зобов'язань за
договором сторони несуть
відповідальність, передбачену
законами та цим договором.

Відповідно до п. 10.1 договору цей
договір набирає чинності з моменту
його підписання і діє до 31 грудня 2013
року, а в частині розрахунків до
повного виконання сторонами своїх
обов'язків.

Додатковою угодою № 1 до договору №
29/00094 про закупівлю товарів (робіт або
послуг) за державні кошти від 05.02.2013 р.
сторони погодили викласти п. 3.1
договору у наступній редакції:
загальна сума договору складає 816534, 00
грн.

На виконання умов договору № 29/00094 про
закупівлю товарів (робіт або послуг) за
державні кошти від 05.02.2013 р. позивач по
наявних у матеріалах справи видаткових
накладних за період з 25.11.2013 р. по 19.12.2013
р. поставив відповідачу товар на
загальну суму 102 861, 66 грн., а відповідач
вказаний товар отримав. Копії
зазначених документів залучені до
матеріалів справи, оригінали у
судовому засіданні оглянуті.

Проте, в порушення своїх договірних
зобов'язань, відповідач за
вищезазначений поставлений товар
розрахувався частково, у зв'язку з чим
за ним утворилася заборгованість у
розмірі 102 860, 86 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звертався до відповідача з
претензією № 68 від 28.01.2014 р. з вимогою
сплатити існуючу заборгованість за
поставлений товар за договором № 29/00094
про закупівлю товарів (робіт або
послуг) за державні кошти від 05.02.2013 р. у
розмірі 102 860, 86 грн.

Відповідачем, в свою чергу, було надано
відповідь на вищезазначену претензію -
лист № 89 від 07.02.2014 р., у якому останній
підтверджує існуючу заборгованість
перед позивачем у розмірі 102 860, 86 грн.
та зазначає, що так як кошти, які
надходять від Управління соціального
захисту населення не плануються у
проекті кошторису до спеціального
фонду, а уточнюються по мірі
надходження управління освіти і науки
не змогло зареєструвати кредиторську
заборгованість в кінці року та не має
можливості провести розрахунки.

У зв'язку з тим, що відповідач не
виконав свого договірного зобов'язання
щодо сплати заборгованості за
поставлений товар у розмірі 102 860, 86
грн., позивач звернувся з даним позовом
до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному, всебічному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вказані вимоги позивача підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 265 Господарського
кодексу України за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих
Господарським кодексом України,
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України про договір
купівлі-продажу (ч. 6 ст. 265
Господарського кодексу України).

Відповідно до п. 1 ст. 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк товар у власність покупця для
використання його у підприємницькій
діяльності або в інших цілях, не
пов'язаних з особистими, сімейними,
домашніми або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу
України передбачено, що покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного
кодексу України, є обов'язковим для
виконання сторонами.

Статтею 173 Господарського кодексу
України передбачено, що один суб'єкт
господарського зобов'язання повинен
вчинити певну дію на користь іншого
суб'єкта, а інший суб'єкт має право
вимагати від зобов'язаної сторони
виконання її обов'язку.

Стаття 193 Господарського кодексу
України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частина друга цієї ж статті передбачає,
що кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 Господарського
кодексу України не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

У відповідності до ст. 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 253 Цивільного кодексу України
передбачено, що перебіг строку
починається з наступного дня після
відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

З матеріалів справи вбачається, що
сторонами було підписано акти звірення
взаємних розрахунків 13.01.2014 р. та 24.03.2014
р., в якому зазначено, що заборгованість
Управління освіти і науки
Білоцерківської міської ради перед
Публічним акціонерним товариством
«ЖЛК-Україна» становить 102 860, 86 грн.
Зазначені акти підписані повноважними
представниками сторін та скріплені
печатками підприємств.

Разом з тим, як вже зазначалося
відповідач у своєму відзиві на позовну
заяву № 1 від 27.03.2014 р. (вх. № 5816/14 від
31.03.2014 р.) визнав позов у частині суми
основного боргу у розмірі 102 860, 86 грн.

У разі визнання відповідачем позову
суд приймає рішення про задоволення
позову за умови, що дії відповідача не
суперечать законодавству або не
порушують прав і охоронюваних законом
інтересів інших осіб (ст. 78
Господарського процесуального кодексу
України).

З огляду на вищевикладене та
враховуючи, що отримання товару та
існування заборгованості відповідачем
не заперечується, борг перед позивачем
на час прийняття рішення не погашений,
його розмір підтверджується наявними
матеріалами справи, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги про
стягнення з відповідача 102 860, 86 грн.
заборгованості за договором № 29/00094 про
закупівлю товарів (робіт або послуг) за
державні кошти від 05.02.2013 р. є
доведеними, обґрунтованими,
підтверджені належними доказами і
підлягають задоволенню.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладається судом на
відповідача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись
ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «ЖЛК-Україна»
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління освіти і науки
Білоцерківської міської ради (09100,
Київська область, місто Біла Церква,
вулиця Шевченка, будинок 122,
ідентифікаційний код - 02143809) на користь
Публічного акціонерного товариства
«ЖЛК-Україна» (09133, Київська область,
Білоцерківський район, селище міського
типу Терезине, вулиця Першотравнева,
будинок 2, ідентифікаційний код - 00445794)
102 860 (сто дві тисячі вісімсот
шістдесят) грн. 86 коп. основного боргу
за договором № 29/00094 про закупівлю
товарів (робіт або послуг) за державні
кошти від 05.02.2013 р. та 2 057 (дві тисячі
п'ятдесят сім) грн. 22 коп. судового
збору.

3. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги відповідно до ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України та може бути оскаржене в
порядку, передбаченому чинним
законодавством України.

Повне рішення складено: 03.04.2014 р.

Суддя
Т.В.
Лутак