КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2014 р. Справа№ 910/15420/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гарник Л.Л.

суддів: Доманської М.Л.

Остапенка О.М.

за участю представників:

від позивача: Пейкрішвілі М.Ш.
(довіреність б/н від 25.02.2013);

від відповідача: Наконечна Л.В.
(довіреність від 31.12.2013 №31/12/13 НА);

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

товариства з обмеженою
відповідальністю "Телерадіокомпанія
"Студія "1+1"

на рішення господарського суду
міста Києва від 11.02.2014

у справі № 910/15420/13 (головуючий
суддя: Дупляк О.М.,

судді: Курдельчук І.Д.,
Нечай О.В.)

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Телерадіокомпанія

"Студія "1+1"

до приватного
акціонерного товариства "Міжнародний
Медіа

Центр-СТБ"

про стягнення компенсації
за порушення виключних майнових

авторських прав

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 11.02.2014 у справі №910/15420/13 позов
товариства з обмеженою
відповідальністю "Телерадіокомпанія
"Студія "1+1" до приватного акціонерного
товариства "Міжнародний Медіа
Центр-СТБ" про стягнення компенсації за
порушення виключних майнових
авторських прав залишено без
задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
товариство з обмеженою
відповідальністю "Телерадіокомпанія
"Студія "1+1" звернулось до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржуване рішення та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Скарга мотивована порушенням та
неправильним застосуванням місцевим
господарським судом норм
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини сторін,
недоведеністю та неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи,
невідповідністю викладених в
оскарженому рішенні висновків дійсним
обставинам справи.

Заперечуючи правильність висновку
місцевого господарського суду про те,
що телевізійна передача «Неймовірна
правда про зірок» має
інформаційно-аналітичний характер,
скаржник зазначає, що докази на користь
цього в матеріалах справи відсутні. У
цьому зв'язку у скарзі йдеться про
необхідність призначення у даній
справі експертизи для встановлення
інформаційного характеру зазначеної
передачі, а також необхідність
урахування при вирішенні справи листа
Українського Українського інституту
підвищення кваліфікації працівників
телебачення, радіомовлення і преси від
10.02.2014 № 44, згідно якого ця передача має
розважальний характер.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник товариства з
обмеженою відповідальністю
"Телерадіокомпанія "Студія "1+1"
апеляційну скаргу підтримав,
представник приватного акціонерного
товариства "Міжнародний Медіа
Центр-СТБ" висловився за відхилення
апеляційної скарги з підстав,
викладених у відзиві.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
господарським судом при прийнятті
оскарженого рішення норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку про те,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає виходячи з наступного.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Телерадіокомпанія
"Студія "1+1" (далі - позивач) пред'явлено
позов до приватного акціонерного
товариства "Міжнародний Медіа
Центр-СТБ" (далі - відповідач) про
стягнення 286 750 грн.

Причиною спору є намагання позивача
отримати компенсацію за порушення
виключних майнових авторських прав.

Позов мотивовано тим, що відповідачем
неправомірно проведено публічне
сповіщення уривків телесеріалу "SILA".

Як встановлено місцевим господарським
судом та підтверджується наявними
матеріалами справи, позивачу належать
виключні майнові права на використання
аудіовізуального твору - телесеріалу
"SILA" на підставі укладеного ним з
компанією "TV Media Planet" договору від 11.09.2006.

Право позивача на розповсюдження і
демонстрування телесеріалу "SILA"
підтверджується також державним
посвідченням № 19.4538.2013Т на право
розповсюдження та демонстрування
фільмів (прокатне посвідчення).

Факт використання вищевказаного твору
під час трансляції передачі
"Неймовірна правда про зірок"
відповідачем визнається,
підтверджується відеозаписами
вказаних телепередач на диску для
лазерних систем зчитування №№ 220713,
209713, ефірними довідками товариства з
обмеженою відповідальністю
"Комунікаційний альянс" від 02.08.2013 №№
130802-2, 130802-1.

Колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду на
підставі встановлених обставин справи
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до статті 440 Цивільного
кодексу України (далі -ЦК України)
майновими правами інтелектуальної
власності на твір є: право на
використання твору; виключне право
дозволяти використання твору; право
перешкоджати неправомірному
використанню твору, в тому числі
забороняти таке використання; інші
майнові права інтелектуальної
власності, встановлені законом.
Майнові права на твір належать його
авторові, якщо інше не встановлено
договором чи законом.

Згідно з статтею 443 ЦК України
використання твору здійснюється лише
за згодою автора, крім випадків
правомірного використання твору без
такої згоди, встановлених цим Кодексом
та іншим законом.

Статтею 445 ЦК України встановлено, що
автор має право на плату за
використання його твору, якщо інше не
встановлено цим Кодексом та іншим
законом.

Статтею 7 Закону України "Про авторське
право і суміжні права" від 23.12.1993 №
3792-ХІІ "Про авторське право і суміжні
права" (далі - Закон № 3792) передбачено,
що суб'єктами авторського права є
автори творів, зазначених у частині
першій статті 8 цього Закону, їх
спадкоємці та особи, яким автори чи їх
спадкоємці передали свої авторські
майнові права.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 цього ж Закону,
автор (чи інша особа, яка має авторське
право) може передати свої майнові
права, зазначені у статті 15 цього
Закону, будь-якій іншій особі повністю
чи частково. Передача майнових прав
автора (чи іншої особи, яка має
авторське право) оформляється
авторським договором.

Майнові права, що передаються за
авторським договором, мають бути у
ньому визначені. Майнові права, не
зазначені в авторському договорі як
відчужувані, вважаються такими, що не
передані.

Згідно ч. 3 ст. 15 Закон № 3792 виключне
право автора (чи іншої особи, яка має
авторське право) на дозвіл чи заборону
використання твору іншими особами дає
йому право дозволяти або забороняти,
зокрема: - відтворення творів; -
публічне виконання і публічне
сповіщення творів; - будь-яке повторне
оприлюднення творів, якщо воно
здійснюється іншою організацією, ніж
та, що здійснила перше оприлюднення.

Суд попередньої інстанції, з огляду на
фактичний зміст укладеного позивачем з
правовласником ліцензійного договору,
дійшов обґрунтованого висновку щодо
наявності у позивача права на
звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до частин другої і третьої
статті 15 та пункту "а" статті 50 Закону №
3792 використання твору без дозволу
особи, яка має авторське право, є
порушенням авторського права.

Згідно ст. 1 Закону № 3792 публічне
сповіщення (доведення до загального
відома) - передача за згодою суб'єктів
авторського права і (або) суміжних прав
в ефір за допомогою радіохвиль (а також
лазерних променів, гама-променів тощо),
у тому числі з використанням
супутників, чи передача на віддаль за
допомогою проводів або будь-якого виду
наземного чи підземного (підводного)
кабелю (провідникового,
оптоволоконного та інших видів) творів,
виконань, будь-яких звуків і (або)
зображень, їх записів у фонограмах і
відеограмах, програм організацій
мовлення тощо, коли зазначена передача
може бути сприйнята необмеженою
кількістю осіб у різних місцях,
віддаленість яких від місця передачі є
такою, що без зазначеної передачі
зображення чи звуки не можуть бути
сприйняті.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
телебачення і радіомовлення" від 21.12.1993
№ 3759-ХІІ, передача (телерадіопередача) -
змістовно завершена частина програми
(телерадіопрограми), яка має відповідну
назву, обсяг трансляції, авторський
знак, може бути використана незалежно
від інших частин програми і
розглядається як цілісний
інформаційний продукт.

Наявними матеріалами справи
підтверджується, що у телевізійних
передачах "Неймовірна правда про зірок"
від 22.07.2013, 29.07.2013 висвітлено поточні
події вітчизняного та світового
шоу-бізнесу, в тому числі - прем'єрну
трансляцію в Україні телевізійного
серіалу "SILA", обставини його
виробництва, події з особистого життя
одного з акторів, який брав участь у
цьому серіалі, тощо. Висвітлення подій
здійснювалося ведучими та
супроводжувалося відеосюжетами в
якості композиційних елементів
передач, в тому числі з використанням
коротких фрагментів телевізійного
серіалу "SILA". При цьому в титрах кожного
із зазначених випусків телепередачі
"Неймовірна правда про зірок" міститься
посилання на ім'я автора та джерело
запозичення телевізійного серіалу "SILA"
а саме: вказано назву твору, з якого
запозичені уривки "SILA"; імена авторів
(режисерів) - ОСОБА_6, ОСОБА_5; студію -
виробника твору - FM Yapin Most Production; роки
оприлюднення - 2006-2008.

Зважаючи на зміст телевізійної
передачі "Неймовірна правда про зірок",
колегія суддів погоджується з місцевим
господарським судом, яким встановлено
її інформаційний характер, виходячи з
визначення інформаційної продукції як
матеріалізованого результату
інформаційної діяльності,
призначеного для задоволення потреб
суб'єктів інформаційних відносин (ст. 23
Закону України «Про інформацію»).

Крім того, заслуговує на увагу
викладена в оскаржуваному рішенні суду
оцінка позиції Українського інституту
підвищення кваліфікації працівників
телебачення, радіомовлення і преси
щодо роз'яснення характеру
телепередачі "Неймовірна правда про
зірок", висловленої у листі від 10.02.2014 №
44, як наукового тлумачення, яке не є
офіційним і може мати різні спектри
підходу до визначення одного й того ж
поняття, терміну, відтак носить
рекомендаційний характер, тоді як
офіційне тлумачення, що має
імперативний характер для розуміння та
сприйняття, закріплюється на
законодавчому рівні та відображається
у законних та підзаконних
нормативно-правових актах, які є єдиним
джерелом права та обов'язковими для
застосування судом.

Місцевим господарським судом
обґрунтовано відхилено клопотання
позивача про призначення у даній
справі судової експертизи для
встановлення інформаційного характеру
зазначеної передачі з тих підстав, що
запрпоновані у клопотанні питання для
вирішення судового експерта мають
правовий характер, у звязку з чим не
можуть бути предметом експертного
дослідження в межах судової експертизи
об'єктів інтелектуальної власності. До
того ж, сукупністю наявних в матеріалах
справи доказів встановлено фактичні
обставини справи у повному обсязі.
Висновок же судового експерта може
бути одним із доказів, який для
господарського суду не є обов'язковим.

За загальним правилом, встановленим ч. 5
ст. 15 Закону № 3792, автор (чи інша особа,
яка має авторське право) має право
вимагати виплати винагороди за
будь-яке використання твору.
Винагорода може здійснюватися у формі
одноразового (паушального) платежу або
відрахувань за кожний проданий
примірник чи кожне використання твору
(роялті), або комбінованих платежів.

Втім, відповідно до п. 1 ч. 1 статті 21
Закону № 3792 без згоди автора чи особи,
яка має авторське право, але з
обов'язковим зазначенням імені автора
і джерела запозичення допускається
використання цитат (коротких уривків) з
опублікованих творів в обсязі,
виправданому поставленою метою, в тому
числі цитування статей з газет і
журналів у формі оглядів преси, якщо
воно зумовлено критичним, полемічним,
науковим або інформаційним характером
твору, до якого цитати включаються;
вільне використання цитат у формі
коротких уривків з виступів і творів,
включених до фонограми (відеограми) або
програми мовлення.

В даному випадку мало місце саме таке
використання твору - телевізійного
серіалу "SILA" і обсяг такого
використання дає підстави для
застосування виключення,
передбаченого п. 1 ч. 1 статті 21 Закону №
3792.

З огляду на викладені норми Закону та
фактичні обставини справи, суд першої
інстанції, правильно встановивши
недоведеність факту порушення
відповідачем майнових авторських прав
позивача, дійшов обґрунтованого
висновку про відсутність встановлених
частиною першою статті 52 Закону № 3792
підстав для задоволення позову про
стягнення компенсації за порушення
виключних майнових авторських прав.

Доводи скаржника, викладені в
апеляційній скарзі, правильності
висновку суду не спростовують.

За таких обставин, рішення місцевого
господарського суду постановлено при
повному з'ясуванні обставин справи,
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які могли
призвести до зміни чи скасування
рішення по справі відсутні, а мотиви з
яких подано апеляційну скаргу, не
можуть бути підставою для його зміни чи
скасування.

Керуючись статями 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Телерадіокомпанія "Студія "1+1" залишити
без задоволення, рішення
господарського суду міста Києва від
11.02.2014 у справі № 910/15420/13 залишити без
змін.

Справу № 910/15420/13 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України через суд
апеляційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили.

Головуючий суддя
Л.Л. Гарник

Судді
М.Л. Доманська

О.М. Остапенко