ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 р.
Справа № 917/2610/13

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Кременчуцький
сталеливарний завод", 39621, Полтавська
область, м. Кременчук, вул. І. Приходька,
141

до Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробничої
фірми "СТМ", 39600, Полтавська область, м.
Кременчук, вул. Пролетарська, 29/35

про стягнення 69561,09 грн.

Суддя Гетя Н.Г.

Представники до перерви:

від позивача: Гнатенко С.І., Кравченко
К.М.

від відповідача: Костюк Т.В., Костюк В.В

викликана особа: ОСОБА_5

Представники після перерви:

від позивача: Кравченко К.М.

від відповідача: Костюк Т.В., Костюк В.В.

Розгляд справи продовжується після
перерви, оголошеної відповідно до ст. 77
ГПК України в судовому засіданні 11.03.2014
року.

В судовому засіданні 18.03.2014 року після
виходу з нарадчої кімнати на підставі
ст. 85 ГПК України судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Суть справи: розглядається позовна
заява про стягнення 69561,09 грн. неустойки
відповідно до договору № 14-1 від 20.09.2012
року.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги в повному обсязі.

Представники відповідача в судових
засіданнях та наданому до суду відзиві
на позов № 03/02-01 від 03.02.2014 року (т. 1, а.с.
73-76) проти задоволення позовних вимог
заперечують, посилаючись на
відсутність вини відповідача в
порушенні термінів виконання робіт.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд
встановив:

Між Публічним акціонерним товариством
"Кременчуцький сталеливарний завод"
(позивач, замовник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
Науково-виробничою фірмою "СТМ"
(відповідач, підрядник) був укладений
договір № 14-1 від 20.09.2012 року (т. 1, а.с. 8-12),
згідно якого підрядник зобов'язався за
дорученням замовника на власний ризик
виконати комплекс робіт по
облаштуванню опалення полігональних
сит в ФЛЦ, які включають в себе поставку
необхідного обладнання та матеріалів,
виконання будівельно-монтажних та
пусконалагоджувальних робіт, та здати
їх замовнику, а замовник - прийняти ці
робот та оплатити їх (п. п. 1.1., 1.2.
договору).

Відповідно до п. п. 7.1., 7.2. зазначеного
договору № 14-1 від 20.09.2012 року (далі -
договір) в редакції додаткової угоди
б/н від 18.01.2013 року (т. 2, а.с. 6) цей договір
набуває чинності з моменту підписання
його сторонами та діє до 30.12.2013 року.
Закінчення строку дії договору не
звільняє сторони від виконання своїх
зобов'язань за цим договором.

Згідно п. 2.1. укладеного договору в
редакції додаткової угоди за № 1 від
20.03.2013 року (т. 1, а.с. 16) загальна вартість
робіт, зазначених у п. 1.1., визначається
кошторисами, які є невід'ємними
частинами договору, та складає 625904,40
грн. з ПДВ. Вартість розроблення
робочого плану проекту складає 180000,00
грн. з ПДВ. Вартість робіт по реалізації
проекту "Опалення полігональних сит в
ФЛЦ на ПАТ "КСЗ", які включають в себе:
поставку необхідного обладнання і
матеріалів, виконання
будівельно-монтажних та
пусконалагоджувальних робі,
підготовку та передачу замовнику
виконавчої документації, складає 445904,40
грн. з ПДВ.

У відповідності до п. 2 додаткової угоди
№ 1 від 20.03.2013 року на підставі
затвердженої кошторисної документації
до початку виконання робіт,
передбачених цією додатковою угодою №
1, замовник перераховує підряднику
аванс в розмірі 40% від загальної
вартості робіт по реалізації проекту,
що складає 178361,76 грн. з ПДВ.

На виконання наведених вище положень
договору та додаткової угоди до нього
позивачем було здійснено
перерахування відповідачеві грошових
коштів у якості авансу в розмірі 178361,76
грн., що підтверджується копією
платіжного доручення № 74 від 23.05.2013
року (т. 1, а.с. 58).

Відповідно до п. 3 додаткової угоди № 1
від 20.03.2013 року термін виконання робіт
по даній додатковій угоді складає 70
робочих днів з дня перерахування
замовником авансу.

Таким чином, як вказується у позовній
заяві, приймаючи до уваги дату
перерахування авансу позивачем,
кінцевою датою здачі робіт є 03.09.2013
року. Разом із тим, відповідачем було
допущено прострочення виконання робіт
на 86 календарних днів, оскільки
останній акт приймання виконаних
підрядних робіт за № 6/1-02-1-10 був
підписаний лише 28.11.2013 року (т. 1, а.с. 56-57).

У відповідності до приписів п. 10.2.
договору за порушення терміну
виконання робіт підрядник сплачує
замовнику неустойку в розмірі 0,1% від
загальної вартості робіт за кожний
календарний день прострочення, а за
прострочення понад 30 календарних днів
додатково сплачується штраф у розмірі
7% від суми договору.

За таких обставин позивач просить суд
стягнути з відповідача неустойку за
порушення термінів виконання робіт в
розмірі 69561,09 грн., з яких 31213,31 грн. - пеня
та 38347,78 грн. - штраф.

У відповідності до ст. 11 ЦК України та
ст. 174 ГК України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші угоди (правочини),
передбачені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно ст. 837 ЦК України за договором
підряду одна сторона (підрядник)
зобов'язується на свій ризик виконати
певну роботу за завданням другої
сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу. Договір підряду може
укладатися на виготовлення, обробку,
переробку, ремонт речі або на виконання
іншої роботи з переданням її
результату замовникові.

У відповідності положень ст. 875 ЦК
України за договором будівельного
підряду підрядник зобов'язується
збудувати і здати у встановлений строк
об'єкт або виконати інші будівельні
роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації, а
замовник зобов'язується надати
підрядникові будівельний майданчик
(фронт робіт), передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх. Договір будівельного
підряду укладається на проведення
нового будівництва, капітального
ремонту, реконструкції (технічного
переоснащення) підприємств, будівель
(зокрема житлових будинків), споруд,
виконання монтажних,
пусконалагоджувальних, а також інших
робіт, нерозривно пов'язаних з
місцезнаходженням об'єкта.

Згідно ст. ст. 509, 510 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися
на засадах добросовісності, розумності
та справедливості. Сторонами у
зобов'язанні є боржник і кредитор.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК
України та ст. 193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином, в установлений строк,
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, одностороння відмова
від виконання зобов'язання не
допускається, крім передбачених
законом випадків.

Згідно ч. 1 ст. 530, ч. 1 ст. 846 ЦК України
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, воно підлягає
виконанню у цей строк (термін). Строки
виконання роботи або її окремих етапів
встановлюються у договорі підряду.

Як вже зазначалось, обов'язок
відповідача виконати підрядні роботи
протягом 70 робочих днів з дня
перерахування позивачем авансу
встановлено п. 3 додаткової угоди № 1
від 20.03.2013 року.

Відповідно до ст. ст. 610-612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом. У разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Наданими до матеріалів даної справи
доказами підтверджується факт
порушення відповідачем термінів
виконання робіт за договором (з
урахуванням внесених додатковою
угодою змін). Водночас, судом
встановлено, що прострочення виконання
робіт з боку відповідача викликане
причинами, які не залежали від волі
останнього, а також виробничою
необхідністю. Крім того, наявні у
справі докази свідчать про вжиття
відповідачем певних заходів,
спрямованих на захист інтересів
позивача.

Так, у відзиві на позовну заяву
відповідач вказує на те, що
прострочення виконання робіт було
викликане, зокрема неможливістю
виконання робіт в будні дні через
неможливість розташування та
проведення робіт гідравлічного
підйомника на проїжджій частині,
необхідністю залучення третіх осіб для
виконання робіт по врізці в діючий
газопровід тощо. Відповідач зазначає,
що ним були вжиті всі можливі заходи
для захисту інтересів позивача, в т.ч.
проведені додаткові роботи на об'єкті
за власний рахунок, зменшені витрати
позивача на певні види робіт тощо.

Наведені обставини підтверджені
відповідачем за допомогою належних та
допустимих доказів (т. 1, а.с. 78-106). Крім
того, ці обставини підтвердив
викликаний в судове засідання 11.03.2014
року для дачі пояснень по суті спору
заступник головного енергетика
Публічного акціонерного товариства
"Кременчуцький сталеливарний завод"
ОСОБА_5

Слід зазначити, що з наявних в
матеріалах справи копій актів
приймання виконаних підрядних робіт (т.
1, а.с. 18-57) вбачається, що дані акти були
передані відповідачем на підписання
позивачеві значно раніше, ніж
підписані останнім, та тривалий час
знаходились на погодженні.

У відповідності до ст. 614 ЦК України
особа, яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.
Відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 883 ЦК України
підрядник відповідає за прострочення
передання об'єкта замовникові, якщо не
доведе, що це порушення сталося не з
його вини.

Приймаючи до уваги наведене вище, суд
вважає доведеним факт відсутності вини
відповідача в порушенні термінів
виконання робіт, що є підставою для
відмови в задоволенні позовних вимог.

Клопотання про витребування
додаткових доказів по справі в порядку
ст. 38 ГПК України від сторін не
надходили.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції
України та ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Сторони
вільні у наданні до суду своїх доказів
та у доведенні перед судом їх
переконливості.

Таким чином, господарський суд,
застосовуючи основні конституційні
засади судочинства, принцип
верховенства права, виходячи з
фактичних обставин справи, з'ясування
природи дійсних правовідносин між
сторонами у даному спорі та чинного
законодавства України, яке повинно
застосовуватися до них при вирішенні
спорів, дійшов висновку про відмову в
задоволенні позову.

Судові витрати у відповідності до ст. 49
ГПК України покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 32-34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити.

Повне рішення складено 24.03.2014 року.

Суддя
Гетя Н.Г.