ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.03.2014
Справа № 905/8975/13

Господарський суд Донецької області у
складі судді Кротінової О.В., у
відкритому судовому засіданні
розглянув справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
"ДТЕК Донецькобленерго", м.Горлівка
Донецької області, ,

до відповідача, Територіального
управління державної судової
адміністрації України в Донецькій
області, м.Донецьк, ,

про стягнення 3 615,18 грн., -

за участю уповноважених представників:

від позивача: Кузнецова І.Є. - за
довіреністю;

від відповідача: не з'явився, -

Згідно ст.77 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні оголошувалась
перерва з 04.02.2014р. по 18.02.2014р.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК
Донецькобленерго", м.Горлівка
Донецької області, звернулось до
господарського суду Донецької області
з позовом до відповідача,
Територіального управління державної
судової адміністрації України в
Донецькій області, м.Донецьк, про
стягнення 3615,18 грн., у тому числі суми
інфляційних нарахувань у розмірі
88,32грн., нарахованих у період з 01.05.2013р.
по 31.05.2013р., за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань по оплаті
активної електроенергії за період
лютий - квітень 2013р., та нарахованих у
період з 01.05.2013р. по 31.05.2013р. за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань по оплаті реактивної
електроенергії за період лютий -
квітень 2013р., суми 3% річних у розмірі
601,96грн., нарахованих у період з 01.02.2013р.
по 31.10.2013р., за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань по оплаті
активної електроенергії за період
лютий - жовтень 2013р., та нарахованих у
період з 01.02.2013р. по 31.10.2013р. за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань по оплаті реактивної
електроенергії за період лютий -
жовтень 2013р., суми пені у розмірі 2
924,90грн., нарахованої у період з 01.02.2013р.
по 31.10.2013р., за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань по оплаті
активної електроенергії за період
лютий - жовтень 2013р., та нарахованої у
період з 01.02.2013р. по 31.10.2013р за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань по оплаті реактивної
електроенергії за період лютий -
жовтень 2013р.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на укладання договору про
постачання електричної енергії №64 від
05.03.2005р. із відповідачем, несвоєчасне
виконання останнім за ним своїх
зобов'язань з оплати вартості активної
електроенергії по рахункам за лютий
2013р. - жовтень 2013р. та реактивної
електроенергії по рахункам за лютий
2013р. - жовтень 2013р., внаслідок чого
виникли підстави для нарахування пені,
3% річних та інфляційних нарахувань.

На підтвердження викладених обставин
позивачем надано розрахунок заявлених
позовних вимог, у копіях: договір про
постачання електричної енергії №64 від
05.03.2005р. із додатком №5 до нього, рахунки
за активну електроенергію №37/64 за
січень - жовтень 2013р., рахунки за
реактивну електроенергію №37/64 за
січень - жовтень 2013р., акти
прийняття-передавання товарної
продукції за січень - жовтень 2013р.,
банківські виписки від 12.02.2013р., 29.03.2013р.,
04.06.2013р., 27.06.2013р., 31.07.2013р., 09.09.2013р.,
02.10.2013р., статутні документи
підприємства та довіреність
відповідача в особі Шахтарського
міжрайонного суду Донецької області
від 01.06.2012р..

04.02.2014р. представником відповідача
наданий відзив на позовну заяву №07-361-14
від 04.02.2014р., в якому останній повідомив
суд, що несвоєчасна сплата за наданими
рахунками пов'язана з недостатнім
обсягом фінансування або його
затримкою, також зауважено, що
Територіальне управління державної
судової адміністрації України в
Донецькій області є державною
установою і фінансується з державного
бюджету за кодами економічної
класифікації видатків. Одночасно, у
наведеному відзиві заявлено
клопотання про розгляд справи №905/8975/13
без участі представника відповідача,
про результати якого повідомити
Територіальне управління державної
судової адміністрації України в
Донецькій області, м.Донецьк. Дане
клопотання задоволено в останньому
судовому засіданні.

До матеріалів справи відповідачем
долучені копії документів, що
підтверджують правовий статус
установи.

04.02.2014р. через канцелярію
господарського суду Донецької області
представником позивача подано
клопотання №б/н від 04.02.2014р., яким
долучено до матеріалів справи копії
документів на виконання вимог суду.

18.02.2014р. представником відповідача
заявлено клопотання №б/н від 18.02.2014р.
про продовження розгляду справи на 15
(п'ятнадцять) днів у порядку ст. 69
Господарського процесуального кодексу
України. Суд ухвалою від 18.02.2014р.
задовольнив таке звернення
відповідача та продовжив строк
розгляду справи №905/8975/13 по 06.03.2014р.

27.02.2014р. через канцелярію
господарського суду Донецької області
від позивача надійшло клопотання
№51юр-670/14 від 26.02.2014р., яким долучено до
матеріалів справи копію банківської
виписки по рахунку №0995 за 19.02.2013р.

06.03.2014р. розпорядженням голови
господарського суду Донецької області,
у зв'язку з знаходженням судді
Соболєвої С.М. у відпустці, справу
№905/8975/13 передано на розгляд судді
Кротінової О.В.

У судовому засіданні, що відбулось
19.03.2014р., позивач наполягав на
задоволені позовних вимог.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, причин неявки не
повідомив, витребувані судом документи
не представив. Про час та місце
судового засідання повідомлений
належним чином.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами статей 4-2, 4-3
Господарського процесуального кодексу
України, правосуддя у господарських
судах здійснюється на засадах рівності
всіх учасників судового процесу перед
законом і судом та на засадах
змагальності.

Відповідно до вимог статті 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається,
як на підставу своїх вимог та
заперечень. Судовими доказами за
визначенням статей 32-38 Господарського
процесуального кодексу України слід
вважати документи, які можуть
підтвердити або спростувати обставини,
що мають значення для правильного
вирішення спору.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу
України, цивільні права і обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також з дій осіб, що не передбачені
актами цивільного законодавства , але
за аналогією породжують цивільні права
і обов'язки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є договори та інші правочини.

05.03.2005р. між Відкритим акціонерним
товариством «Донецькобленерго» (нині -
Публічне акціонерне товариство «ДТЕК
Донецькобленерго») (далі-Постачальник
електричної енергії) та Управлінням
державної судової адміністрації в
Донецькій області (далі-Споживач) був
укладений Договір про постачання
електричної енергії №64, згідно з яким
Постачальник електричної енергії
постачає електричну енергію Споживачу,
а Споживач оплачує постачальнику
електричної енергії її вартість та
здійснює інші платежі згідно з умовами
договору та додатками до нього, які є
його невід'ємними частинами (п.1.).

Як вбачається з матеріалів справи, у
період, за який виник спір, сторони
перебували у договірних відносинах, що
ними не заперечується.

За умовами вказаного договору
Постачальник, зокрема, зобов'язався
постачати Споживачу електроенергію, як
різновид товару в межах 81,9 кВт
приєднаної потужності і в обсягах,
визначених відповідно до розділу 5 та з
урахуванням умов розділу 6 Договору;
згідно з категорією струмоприймачів
Споживача відповідно до ПУЕ та
гарантованого рівня надійності
електропостачання схем
електропостачання, визначених
додатком №4 «Акт розмежування
балансової належності електромереж та
експлуатаційної відповідальності
сторін»; із дотриманням граничних
показників якості електричної енергії,
визначених державними стандартами
(п.2.1.2.)., а Споживач - оплачувати
Постачальнику вартість електричної
енергії згідно з умовами додатків №5
«Порядок розрахунків за
електроенергію» та №6 «Графік зняття
показів засобів обліку електричної
енергії» (п.2.2.3.).

Пунктом 1 додатку №5 «Порядок
розрахунків» до означеного правочину
розрахунковий період встановлений
Споживачу з 15 числа місяця до такого ж
числа наступного місяця.

Відповідно до п.7 вказаного додатку №5,
остаточний розрахунок Споживача за
електричну енергію, спожиту протягом
розрахункового періоду, здійснюється
на підставі виставленого
Постачальником електричної енергії,
рахунка відповідно до даних про
фактичне споживання електричної
енергії визначеного на підставі
показів розрахункових засобів обліку
(або розрахунковим шляхом) з
урахуванням сум, що надійшли від
Споживача. За результатами
розрахункового періоду Споживачем та
Постачальником електричної енергії
визначається фактичний обсяг
поставленої споживачу електричної
енергії та оформлюється додатком №10
«Акт прийняття-передавання товарної
продукції».

Для проведення остаточного розрахунку
Споживач у термін до 3 робочих днів з
дня закінчення розрахункового періоду
повинен отримати в розрахунковому
відділі відповідного РЕМ рахунок на
оплату електричної енергії. Цей
рахунок має бути оплачений Споживачем
протягом 5 банківських днів з дня його
отримання, якщо Споживач здійснює
оплату самостійно, та 10 банківських
днів, якщо Споживач здійснює оплату
через свою головну структуру. В разі
неявки Споживача для отримання рахунку
Постачальник направляє рахунок
Споживачу рекомендованим листом. У
такому разі рахунок вважається
отриманим споживачем з дня його
відправлення.

Матеріали справи містять акти
прийняття-передавання товарної
продукції (електроенергії), що
сторонами підписані та скріплені
печатками. Згідно даних актів обсяги
спожитої відповідачем електроенергії
з лютого по жовтень 2013р. наступні:

- у лютому 2013 року: активна
електроенергія - 25478 кВт/год на суму 29
242,90грн., реактивна електроенергія - 20390
кВт/год на суму 1 601,54грн.;

- у березні 2013 року: активна
електроенергія - 31504 кВт/год на суму 37
517,48грн., реактивна електроенергія - 25203
кВт/год на суму 2 041,34грн.;

- у квітні 2013 року: активна
електроенергія - 16934 кВт/год на суму 20
166,36грн., реактивна електроенергія - 13547
кВт/год на суму 1 082,14грн.;

- у травні 2013 року: активна
електроенергія - 1808 кВт/год на суму 2
196,07грн., реактивна електроенергія - 1446
кВт/год на суму 119,56грн.;

- у червні 2013 року: активна
електроенергія - 1989 кВт/год на суму 2
415,92грн., реактивна електроенергія - 1591
кВт/год на суму 134,12грн.;

- у липні 2013 року: активна
електроенергія - 1421 кВт/год на суму 1
726,01грн., реактивна електроенергія - 1137
кВт/год на суму 95,87грн.;

- у серпні 2013 року: активна
електроенергія - 1624 кВт/год на суму 2
011,94грн., реактивна електроенергія - 1299
кВт/год на суму 111,19грн.;

- у вересні 2013 року: активна
електроенергія - 1739 кВт/год на суму 2
154,41грн., реактивна електроенергія - 1391
кВт/год на суму 120,12грн.;

- у жовтні 2013 року: активна
електроенергія - 8624 кВт/год на суму 10
684,10грн., реактивна електроенергія - 6899
кВт/год на суму 586,08грн.

Також з представлених суду доказів
вбачається, що позивачем відповідачу
виставлені рахунки за спожиту ним
енергію згідно Договору №64 від 05.03.2005р.
у визначений спірний період.

Відповідно до ст.275 Господарського
кодексу України за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч.ч.6, 7 ст.276 Господарського
кодексу України розрахунки за
договорами енергопостачання
здійснюються на підставі цін (тарифів),
встановлених відповідно до вимог
закону. Оплата енергії, що
відпускається, здійснюється
відповідно до умов договору.

З огляду на приписи ст.629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України
передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612
Цивільного кодексу України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою кореспондується й
частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України, відповідно до якої
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином (ст.599
Цивільного кодексу України).

Згідно п.5.1. Правил користування
електричною енергією, затверджених
постановою Національної комісії з
питань регулювання електроенергетики
України № 28 від 31.07.1996 р. (далі - ПКЕЕ)
договір про постачання електричної
енергії є основним документом, який
регулює відносини між постачальником
електричної енергії за регульованим
тарифом, що здійснює свою діяльність на
закріпленій території, і споживачем та
визначає зміст правових відносин, прав
та обов'язків сторін.

Споживання електричної енергії без
договору не допускається.

За умовами п. 6.1. ПКЕЕ, розрахунки
споживача за використану електричну
енергію здійснюються за розрахунковий
період відповідно до умов договору.
Розрахунковий період становить один
місяць, за винятком випадку,
передбаченого пунктом 6.8 цих Правил.
Обсяги електричної енергії, які
підлягають оплаті, мають визначатися
відповідно до даних розрахункового
обліку електричної енергії про її
фактичне споживання за винятком
випадків, передбачених цими Правилами.

Положеннями пп. 2 п. 10.2. ПКЕЕ
встановлено, що споживач електричної
енергії зобов'язаний оплачувати обсяг
спожитої електричної енергії, а також
здійснювати інші платежі відповідно до
умов договору та рахунків, виставлених
на підставі актів про порушення цих
Правил та умов договору.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач свої зобов'язання виконав
належним чином, поставив відповідачеві
за період з лютого по жовтень 2013р.
активної електричної енергії у обсязі
91 121 кВт/год на загальну суму 108 115,19 грн.
та реактивної електричної енергії у
обсязі 72 903 кВт/год на загальну суму 5
891,96 грн., а відповідач її прийняв без
заперечень, що підтверджується
відповідними актами
прийняття-передавання електроенергії.

Одночасно, позивач надавав, а
відповідач отримував рахунки на оплату
спожитої активної електроенергії:
рахунок за лютий 2013р. на суму 29 242,90 грн.
отриманий відповідачем 15.02.2013р.,
рахунок за березень 2013р. на суму 37 517,48
грн. отриманий відповідачем 15.03.2013р.,
рахунок за квітень 2013р. на суму 20 166,36
грн. отриманий відповідачем 15.04.2013р.,
рахунок за травень 2013р. на суму 2 196,07
грн. отриманий відповідачем 15.05.2013р.,
рахунок за червень 2013р. на суму 2 415,92
грн. отриманий відповідачем 17.06.2013р.,
рахунок за липень 2013р. на суму 1 726,01 грн.
отриманий відповідачем 15.07.2013р.,
рахунок за серпень 2013р. на суму 2 011,94
грн. отриманий відповідачем 15.08.2013р.,
рахунок за вересень 2013р. на суму 2 154,41
грн. отриманий відповідачем 16.09.2013р.,
рахунок за жовтень 2013р. на суму 10 684,10
грн. отриманий відповідачем 15.10.2013р. та
рахунки на оплату спожитої реактивної
електроенергії: рахунок за лютий 2013р.
на суму 1 601,54 грн. отриманий
відповідачем 15.02.2013р., рахунок за
березень 2013р. на суму 2 041,34 грн.
отриманий відповідачем 15.03.2013р.,
рахунок за квітень 2013р. на суму 1 082,14
грн. отриманий відповідачем 15.04.2013р.,
рахунок за травень 2013р. на суму 119,56 грн.
отриманий відповідачем 15.05.2013р.,
рахунок за червень 2013р. на суму 134,12 грн.
отриманий відповідачем 17.06.2013р.,
рахунок за липень 2013р. на суму 95,87 грн.
отриманий відповідачем 15.07.2013р.,
рахунок за серпень 2013р. на суму 111,19 грн.
отриманий відповідачем 15.08.2013р.,
рахунок за вересень 2013р. на суму 120,12
грн. отриманий відповідачем 16.09.2013р.,
рахунок за жовтень 2013р. на суму 586,08 грн.
отриманий відповідачем 15.10.2013р., про що
свідчать відповідні відмітки на цих
документах.

Проте, відповідач розрахунки за
спожиту активну та реактивну
електроенергію у визначений спірний
період здійснив з порушенням строків
обумовлених сторонами у договорі.

Так, приймаючи до уваги твердження
позивача, що не заперечуються
відповідачем та не спростовані у
порядку господарського процесуального
законодавства, а також представлені
суду банківськи виписки, вартість
отриманої активної електричної
енергії у лютому 2013р. оплачена частково
в розмірі 3 336,98грн. - 29.03.2013р. (банківська
виписка за 29.03.2013р.) та у залишковій сумі
25 905,92 грн. - 04.06.2013р. (банківська виписка
від 04.06.2013р. на загальну суму 83 589,76грн.),
у березні 2013р. - оплачена 04.06.2013р.
(банківська виписка від 04.06.2013р. на
загальну суму 83 589,76грн.), у квітні 2013р. -
оплачена 04.06.2013р. (банківська виписка
від 04.06.2013р. на загальну суму 83 589,76грн.),
у травні 2013р. - оплачена 27.06.2013р.
(банківська виписка за 27.06.2013р. номер
документа U1849851), у липні 2013р. - оплачена
31.07.2013р. (банківська виписка за 31.07.2013р.),
у серпні 2013р. - оплачена 09.09.2013р.
(банківська виписка за 09.09.2013р.), у
вересні 2013р. - оплачена 02.10.2013р.
(банківська виписка за 02.10.2013р.).

Відомостей щодо оплати отриманої
електроенергії, у тому числі активної,
у жовтні 2013р. суду не надано. Також,
вбачається здійснення оплати за
активну енергію спожиту в червні 2013р.
без прострочення.

Прострочення відповідачем грошового
зобов'язання на підставі статті 625
Цивільного кодексу України тягне за
собою обов'язок сплати суми боргу з
урахуванням індексу інфляції та 3%
річних з простроченої суми за весь час
несвоєчасного виконання обов'язку щодо
сплати відповідних сум, якщо інший
розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Пунктом 8 додатку №5 до договору про
постачання електричної енергії
сторони погодили, що у разі
несвоєчасної оплати обумовлених даним
додатком нарахувань Постачальник
проводить Споживачу нарахування за
весь час прострочення, у тому числі за
день оплати: пені у розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла в період, за який
здійснюються нарахування від суми
боргу; 3% річних з простроченої суми. При
цьому сума грошового зобов'язання
повинна бути оплачена Споживачем з
урахуванням встановленого індексу
інфляції.

Пункт 4.2.1 договору містить аналогічні
положення стосовно відповідальності
за порушення грошового зобов'язання в
частині визначення її у вигляді пені у
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України за кожен
день прострочення платежу, враховуючи
день фактичної оплати.

За розрахунком позивача загальна сума
інфляційних витрат за прострочення
основного зобов'язання становить 88,32
грн. (нарахування здійснено за період з
01.05.2013р. по 31.05.2013р. за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань по
оплаті активної електроенергії за
період лютий - квітень 2013р., тобто на
суму 25 905,92 грн. з 01.05.2013р. по 31.05.2013р., на
суму 37 517,48грн. з 01.05.2013р. по 31.05.2013р. та на
суму 20 166,36грн. з 01.05.2013р. по 31.05.2013р., а
також нарахування здійснено у період з
01.05.2013р. по 31.05.2013р. за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань по
оплаті реактивної електроенергії за
період лютий - квітень 2013р., тобто на
суму 1 601,54грн. з 01.05.2013р. по 31.05.2013р., на
суму 2 041,34грн. з 01.05.2013р. по 31.05.2013р., та на
суму 1 082,14грн. з 01.05.2013р. по 31.05.2013р.);

3% річних - 601,96 грн. (фактично нараховані
за період з 01.02.2013р. по 31.10.2013р. за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань по оплаті активної
електроенергії за період
січень-жовтень 2013р. та нараховані за
період з 01.02.2013р. по 31.10.2013р. за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань по оплаті реактивної
електроенергії за період січень -
жовтень 2013р., щодо кожної із сум з
урахуванням оплат та у проміжку часу
згідно наданого розрахунку);

сума пені - 2 924,90 грн. (нарахована за
період з 01.02.2013р. по 31.10.2013р. за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань по оплаті активної
електроенергії за період
січень-жовтень 2013р. та нарахована за
період з 01.02.2013р. по 31.10.2013р за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань по оплаті реактивної
електроенергії за період січень -
жовтень 2013р., щодо кожної із сум з
урахуванням оплат та у проміжку часу
згідно наданого розрахунку).

Перевіривши арифметичний розрахунок
даних позовних вимог за допомогою
програми інформаційно-пошукової
системи „Законодавство" у
відповідності до методики, що
міститься в п. 2 Інформаційного листа
Вищого господарського суду №01-06/928/2012
від 17.07.2012р., суд дійшов висновку про
наступне.

По-перше, позовні вимоги, визначені у
резолютивній частині поданого суду
позову, полягають у стягненні штрафних
санкцій та 3% річних нарахованих за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань по оплаті активної і
реактивної електроенергії спожитої у
лютому - жовтні 2013р. Таким чином, при
перевірці розрахунку суд приймає за
основу саме цей проміжок часу та
здійснює перевірку даних позовних
вимог у цій частині. Січень 2013р. не
враховується за викладених підстав.

По-друге, як було встановлено вище,
рахунок має бути оплачений Споживачем
протягом 5 банківських днів з дня його
отримання, якщо Споживач здійснює
оплату самостійно, та 10 банківських
днів, якщо Споживач здійснює оплату
через свою головну структуру.

Представлені суду докази свідчать про
здійснення відповідачем платежів
самостійно, а отже строком розрахунку,
за умовами укладеного між сторонами
правочину, є період часу протягом 5-ти
банківських днів з дня отримання
відповідного рахунку.

З огляду на таке, належним виконанням
обов'язку з оплати вартості спожитої
відповідачем електроенергії у спірний
період є сплата останнім грошових
коштів:

за рахунками за лютий 2013р. на суму 29 242,90
грн. (вартість активної електроенергії,
далі за аналогією) та на суму 1 601,54 грн.
(вартість реактивної електроенергії,
далі за аналогією) по 22.02.2013р. (16-18.02.2013р.
не є банківським днем),

за рахунками за березень 2013р. на суму 37
517,48 грн. та на суму 2 041,34 грн. по 21.03.2013р.
(16-17.03.2013р. не є банківським днем);

за рахунками за квітень 2013р. на суму 20
166,36 грн. та на суму 1 082,14 грн. по 22.04.2013р.
(15, 20-21.04.2013р. не є банківським днем);

за рахунками за травень 2013р. на суму 2
196,07 грн. та на суму 119,56 грн. по 20.05.2013р.
(18-19.05.2013р. не є банківським днем);

за рахунками за червень 2013р. на суму 2
415,92 грн. та на суму 134,12 грн. по 21.06.2013р.;

за рахунками за липень 2013р. на суму 1 726,01
грн. та на суму 95,87 грн. по 19.07.2013р.;

за рахунками за серпень 2013р. на суму 2
011,94 грн. та на суму 111,19 грн. по 21.08.2013р.
(17-18.08.2013р. не є банківським днем);

за рахунками за вересень 2013р. на суму 2
154,41 грн. та на суму 120,12 грн. по 20.09.2013р.;

за рахунками за жовтень 2013р. на суму 10
684,10 грн. та на суму 586,08 грн. по 21.10.2013р.
(19-20.10.2013р. не є банківським днем).

Отже, у разі невиконання грошового
зобов'язання за договором про
постачання електричної енергії №64 від
05.03.2005р. у наведені терміни, наступний
за ним день - є першим днем
прострочення.

Згідно Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", розмір
пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.6 ст.232 Господарського
кодексу України, нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

До того ж, п.2.5 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №14 від
17.12.2013р. «Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» звертає увагу на
ту обставину, що умова договору про
сплату пені за кожний день
прострочення виконання зобов'язання не
може розцінюватись як встановлення цим
договором іншого, ніж передбачено ч.6
ст.232 Господарського кодексу України,
строку, за який нараховуються штрафні
санкції.

Приймаючи до уваги встановлені
обставини та зважаючи на наведені
норми матеріального права, за
розрахунком суду сума пені становить
загалом 3 110,07 грн..

3% річних складають загальну суму 644,76
грн..

З урахуванням викладеного, зважаючи, що
позов в частині стягнення пені та 3%
річних підлягає задоволенню в межах
заявлених позовних вимог, вимоги щодо
стягнення штрафних санкцій підлягають
задоволенню у розмірі 2 924,90 грн., 3%
річних в сумі 601,96 грн. та інфляційні
витрати у повному обсязі в розмірі 88,32
грн..

Суд вважає за необхідне зауважити на
наступному.

За змістом припису, що міститься у п.1.10
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №14 від
17.12.2013р. "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань встановлено, що за
загальним правилом, закріпленим у
частині першій статті 625 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання
через відсутність у нього необхідних
коштів, оскільки згадане правило
обумовлено замінністю грошей як їх
юридичною властивістю. Тому у випадках
порушення грошового зобов'язання суди
не повинні приймати доводи боржника з
посилання на неможливість виконання
грошового зобов'язання через
відсутність необхідних коштів (стаття
607 ЦК України) або на відсутність вини
(статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК
України).

Згідно частини першої статті 96
Цивільного кодексу України юридична
особа самостійно відповідає за своїми
зобов'язаннями, а статтями 525, 526
Цивільного кодексу України і статтею 193
Господарського кодексу України
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

На підставі частини другої статті 617
Цивільного кодексу України, частини
другої статті 218 Господарського
кодексу України та рішення
Європейського суду з прав людини у
справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус
проти України" від 18 жовтня 2005 року
відсутність бюджетних коштів
передбачених у видатках Державного
бюджету України не є підставою для
звільнення від відповідальності за
порушення зобов'язання, а отже
підставою для відмови у стягненні пені,
нарахованої за порушення грошового
зобов'язання.

Судові витрати підлягають розподілу з
урахуванням норм статті 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Враховуючи зазначене та керуючись
ст.ст.4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, п.1.1 ч.1 ст.80, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго», м.Горлівка
Донецької області, до Територіального
управління державної судової
адміністрації України в Донецькій
області, м.Донецьк, про стягнення 3 615,18
грн. у тому числі суми інфляційних
нарахувань у розмірі 88,32грн.,
нарахованих у період з 01.05.2013р. по
31.05.2013р., за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань по оплаті
активної електроенергії за період
лютий - квітень 2013р., та нарахованих у
період з 01.05.2013р. по 31.05.2013р. за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань по оплаті реактивної
електроенергії за період лютий -
квітень 2013р., суми 3% річних у розмірі
601,96грн., нарахованих у період з 01.02.2013р.
по 31.10.2013р., за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань по оплаті
активної електроенергії за період
лютий - жовтень 2013р., та нарахованих у
період з 01.02.2013р. по 31.10.2013р. за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань по оплаті реактивної
електроенергії за період лютий -
жовтень 2013р., суми пені у розмірі 2
924,90грн., нарахованої у період з 01.02.2013р.
по 31.10.2013р., за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань по оплаті
активної електроенергії за період
лютий - жовтень 2013р., та нарахованої у
період з 01.02.2013р. по 31.10.2013р за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань по оплаті реактивної
електроенергії за період лютий -
жовтень 2013р. - задовольнити.

2. Стягнути з Територіального
управління державної судової
адміністрації України в Донецькій
області (83086, м.Донецьк, пр.Лагутенко, 14,
, банківські реквізити
не зазначено) на користь Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» (84601, Донецька
область, м.Горлівка, пр-т.Леніна, буд.11,
) пеню у розмірі 2 924,90
грн., суму 3% річних у розмірі 601,96 грн. та
суму інфляційних нарахувань у розмірі
88,32 грн., а також відшкодування
сплаченого судового збору в сумі 1 720,50
грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4. В судовому засіданні 19.03.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

5. Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його оголошення. Зазначений
строк обчислюється з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
ст.ст.84, 85 Господарського
процесуального кодексу України.

6. Повний текст рішення складено 24.03.2014р.

Суддя
О.В. Кротінова