ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"31" березня 2014 р.
Справа № 923/739/13

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Немченко Л.М. при
секретарі Бєловій О.С., розглянувши
заяву публічного акціонерного
товариства "Енергопостачальна
компанія "Херсонобленерго" про
розстрочку виконання рішення по справі

за позовом: Антимонопольного комітету
України, м. Київ

до Публічного акціонерного товариства
"Енергопостачальна компанія
"Херсонобленерго", м. Херсон

про стягнення 282 500 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - уповноважена особа
Пилипенко О.Г.

від відповідача - уповноважена особа
Бєрьозка Ю.В.

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду від
01.08.2013 р. позовні вимоги задоволено, з
відповідача стягнуто в доход
Державного бюджету України 282500грн.
пені та 5650 грн. судового збору.

04.12.2013року судом видано відповідні
накази.

Від відповідача 19.11.2013р. надійшла заява
про розстрочку виконання рішення суду
строком на два роки шляхом сплати боргу
рівними частинами щомісяця, зважаючи
на тяжкий фінансовий стан відповідача,
значну суму дебіторської
заборгованості та відсутність
можливості сплатити борг негайно в
повному обсязі або частково.

Ухвалою суду від 20.11.2013р. розгляд заяви
було відтерміновано до повернення
матеріалів справи до суду.

Постановою Вищого господарського суду
від 11.02.2014року залишено без змін
постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 30.08.2013р., якою
було відмовлено відповідачу у
відновленні строку на апеляційне
оскарження, справу №923/739/13 повернуто до
місцевого суду.

У зв'язку з відпусткою судді Задорожної
Н.О. розпорядженням керівника апарату
№57 від 13.03.2014р. призначено повторний
розподіл справи, за результатами якого
справу № 923/739/13 передано судді Немченко
Л.М.

Ухвалою суду від 13.03.2014року заяву
призначено до розгляду в засіданні
суду 27.03.2014року.

В засіданні суду від 27.03.2014року було
оголошено перерву до 31.03.2014року
відповідно до ст. 77 ГПК України.

В ході розгляду заяви, відповідачем
надано суду додаткові пояснення № б/н
від 27.03.2014року та № 07/04-00171 від
31.03.2014року, відповідно до яких він
просить викласти прохальну частину
заяви про розстрочку виконання рішення
в новій редакції, а саме: просить суд
надати розстрочку виконання рішення на
12 календарних місяців, починаючи з
наступного місяця після прийняття
ухвали шляхом сплати рівних щомісячних
платежів у розмірі 23541грн. 67коп. по пені
та 470грн. 83коп. по судовому збору.

Крім того, відповідач обґрунтовує свою
заяву тим, що у січні 2014року у
Херсонській області були складні
погодні умови, у зв'язку з чим було
пошкоджено значну кількість об'єктів
електричних мереж і відповідач поніс
непередбачені витрати на відновлення
об'єктів електричних мереж.

Відповідач зазначає, що ним
недоотримано суми коригування платежу
за куповану ним на оптовому ринку
електроенергії України у зв'язку із
застосуванням єдиних роздрібних
тарифів відповідно до постанови НКРЕ
від 26.08.2005 № 707 "Про затвердження
порядку розрахунку єдиних роздрібних
тарифів на електричну енергію, що
відпускається для кожного класу
споживачів, крім населення, населених
пунктів та зовнішнього освітлення, на
території України", та недоотримано з
бюджету за 2013 рік компенсації збитків,
які енергопостачальники зазнають при
постачанні електроенергії за
регульованим тарифом окремим
категоріям споживачів, відповідно до
постанов НКРЕ №408 від 11.04.2013, № 27 від
18.01.2007, № 198 від 21.02.2008, № 1487 від 16.11.2006 №
996 від 26.07.2006, № 184 від 26.02.2001.

За поясненнями відповідача він має
значну переплату по податкам у зв'язку
з надмірно сплаченими податковими
зобов'язаннями, у зв'язку з чим ним
здійснюються заходи по поверненню цих
коштів.

Відповідач посилається на те, що
знизилась прибутковість підприємства
навіть місячний прибуток підприємства
не дасть можливості сплатити одним
платежом всю заборгованість за
рішенням суду по справі № 923/739/13.

Позивачем надано суду відзив, в якому
він зазначає, що відповідачем не надано
достатніх доказів на її обґрунтування
та підтвердження наявності конкретних
обставин, що ускладнюють виконання
рішення. Позивач просить суд
розглянути заяву відповідача та
прийняти рішення відповідно до вимог
чинного законодавства.

Розглянувши заяву відповідача,
заслухавши представників сторін, суд
дійшов до висновку про те, що заява
відповідача не підлягає задоволенню з
урахуванням наступного.

Статтею 124 Конституції України
встановлено, що судові рішення є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Відповідно до ст. 115 ГПК України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому цим кодексом та
Законом України "Про виконавче
провадження".

Згідно з ст. 121 ГПК України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ,
розглядає це питання у судовому
засіданні з викликом сторін і у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

У п. 7.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17
жовтня 2012 року N 9 "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України"
встановлено, що підставою для
відстрочки, розстрочки, зміни способу
та порядку виконання рішення можуть
бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у визначений
строк або встановленим господарським
судом способом. При цьому слід мати на
увазі, що згоди сторін на вжиття
заходів, передбачених статтею 121 ГПК
України, ця стаття не вимагає, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення.

Тому, вирішуючи питання про
відстрочку або розстрочку виконання
рішення, господарський суд повинен
враховувати матеріальні інтереси
сторін, їх фінансований стан, ступінь
вини відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів в
економіці держави та інші обставини
справи, які б свідчили про можливість
надання відповідачу розстрочки
виконання судового рішення.

При цьому, слід також
враховувати, що за змістом частини
першої статті 229 ГК України та частини
першої ст. 625 ЦК України, за невиконання
грошового зобов'язання боржник
відповідає, хоч би його виконання стало
неможливим не тільки в результаті його
винних дій чи бездіяльності, а і
внаслідок дії непереборної сили або
простого випадку. Відповідальність
боржника означає можливість стягнення
за рахунок майна боржника суми
невиконаного грошового зобов'язання,
тобто боржник не звільняється від
відповідальності за невиконання чи
неналежне виконання грошового
зобов'язання за будь-яких обставин.

Окрім того, ч. 2 ст. 218 ГК України
передбачає, що відсутність у боржника
необхідних коштів, а також порушення
зобов'язань контрагентами
правопорушника не вважаються
обставинами, які є підставою для
звільнення боржника від
господарсько-правової
відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК
України не вважається випадком,
зокрема, недодержання своїх
зобов'язань контрагентом боржника,
відсутність на ринку товарів,
потрібних для виконання зобов'язання,
відсутність у боржника необхідних
коштів.

Відповідач не надав належних
доказів, які б обґрунтовували
неможливість виконання рішення суду, а
посилання на складне фінансове
становище відповідача не є доказом
неможливості виконання рішення та не
підтверджується відповідними
доказами.

До того ж, відповідачем не надано
доказів того, що в нього відсутнє майно,
за рахунок якого можливо виконати
рішення суду.

З моменту винесення
господарським судом Херсонської
області рішення по справі № 923/739/13 від
01.08.2013 року пройшов значний проміжок
часу, однак відповідач не сплатив
позивачу будь-яких коштів в рахунок
погашення заборгованості, тобто станом
на день розгляду заяви, відповідач вже
фактично отримав відстрочку виконання
рішення.

З огляду на викладене та
враховуючи те, що обставини, які
склалися у відповідача не є
винятковими у розумінні ч. 1 ст. 121 ГПК
України, з урахуванням матеріальних
інтересів обох сторін, їх фінансового
стану, ступеню вини відповідача у
виникненні спору, наявності
інфляційних процесів у економіці
держави та недоведеності відповідачем
відсутності коштів і майна, на яке
можливо було б звернути стягнення, суд
вважає, що заява відповідача про
надання розстрочки виконання рішення
задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.86, 121 ГПК України, суд -

у х в а л и в:

1. В задоволенні заяви публічного
акціонерного товариства
"Енергопостачальна компанія
"Херсонобленерго" про розстрочку
виконання рішення по справі № 923/739/13
відмовити.

Суддя
Л.М. Немченко