ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 03» березня 2014 р.
Справа №922/3870/13

Колегія суддів у складі:головуючий
суддя Бондаренко В.П., суддя Россолов
В.В., суддя Тихий П.В.,

При секретарі Голозубовій О.І.,

за участі представників сторін:

прокурор - не з'явився,

позивач - Воронова Ю.В.,

1 3-тя особа - не з'явився,

2 3-тя особа - не з'явився,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача (вх. №
382Х/1-35) на рішення господарського суду
Харківської області від 20 січня 2014 року
у справі № 922/3870/13

за позовом Прокурора Дзержинського
району м. Харкова в інтересах держави в
особі Харківської міської ради, м.
Харків;

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача:

1. Державна інспекція сільського
господарства в Харківській області, м.
Харків;

2. Державна податкова інспекція у
Дзержинському районі м. Харкова ГУ Мін
доходів;

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м.
Харків

про стягнення коштів в розмірі 125134,15
грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор Дзержинського району м.
Харкова в інтересах держави в особі
Харківської міської ради звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, в якому
просить суд стягнути з відповідача
125134,15 грн. заподіяних збитків (упущеної
вигоди) за використання земельної
ділянки, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 20 січня 2014 року
у справі № 922/3870/13 (колегія суддів у
складі: головуючий суддя Аюпова Р.М.,
судді Жигалкін І.П., Шатерніков М.І.)
позов задоволено. Стягнуто з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на користь
Харківської міської ради - 125134,15 грн.
збитків, та судового збору на користь
держави у розмірі 2502,68 грн.

Відповідач з рішенням суду першої
інстанції не погодився, звернувся до
апеляційного господарського суду зі
скаргою, в якій зазначає, що рішення
суду не відповідає фактичним
обставинам, суперечить нормам
матеріального та процесуального права.
Просить його скасувати та прийняти
нове, яким у задоволенні позовних вимог
прокурора Дзержинського району м.
Харкова - відмовити у повному обсязі.

Зокрема, апелянт зазначає, що фактичні
обставини, викладені прокурором у
позовній заяві, не відповідають
дійсності, оскільки 27.12.2012 року
Харківська міська рада уклала з ФОП
ОСОБА_3 договір оренди спірної
земельної ділянки, зареєстрований
26.04.2013 року в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно. Акт
приймання передачі земельної ділянки
підписаний сторонами 07.05.2013 року.

До того ж, на думку скаржника,
елемент протиправної поведінки в діях
відповідача відсутній. Також немає
правових підстав вважати, що збитками
міської ради є неотримана нею орендна
плата за період, що передував укладенню
договору оренди.

Окрім того, відсутня вина
відповідача, оскільки відповідач
згідно вимог ст.ст. 125 та 126 Земельного
кодексу України сумлінно виконував
свої обов'язки та здійснював всі
залежні від нього дії щодо оформлення
права оренди земельної ділянки в
порядку, визначеному чинним
законодавством.

Державна інспекція сільського
господарства в Харківській області
надала відзив на скаргу, в якому
зазначила, що проти задоволення
апеляційної скарги заперечує. Просила
розгляд справи здійснювати без її
участі.

Від позивача до суду надійшов відзив на
апеляційну скаргу (вх. №1880 від 03.03.2014
року), де Харківська міська рада
заперечує проти задоволення
апеляційної скарги та просить
оскаржуване рішення суду залишити без
змін.

До судового засідання, яке відбулося
03.03.2014 року, з'явились позивач та
відповідач. Прокурор, треті особи не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
неявка у судове засідання однієї із
сторін, належним чином повідомленої
про час та місце цього засідання, не
перешкоджає такому переходові до
розгляду позовних вимог, якщо у
господарського суду відсутні підстави
для відкладення розгляду справи,
передбачені ч. 1 ст. 77 ГПК України.

Оскільки, всі учасники судового
процесу були належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
апеляційної скарги, проте прокурор та
треті особи не скористалися своїми
правами, передбаченими статтею 22
Господарського процесуального кодексу
України та виходячи з того, що явка
сторін не визнавалася обов'язковою
судом, а участь в засіданні суду (як і
інші права, передбачені статті 22 ГПК
України) є правом, а не обов'язком
сторони, колегія суддів дійшла
висновку про можливість розгляду
апеляційної скарги по суті за
відсутності прокурора та
представників третіх осіб за наявними
у справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, а також
викладені в апеляційній скарзі доводи
відповідача, перевіривши правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також повноту
встановлення обставин справи та
відповідність їх наданим доказам, та
повторно розглянувши справу у
відповідності до вимог статті 101 ГПК
України, колегія суддів встановила
наступне.

Згідно Інформаційної довідки з Реєстру
права власності на нерухоме майно від
19.03.2013р. № 1397112, на підставі свідоцтва
від 19.04.2005 року право власності на
нежитлову будівлю літ. "А-1" загальною
площею 62.0 кв. м. по АДРЕСА_1
зареєстровано за ОСОБА_3

Як свідчать матеріали справи, ФО-П
ОСОБА_3 звернулась до Харківської
міської ради з заявою від 31.10.2008р. про
надання в оренду земельної ділянки по
АДРЕСА_1 для експлуатації та
обслуговування нежитлової будівлі літ.
"А-1" по вказаній адресі.

На підставі рішення 36 сесії
Харківської міської ради 5 скликання
від 30.09.2009р. № 214/09 земельна ділянка по
АДРЕСА_1, загальною площею 0,0167 га, за
рахунок земель промисловості,
транспорту, зв'язку, енергетики,
оборони та іншого призначення надана
Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 в
оренду строком до 01.09.2014р. для
експлуатації та обслуговування
нежитлової будівлі (торгівельний
павільйон).

Відповідно до п. 4 вищевказаного
рішення ФО-П ОСОБА_3 зобов'язано не
пізніше ніж у місячний термін з дня
прийняття цього рішення звернутися до
Управління земельних відносин
Департаменту містобудування,
архітектури та земельних відносин
Харківської міської ради для
оформлення договору оренди та у 4- х
місячний термін з дня прийняття цього
рішення оформити договір оренди землі.

05.11.2008 року комісією для визначення
збитків власникам землі та
землекористувачам, що діє на підставі
рішення виконавчого комітету
Харківської міської ради № 717,
проведено перевірку дотримання вимог
земельного законодавства та
встановлено, що земельна ділянка по
АДРЕСА_1 використовується ФОП ОСОБА_3
для експлуатації та обслуговування
нежитлової будівлі літ. "А-1"
(магазин-склад) без правовстановлюючих
документів.

Після отримання рішення 36 сесії
Харківської міської ради 5 скликання
від 30.09.2009р. №214/09 про надання в оренду
відповідачу земельної ділянки
Дочірнім підприємством фірмою
«Універсал-експерт», яка розробила
проект відведення земельної ділянки,
09.12.2009р. було укладено договір про
надання послуг з ведення державного
реєстру земель №21 00 113174 з ДП «Центр
державного земельного кадастру», який
повинен був виконати роботи з внесення
записів щодо земельної ділянки ФОП
ОСОБА_3 до бази даних АС ДЗК та роботи з
перевірки та обробки
земельно-кадастрової інформації на
магнітних носіях протягом 20 днів.

Відповідно до рішення 36 сесії
Харківської міської ради 5 скликання
від 30.09.2009р. № 214/09 ФО-П ОСОБА_3 було
зобов'язано оформити договір оренди
землі в термін до 30.01.2010р.

20.01.2010 року відповідач звернувся до
начальника управління земельних
відносин ХМР Бароніна Б.І. з заявою про
виконання розрахунку орендної плати та
оформлення договору оренди земельної
ділянки, на що 16.02.2010 управління
повідомило відповідача про
відсутність проекту відведення
земельної ділянки та запропонувало
надати його разом з рішенням про
надання в оренду земельної ділянки.

30.04.2010 року відповідач звернувся до ДП
«Центр державного земельного

кадастру» з заявою про невиконання
умов договору 09.12.2009р та просив

пояснити причини затримки.

Попередженнями від 06.04.2010р. № 3342/0/84-10
Управління земельних відносин
Харківської міської ради зверталось на
адресу ФО-П ОСОБА_3 з зобов'язанням
оформити землекористування за
вказаною адресою в термін до 01.05.2010р.

23.06.2010 року відповідач знов звернувся
до ДП «Центр державного земельного
кадастру» з заявою про невиконання
умов договору 09.12.2009р та просив
пояснити причини затримки.

12.04.2011 року «Універсал-експерт» подало
проект відведення земельної ділянки до
Держкомзему у м.Харкові на перевірку.

14.06.2011 року відповідач звернувся до
начальника управління Держкомзему у
м.Харкові Саніну Ю.В. з заявою, в якій
просив пояснити, чому не проведені
роботи та коли проект відведення буде
перевірений та переданий до ДЗК.

06.10.2011 року відповідач подав до
Управління Держкомзему у м. Харків
заяву про визначення кадастрового
номера земельній ділянці (обліковий
номер заяви ЗВ-92011), уклав договір
№28/Ф-900/00751 про надання
адміністративної послуги з перевірки
файла обміну даними про результати
робіт із землеустрою в електронному
вигляді (обмінного файлу) та сплатив їх.

27.10.2011 року Управлінням Держкомзему у
м.Харкові було відмовлено, у зв'язку, з
наявністю зауважень до обмінного
файлу. При цьому зауважено, що земельна
ділянка перетинає іншу земельну
ділянку. Однак відповідачем
встановлено, що в АС ДЗК містились
застарілі дані про надання земельної
ділянки в оренду гр. ОСОБА_6, а договір
оренди землі, укладений з нею, №6340/04 від
25.03.2004, було припинено рішенням ХМР від
24.12.2008р. №354/08.

15.12.2011 року відповідач повторно (та з
урахуванням зауважень) подав до
Управління Держкомзему у м. Харків
заяву про визначення кадастрового
номера земельній ділянці (обліковий
номер заяви ЗВ-02011), уклав договір
№28/Ф-900/02746 про надання
адміністративної послуги з перевірки
файла обміну даними про результати
робіт із землеустрою в електронному
вигляді (обмінного файлу) та сплатив її.

14.02.2012 року відповідач ще раз (та з
урахуванням додаткових зауважень)
подав до Управління Держкомзему у м.
Харків заяву про визначення
кадастрового номера земельної ділянки
(заява № ЗВ-02012), уклав договір
№28/Ф-900/00985 про надання
адміністративної послуги з перевірки
файла обміну даними про результати
робіт із землеустрою в електронному
вигляді (обмінного файлу) та сплатив її.

17.04.2012 року відповідач звернувся до
начальника управління земельних
відносин ХМР Бароніна Б.І. з заявою про
виконання розрахунку орендної плати та
оформлення договору оренди земельної
ділянки.

14.05.2012 року начальник управління
земельних відносин ХМР повідомив, що
розрахунок виконано, та запросив
з'явитися до відділу економічного
регулювання земельних відносин та
ринку землі управління земельних
відносин ХМР для погодження розрахунку
розміру орендної плати.

20.11.2012 року відповідачу надано проект
договору оренди землі, акт
приймання-передачі земельної ділянки,
договір оренди землі, які він підписав.

20.12.2012 року відповідач звернувся до
начальника управління земельних
відносин ХМР з заявою, в якій просив
надати письмові пояснення щодо
затримки оформлення договору оренди
землі.

27.12.2012 року договір оренди землі
підписаний головою ХМР, але без акту
приймання-передачі земельної ділянки.

18.02.2013 року відповідач сплатив за
державну реєстрацію земельної ділянки
65 грн., про що свідчить відповідна
квитанція.

12.03.2013 року відповідач сплатив за витяг
з державного реєстру прав на
нерухомість 120 грн., про що свідчить
відповідна квитанція.

27.03.2013 року відповідач звернувся до
начальника управління земельних
відносин ХМР з заявою, в якій просив
надати письмові пояснення щодо
затримки оформлення договору оренди
землі та повідомляв про виконання усіх
вимог управління земельних відносин.

27.12.2012 року Харківська міська рада
уклала з ФОП ОСОБА_3 договір оренди
спірної земельної ділянки у м. Харкові
по АДРЕСА_1, загальною площею 0,0167 га, за
рахунок земель промисловості,
транспорту, зв'язку, енергетики,
оборони та іншого призначення, який
зареєстрований 26.04.2013 року в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Акт приймання передачі земельної
ділянки підписаний сторонами 07.05.2013
року.

Відповідно до Інформації Управління
Держземагенства у м. Харкові від 15.03.2013
р. № 440/08/А-13 правовстановлюючі
документи на право власності або
користування на земельну ділянку по
АДРЕСА_1 станом на 29.12.2012 р. в управлінні
не обліковуються.

Згідно Інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно від 19.03.2013 р. № 1397094 у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно, відсутні відомості
щодо реєстрації прав на земельну
ділянку по АДРЕСА_1.

Згідно акту про визначення збитків від
22.04.2013 р. № 335, затвердженого рішенням
виконавчого комітету Харківської
міської ради від 10.04.2013 р. № 224,
неодержаний Харківською міською радою
дохід за використання ФОП ОСОБА_3
земельної ділянки загальною площею 0,0167
га по АДРЕСА_1 без правовстановлюючих
документів складає 125134,15 грн.

З метою врегулювання даного спору у
досудовому порядку листом від 13.03.2013 р.
№ 2471/0/84-13 Управлінням земельних
відносин Харківської міської ради
запрошено ФОП ОСОБА_3 на засідання
комісії для визначення збитків
власникам землі та землекористувачам.

Крім того, листом - повідомленням від
22.04.2013 р. № 3793/0/84-13 Управлінням
земельних відносин Харківської
міської ради запропоновано ФОП ОСОБА_3
відшкодувати Харківській міській раді
завдані збитки.

З листа Департаменту земельних
відносин Харківської міської ради №
467/9-14 від 17.01.2014р. вбачається, що
необхідні документи до Управління
земельних відносин відповідачем на
протязі 2-х років надані не були. Так,
акт встановлення меж земельної ділянки
на місцевості було виготовлено лише у
квітні 2012 року, а необхідний пакет
документів для оформлення договору
оренди ФО-П ОСОБА_3 був наданий лише
24.05.2012р.

В той же час, квитанціями Приватбанку
та Ощадбанку підтверджується
здійснення відповідачем поточних
платежів за оренду землі, починаючи з
травня 2013 року.

Листами Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова від 04.06.2013 року №10209/10/17.1-23 та
від 16.07.2013 року №12783/10/17.1-23 підтверджено,
що заборгованості з плати за землю
відповідач не має.

Підставою для звернення прокурора в
інтересах Харківської міської ради з
даним позовом до суду є порушення
відповідачем норм Земельного кодексу
України, а саме те, що відповідач
користується земельною ділянкою без
документів, що посвідчують право
власності або право користування
землею, чим відповідач завдав збитків
Харківській міській раді у розмірі
125134,15 грн. (розраховані на підставі
"Порядку визначення та відшкодування
Харківській міській раді збитків,
заподіяних внаслідок невикористання
земельних ділянок, самовільного
зайняття земельних ділянок та
використання земельних ділянок з
порушенням законодавства про плату на
землю, затвердженого рішенням
Харківської міської ради від 24.06.2009р.
№130/09).

В основу висновків суду першої
інстанції про фактичне використання
відповідачем земельної ділянки без
правовстановлюючих документів (без
оформлення договору оренди) та
наявність підстав для відшкодування
позивачу шкоди у вигляді неодержаної
орендної плати покладено Порядок
визначення та відшкодування
Харківській міській раді збитків,
заподіяних внаслідок невикористання
земельних ділянок, самовільного
зайняття земельних ділянок та
використання земельних ділянок з
порушенням законодавства про плату на
землю, затверджений рішенням
Харківської міської ради від 24.06.2009
№130/09, акт обстеження земельної ділянки
№1053/13 від 14.03.2013, складений посадовими
особами відділу самоврядного контролю
Управління земельних відносин
Харківської міської ради відповідно до
ст.189 Земельного кодексу України, та акт
комісії від 22.04.2013 №335 про визначення
збитків, затверджений рішенням
виконавчого комітету Харківської
міської ради від 10.04.2013 №224.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог і заперечень проти них, колегія
суддів виходить з наступного.

Перш за все слід зазначити, що,
розглядаючи позовні вимоги про
стягнення збитків, суд повинен
встановити правові підстави для
стягнення з відповідача
недоотриманого доходу.

Відповідно до ч.1 ст.224 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин, який порушив господарське
зобов'язання або установлені вимоги
щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати
завдані цим збитки суб'єкту, права або
законні інтереси якого порушено.

Частиною 2 цієї статті, яка
кореспондується із ст.22 Цивільного
кодексу України, визначено, що під
збитками розуміються витрати,
зроблені управненою стороною, втрата
або пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення,
включаються, зокрема неодержаний
прибуток (втрачена вигода), на який
сторона, яка зазнала збитків, мала
право розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою стороною
(ч.1 ст.225 Господарського кодексу
України).

Неодержаний прибуток - це розрахункова
величина втрати очікуваного приросту в
майні, що базується на даних
бухгалтерського та податкового обліку,
які беззастережно підтверджують
реальну можливість отримання
потерпілим суб'єктом господарювання
певних грошових сум чи інших цінностей,
якщо інший учасник відносин у сфері
господарювання не допустив би
правопорушення.

Наведені правові норми вказують
на те, що недоотриманий прибуток, який
просить стягнути прокурор, за своєю
правовою природою є збитками.

У відповідності зі ст.22 Цивільного
кодексу України, особа, якій завдано
збитків в результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитки відшкодовуються
у повному обсязі, якщо договором або
законом не передбачено відшкодування у
меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правом фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри
відповідальності, як відшкодування
шкоди, потрібна наявність усіх
елементів складу цивільного
правопорушення:

1)протиправної поведінки;

2)шкоди;

3)причинного зв'язку між протиправною
поведінкою заподіювача та шкодою;

4)вини.

За відсутності хоча б одного з цих
елементів цивільна відповідальність
не настає.

Важливим елементом доказування
наявності шкоди є встановлення
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою заподіювача та шкодою
потерпілої сторони. Слід довести, що
протиправна дія чи бездіяльність
заподіювача є причиною, а шкода, яка
завдана особі, - наслідком такої
протиправної поведінки.

Відповідно до ст.152 Земельного кодексу
України власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Згідно п.3.8. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №6 від
17.05.2011 року «Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин» вирішуючи спори
за позовами органів державної влади
або місцевого самоврядування про
стягнення з особи, яка набула у
власність житловий будинок, будівлю
або споруду і не переоформила право
користування земельною ділянкою,
шкоди у вигляді упущеної вигоди
(зокрема у розмірі неодержаної плати за
оренду земельної ділянки),
господарські суди, крім спеціальних
норм, повинні брати до уваги загальні
положення статті 22, глави 82 ЦК
України, частини другої статті 224 ГК
України. Крім того, для застосування
такого заходу відповідальності слід
встановлювати як наявність у діях
винної особи усіх чотирьох елементів
складу цивільного правопорушення
(протиправної поведінки, збитків,
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою та збитками і вини), так і
ступінь вини в розумінні статті 1193 ЦК
України.

У розгляді таких справ суди мають
враховувати обставини вчинення
господарюючими суб'єктами дій щодо
оформлення відповідного
землекористування та факти
своєчасного виявлення контролюючими
органами користування земельними
ділянками без оформлення
правовстановлюючих документів, а
також вчинення дій щодо спонукання
суб'єкта оформити право
землекористування.

Як свідчать матеріали справи, ФО-П
ОСОБА_3 звернулась до Харківської
міської ради з заявою від 31.10.2008р. про
надання в оренду земельної ділянки по
АДРЕСА_1 для експлуатації та
обслуговування нежитлової будівлі літ.
"А-1" по вказаній адресі.

На підставі рішення 36 сесії
Харківської міської ради 5 скликання
від 30.09.2009р. № 214/09 земельна ділянка по
АДРЕСА_1, загальною площею 0,0167 га, за
рахунок земель промисловості,
транспорту, зв'язку, енергетики,
оборони та іншого призначення надана
Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 в
оренду строком до 01.09.2014р. для
експлуатації та обслуговування
нежитлової будівлі (торгівельний
павільйон).

Після отримання рішення 36 сесії
Харківської міської ради 5 скликання
від 30.09.2009р. №214/09 про надання в оренду
відповідачу земельної ділянки
Дочірнім підприємством фірмою
«Універсал-експерт», яка розробила
проект відведення земельної ділянки,
09.12.2009р. було укладено договір про
надання послуг з ведення державного
реєстру земель №21 00 113174 з ДП «Центр
державного земельного кадастру», який
повинен був виконати роботи з унесення
записів щодо земельної ділянки ФОП
ОСОБА_3 до бази даних АС ДЗК та роботи з
перевірки та обробки
земельно-кадастрової інформації на
магнітних носіях протягом 20 днів.

20.01.2010 року відповідач звернувся до
начальника управління земельних
відносин ХМР Бароніна Б.І. з заявою про
виконання розрахунку орендної плати та
оформлення договору оренди земельної
ділянки, на що 16.02.2010 управління
повідомило відповідача про
відсутність проекту відведення
земельної ділянки та запропонувало
надати його разом з рішенням про
надання в оренду земельної ділянки.

30.04.2010 року відповідач звернувся до ДП
«Центр державного земельного

кадастру» з заявою про невиконання
умов договору 09.12.2009р та просив

пояснити причини затримки.

23.06.2010 року відповідач знов звернувся
до ДП «Центр державного земельного
кадастру» з заявою про невиконання
умов договору 09.12.2009р та просив
пояснити причини затримки.

12.04.2011 року «Універсал-експерт» подало
проект відведення земельної ділянки до
Держкомзему у м.Харкові на перевірку.

14.06.2011 року відповідач звернувся до
начальника управління Держкомзему у
м.Харкові Саніну Ю.В. з заявою, в якій
просив пояснити, чому не проведені
роботи та коли проект відведення буде
перевірений та переданий до ДЗК.

06.10.2011 року відповідач подав до
Управління Держкомзему у м. Харків
заяву про визначення кадастрового
номера земельній ділянці (обліковий
номер заяви ЗВ-92011), уклав договір
№28/Ф-900/00751 про надання
адміністративної послуги з перевірки
файла обміну даними про результати
робіт із землеустрою в електронному
вигляді (обмінного файлу) та сплатив їх.

27.10.2011 року Управлінням Держкомзему у
м.Харкові було відмовлено, у зв'язку, з
наявністю зауважень до обмінного
файлу. При цьому зауважено, що земельна
ділянка перетинає іншу земельну
ділянку. Однак відповідачем
встановлено, що в АС ДЗК містились
застарілі дані про надання земельної
ділянки в оренду гр. ОСОБА_6, а договір
оренди землі, укладений з нею, №6340/04 від
25.03.2004, було припинено рішенням ХМР від
24.12.2008р. №354/08.

15.12.2011 року відповідач повторно (та з
урахуванням зауважень) подав до
Управління Держкомзему у м. Харків
заяву про визначення кадастрового
номера земельній ділянці (обліковий
номер заяви ЗВ-02011), уклав договір
№28/Ф-900/02746 про надання
адміністративної послуги з перевірки
файла обміну даними про результати
робіт із землеустрою в електронному
вигляді (обмінного файлу) та сплатив її.

14.02.2012 року відповідач ще раз (та з
урахуванням додаткових зауважень)
подав до Управління Держкомзему у м.
Харків заяву про визначення
кадастрового номера земельної ділянки
(заява № ЗВ-02012), уклав договір
№28/Ф-900/00985 про надання
адміністративної послуги з перевірки
файла обміну даними про результати
робіт із землеустрою в електронному
вигляді (обмінного файлу) та сплатив її.

17.04.2012 року відповідач звернувся до
начальника управління земельних
відносин ХМР Бароніна Б.І. з заявою про
виконання розрахунку орендної плати та
оформлення договору оренди земельної
ділянки.

14.05.2012 року начальник управління
земельних відносин ХМР повідомив, що
розрахунок виконано, та запросив
зявитися до відділу економічного
регулювання земельних відносин та
ринку землі управління земельних
відносин ХМР для погодження розрахунку
розміру орендної плати.

20.11.2012 року відповідачу надано проект
договору оренди землі, акт
приймання-передачі земельної ділянки,
договір оренди землі, які він підписав.

20.12.2012 року відповідач звернувся до
начальника управління земельних
відносин ХМР з заявою, в якій просив
надати письмові пояснення щодо
затримки оформлення договору оренди
землі.

18.02.2013 року відповідач сплатив за
державну реєстрацію земельної ділянки
65 грн., про що свідчить відповідна
квитанція.

12.03.2013 року відповідач сплатив за витяг
з державного реєстру прав на
нерухомість 120 грн., про що свідчить
відповідна квитанція.

27.03.2013 року відповідач звернувся до
начальника управління земельних
відносин ХМР з заявою, в якій просив
надати письмові пояснення щодо
затримки оформлення договору оренди
землі та повідомляв про виконання усіх
вимог управління земельних відносин.

Таким чином, відповідач, згідно вимог
ст.ст.125 та 126 ЗК України, сумлінно
виконував свої обов'язки та здійснював
всі залежні від нього дії щодо
оформлення права оренди земельної
ділянки в порядку, визначеному чинним
законодавством України.

Тобто, в період часу, за який позивач
нарахував відповідачу збитки, тривала
законодавчо визначена довготриваюча
процедура оформлення оренди земельної
ділянки ФОП ОСОБА_3 і відповідач
здійснив всі необхідні та залежні від
нього дії для оформлення договору
оренди спірної земельної ділянки.

Згідно п.3.1. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №6 від
17.05.2011 року «Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин» господарським
судам необхідно досліджувати, чи
передбачено спеціальним законом
отримання правовстановлюючих
документів на земельну ділянку для
розміщення певних об'єктів, причини
відсутності таких документів у особи,
що використовує земельну ділянку,
наявність у особи права на отримання
земельної ділянки у власність чи в
користування, вжиття нею заходів до
оформлення права на земельну ділянку
тощо.

Колегія суддів дійшла висновку про
безпідставність посилання позивача в
обґрунтування стягнення з відповідача
збитків про непроведення відповідачем
заходів щодо оформлення земельної
ділянки та порушення ним строків
укладення договору оренди,
передбачених рішенням 36 сесії
Харківської міської ради 5 скликання
від 30.09.2009р. № 214/09, та строків,
встановлених Порядком оформлення
договорів оренди землі у м.Харкові,

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає, що факт здійснення
відповідачем всіх необхідних та
законодавчо визначених дій для
укладення договору оренди земельної
ділянки, виключає наявність вини з боку
ФОП ОСОБА_3

На підставі аналізу наявних матеріалів
справи у сукупності з вимогами
зазначених норм чинного законодавства,
колегією суддів встановлено, що
позивач не довів належними доказами
ані в суді першої інстанції, ані в суді
апеляційної інстанції протиправної
поведінки відповідача, що повністю
підтверджується матеріалами справи. Не
надано суду належних та допустимих
доказів протиправних дій або
бездіяльності відповідача, як то
протокол про адміністративне
правопорушення, припис тощо.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про наявність вини та
протиправних дій відповідача є
помилковим та передчасним.

Окрім того, необхідно враховувати, що
відповідно до приписів ст.142
Господарського кодексу України
прибуток суб'єкта господарювання є
показником фінансових результатів
його господарської діяльності, що
визначається шляхом зменшення суми
валового доходу суб'єкта
господарювання за певний період на
суму валових витрат та суму
амортизаційних відрахувань.

За приписами ст.22 Цивільного кодексу
України у вигляді упущеної вигоди
відшкодовуються лише ті збитки, які б
могли бути реально отримані при
належному виконанні зобов'язань.

Водночас, у позовній заяві спірна сума
збитків, яку просить стягнути позивач,
обґрунтовується умовним припущенням
про можливість отримання ним прибутку
в результаті випадкового збігу
обставин.

За таких обставин, наявність лише
теоретичного обґрунтування можливості
отримання прибутку ще не є підставою
для його стягнення. Стягнення збитків у
вигляді упущеної вигоди є одним із
видів цивільно-правової
відповідальності. Для застосування
такої міри відповідальності потрібна
наявність усіх елементів складу
цивільного правопорушення, а саме:
протиправної поведінки, збитків,
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника та збитками і вини.
За відсутності хоча б одного з цих
елементів цивільна відповідальність
не настає.

Також, при подачі позову прокурором
не враховано, що починаючи з травня 2013
року відповідач сплачував податок на
землю, про що свідчать відповідні
платіжні квитанції №7152.189.1 від 15.08.2013
року, №1752.251.3 від 28.05.2013 року, №7152.251.1 від
28.05.2013 року, №54 від 12.07.2013 року, №5942.230.1
від 13.09.2013 року.

Проте, прокурор та позивач ані в суді
першої інстанції, ані в суді
апеляційної інстанції не довели
розміру збитків.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.623 ЦК
України при визначенні неодержаних
доходів (упущеної вигоди) враховуються
заходи, вжиті кредитором щодо їх
одержання.

Вимога про відшкодування збитків у
вигляді неодержаних доходів (упущеної
вигоди) покладає на кредитора обов'язок
довести, що ці доходи (вигода) не є
абстрактними, а дійсно були б ним
отримані в разі належного виконання
боржником своїх обов'язків. При
визначенні реальності неодержаних
доходів мають враховуватися заходи,
вжиті кредитором для їх одержання. У
вигляді упущеної вигоди
відшкодовуються ті збитки, які могли б
бути реально отримані при належному
виконанні зобов'язання.

Тобто, необхідно з'ясувати, які заходи
щодо одержання доходів у вигляді
орендної плати вживалися Харківською
міською радою, а також заходи,
спрямовані на уникнення збитків,
зокрема, які обставини вказують, що
міська рада зверталась з вимогою
укласти договір оренди земельної
ділянки, а в разі ухилення відповідача -
з вимогою про спонукання до укладення
договору оренди або про звільнення
земельної ділянки, що зайнята без
правовстановлюючих документів.

Слід зазначити, що при визначенні
неодержаних доходів (упущеної вигоди)
дослідження та урахування заходів,
вжитих кредитором щодо їх одержання є
обов'язковою та необхідною умовою,
передбаченою ч.4 ст.623 Цивільного
кодексу України.

Аналогічної правової позиції
дотримується й Вищий господарський суд
України у постанові від 17.12.2013 року у
справі №922/1254/13.

Колегія суддів встановила, що
позивачем не вживалися заходи щодо
одержання доходів у вигляді орендної
плати, а також заходи, спрямовані на
уникнення збитків. Зокрема, прокурор та
орган місцевого самоврядування не
надали жодних доказів звернення
заявника після закінчення строку,
передбаченого рішенням Харківської
міської ради 36 сесії Харківської
міської ради 5 скликання від 30.09.2009р. №
214/09 про надання відповідачу в оренду
земельної ділянки, з
листом-пропозицією до відповідача про
укладення договору оренди земельної
ділянки, а в разі ухилення останнього -
з позовом про спонукання до укладення
договору оренди на виконання рішення
№214/09.

В той же час, свої вимоги прокурор та
позивач обґрунтовують з посиланням на
акт обстеження земельної ділянки №1053/13
від 14.03.2013, складений посадовими
особами відділу самоврядного контролю
Управління земельних відносин
Харківської міської ради та акт
комісії від 22.04.2013 №335 про визначення
збитків, затверджений рішенням
виконавчого комітету Харківської
міської ради від 10.04.2013 №224.

Задовольняючи позов прокурора, суд
першої інстанції, на підставі
зазначених актів, дійшов висновку про
фактичне використання відповідачем
земельної ділянки без
правовстановлюючих документів (без
оформлення договору оренди) та
наявність підстав для відшкодування
позивачу шкоди у вигляді неодержаної
орендної плати.

Колегія суддів апеляційної інстанції
не погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, оскільки згідно ст. 188
Земельного кодексу України, державний
контроль за використанням та охороною
земель здійснюється спеціально
уповноваженим органом виконавчої
влади з питань земельних ресурсів (у
даному випадку таким органом є
Управлінням з контролю за
використанням та охороною земель у
Харківській області), а згідно ст. 10
Закону України "Про державний контроль
за використанням та охороною земель",
складання актів перевірок дотримання
вимог земельного законодавства
відносяться до повноважень державних
інспекторів у сфері державного
контролю за використанням та охороною
земель, але не до повноважень
працівників виконавчого органу
місцевої ради.

Водночас, відповідно до ст.156
Земельного кодексу України власникам
землі та землекористувачам
відшкодовуються збитки, заподіяні
внаслідок:

а) вилучення (викупу)
сільськогосподарських угідь, лісових
земель та чагарників для потреб, не
пов'язаних із сільськогосподарським і
лісогосподарським виробництвом;

б) тимчасового зайняття
сільськогосподарських угідь, лісових
земель та чагарників для інших видів
використання;

в) встановлення обмежень щодо
використання земельних ділянок;

г) погіршення якості ґрунтового
покриву та інших корисних властивостей
сільськогосподарських угідь, лісових
земель та чагарників;

ґ) приведення сільськогосподарських
угідь, лісових земель та чагарників у
непридатний для використання стан;

д) неодержання доходів за час
тимчасового невикористання земельної
ділянки.

Вказаний перелік підстав для
відшкодування збитків власникам землі
та землекористувачам є вичерпним та
розширеному тлумаченню не підлягає, в
тому числі шляхом прийняття органами
місцевого самоврядування рішень з
цього приводу.

Згідно зі ст.157 Земельного кодексу
України відшкодування збитків
власникам землі та землекористувачам
здійснюють юридичні особи, які
використовують земельні ділянки, а
також юридичні особи, діяльність яких
обмежує права власників і
землекористувачів. Порядок визначення
та відшкодування збитків власникам
землі і землекористувачам
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п.3 Порядку визначення та
відшкодування збитків власникам землі
і землекористувачам, затвердженого
постановою КМ України від 19.04.1993р. №284,
відшкодуванню підлягають: вартість
житлових будинків, виробничих та інших
будівель і споруд, включаючи
незавершене будівництво; вартість
плодоягідних та інших багаторічних
насаджень; вартість лісових і
дерево-чагарникових насаджень;
вартість водних джерел (колодязів,
ставків, водоймищ, свердловин тощо),
зрошувальних і осушувальних систем,
протиерозійних і протиселевих споруд;
понесені витрати на поліпшення якості
земель за період використання
земельних ділянок з урахуванням
економічних показників, на незавершене
сільськогосподарське виробництво
(оранка, внесення добрив, посів, інші
види робіт), на розвідувальні та
проектні роботи; інші збитки власників
землі і землекористувачів, у тому числі
орендарів, включаючи і неодержані
доходи, якщо вони обґрунтовані.

Колегія суддів зазначає про те, що
статтею 156 Земельного кодексу України,
на відміну від п.5.1 наведеного вище
Порядку, не передбачено такої підстави
настання цивільно-правової
відповідальності у вигляді
відшкодування збитків власникам землі
і землекористувачам, як неоформлення
правовстановлюючого документу
(договору оренди) у строк, встановлений
органом місцевого самоврядування, в
зв'язку з чим відповідний пункт Порядку
суперечить імперативним приписам п.22
ч.1 ст.92 Конституції України, згідно
якої засади цивільно-правової
відповідальності визначаються
виключно законами України, але аж ніяк
не актами органів місцевого
самоврядування. Тобто, законодавством
не передбачено можливості
встановлення органами місцевого
самоврядування підстав для
відшкодування шкоди.

В даному випадку Харківська міська
рада діє не як публічний орган (орган
місцевого самоврядування), рішення
якого обов'язкові для виконання
відповідно до її компетенції, а як
сторона земельних правовідносин -
землевласник. Тобто, Рішення
виконавчого комітету Харківської
міської ради Харківської області від
10.04.2013 р. № 224 про визначення збитків є
внутрішнім документом, що визначає в
такий спосіб розмір збитків для
звернення до суду, і не є правовою
підставою для нарахування збитків.

Аналогічної правової позиції
дотримується й Вищий господарський суд
України у постанові від 27.09.2011 року у
справі №5023/338/11.

Таким чином, матеріалами справи
доведено відсутність протиправної
поведінки та вини відповідача,
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою заподіювача та шкодою, та,
саме, шкоди.

Втім, місцевий господарський суд не
дослідив та не врахував зазначених
обставин, через що дійшов хибних
висновків у рішенні.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що позовні вимоги про стягнення
з відповідача на користь позивача
збитків у розмірі 125134,15 грн.
необґрунтовані та не підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести суду ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п. 5 ст. 54 Господарського
процесуального кодексу України
позивач зобов'язаний викласти в
позовній заяві обставини, на які
ґрунтуються його вимоги, надати докази,
що підтверджують позов.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про наявність підстав
для задоволення апеляційної скарги
відповідача та скасування рішення
господарського суду Харківської
області від 20 січня 2014 року у справі №
922/3870/13 з прийняттям нового рішення про
відмову у задоволенні позову.

Враховуючи вищезазначене та керуючись
ст. ст. 99, 101, 102, п. 2 ст. 103, п. 3 ч. 1 ст. 104,
ст. 105 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду, одностайно, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача
задовольнити.

Рішення господарського суду
Харківської області від 20 січня 2014 року
у справі № 922/3870/13 скасувати та прийняти
нове рішення.

У задоволенні позову відмовити.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
господарського суду України через
Харківський апеляційний господарський
суд.

Повний текст постанови складено 11.03.2014
р.

Головуючий суддя
Бондаренко В.П.

Суддя
Россолов В.В.

Суддя
Тихий П.В.