ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року
Справа № 925/136/14

Господарський суд Черкаської області в
складі головуючого - судді Курченко
Н.М., при секретарі - Лавріненко С.І., за
участю представника позивача -
Зборовська С.Є. заступник керівника
напрямку за довіреністю, розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м.
Черкаси справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк", м.Дніпропетровськ
(позивач) до дочірнього підприємства
"Автомобіліст-1" закритого акціонерного
товариства "Автомобіліст", м.Черкаси
(відповідач) про стягнення 22498,28 грн., -

ВСТАНОВИВ :

Подано позовну заяву, у якій позивач
просить стягнути 22498,28 грн., у тому
числі: 15600,00 грн. заборгованості за
кредитом, 4355,99 грн. заборгованості по
процентах за користування кредитом,
1278,69 грн. пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором, 1263,60 грн.
заборгованості по комісії за
користування кредитом.

Позовні вимоги мотивовані наступним:
на підставі заяви відповідача про
відкриття поточного рахунку від 08.04.2011
між сторонами укладений Договір
банківського обслуговування, згідно з
яким Банком (позивач) наданий Клієнту
(відповідач) кредитний ліміт на
поточний і картковий рахунок для
поповнення обігових коштів та
здійснення поточних платежів Клієнта в
межах кредитного ліміту. Відповідач
порушував свої договірні зобов'язання
щодо порядку та строків розрахунків за
отримані кредитні кошти, внаслідок
чого станом на 03.01.2014 утворилась
вказана заборгованість по договору; за
прострочення виконання грошових
зобов'язань відповідачу нарахована,
передбачена Умовами і правилами
надання банківських послуг, пеня у
розмірі 0,1315% від суми залишку
непогашеної заборгованості за кожен
день прострочення з дня наступного за
датою порушення зобов'язання,
починаючи з 10.06.2013.

Письмовий відзив на позовну заяву
відповідач не подав, представника у
судове засідання не направив. Ухвала
суду про порушення провадження у
справі, направлена за адресою
державної реєстрації відповідача,
повернута поштою з довідкою "За
закінченням терміну зберігання".
Ухвала суду про відкладення розгляду
справи направлена за адресою державної
реєстрації простим відправленням.
Згідно ст.64 ГПК України у разі
відсутності сторін за адресою
державної реєстрації, вважається, що
ухвала про порушення провадження у
справі вручена їм належним чином. Отже
судом виконані вимоги ГПК України щодо
повідомлення сторін про дату та час
судового засідання.

Неявка у судове засідання представника
відповідача, явка якого не визнавалась
обов'язковою, та неподання
відповідачем письмового відзиву на
позовну заяву не перешкоджають
вирішенню спору по суті.

Згідно ст.75 ГПК України справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

У судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги з
підстав, викладених у позовній заяві,
просила їх задовольнити повністю,
вказала, що на дату розгляду справи
заборгованість не зменшилась.

Згідно ст. 85 ГПК України у судовому
засіданні оголошені вступна та
резолютивна частини рішення.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах
справи, заслухавши пояснення
представника позивача, судом
встановлені наступні обставини.

08 квітня 2011 року фінансовим директором
ДП "Автомобіліст-1" ЗАТ "Автомобіліст"
(клієнт, відповідач у справі) подана
Заява про відкриття поточного рахунку
та картка зі зразками підписів і
відбитка печатки, на підставі якої ДП
"Автомобіліст-1" ЗАТ "Автомобіліст" був
відкритий у ПАТ КБ "Приватбанк" (банк,
позивач у справі) поточний рахунок
№?7295 та картковий рахунок
№?5940 в національній валюті.

Згідно змісту Заяви, відповідач
погодився з Умовами і Правилами
надання банківських послуг, Тарифами
банку, які разом із цією Заявою та
карткою зі зразками підписів і
відбитку печатки складають Договір
банківського обслуговування.

У Заяві зазначено, що своїм підписом
клієнт погоджується і зобов'язується
виконувати умови, викладені в Умовах та
Правилах надання банківських послуг,
Тарифах Приватбанку - Договорі
банківського обслуговування в цілому.
Відносини між банком і клієнтом можуть
вирішуватись як шляхом підписання
окремих договорів або додаткових угод
до цього Договору, так і шляхом обміну
інформацією/узгодження щодо
банківського обслуговування з
клієнтом через web-сайт банку
(http://www.privatbank.ua, http://client-bank.privatbank.ua, або
інший Інтернет - SMS-ресурс, зазначений
банком).

Відповідно до п.3.18.1.1 Умов та Правил
надання банківських послуг, які
затверджені наказом Голови правління
ПАТ КБ "Приватбанк" від 28.01.11 р. №СП-2011-85
(далі - Умови) кредитний ліміт на
поточний рахунок надається на
поповнення обігових коштів та
здійснення поточних платежів Клієнта,
в межах кредитного ліміту.

В п. 3.18.1.3 Умов зазначено, що кредит
надається в обмін на зобов'язання
Клієнта щодо повернення кредиту,
сплати процентів та винагороди.

У розділі 3.18.4 Умов затверджений
порядок розрахунків. За користування
кредитом в період з дати виникнення
дебетового сальдо на поточному рахунку
Клієнта при закритті банківського дня
Клієнт виплачує проценти, виходячи з
процентної ставки, розмір якої
залежить від строку користування
кредитом (диференційована процентна
ставка) (п.3.18.4.1).

За період користування кредитом з
моменту виникнення дебетового сальдо
до дати обнуління дебетового сальдо в
одну з дат з наступного 20-го до 25-го
числа місяця (далі - "період, в який
дебетове сальдо підлягає обнулінню"),
розрахунок процентів здійснюється за
процентною ставкою в розмірі 0% річних
від суми залишку непогашеної
заборгованості (п.3.18.4.1.1).

При не обнулінні дебетового сальдо в
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо підлягає обнулінню, протягом 90
днів з останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
Клієнт виплачує Банку за користування
кредитом проценти в розмірі 24% річних,
починаючи з останньої дати періоду, в
яку дебетове сальдо підлягало
обнулінню (п.3.18.4.1.2).

У випадку непогашення кредиту протягом
90 днів з дати закінчення періоду, в
якому дебетове сальдо підлягало
обнулінню, починаючи з 91-го дня після
дати закінчення періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
кредит вважається простроченим, а
грошові зобов'язання Клієнта щодо
погашення заборгованості вважаються
порушеними. При порушенні Клієнтом
будь-якого з грошового зобов'язання
Клієнт сплачує Банку відсотки за
користування кредитом у розмірі 48%
річних від суми залишку непогашеної
заборгованості. У разі порушення
Клієнтом будь-якого з грошових
зобов'язань і при реалізації права
Банку на встановлення іншого строку
повернення кредиту, передбаченого
Умовами і правилами надання
Банківських послуг, Клієнт сплачує
Банку пеню у розмірі 0,1315% від суми
залишку непогашеної заборгованості за
кожен день прострочення. Сплата пені
здійснюється з дня, наступного за датою
порушення зобов'язань (п.3.18.4.1.3).

Під "непогашенням кредиту" мається на
увазі не виникнення на поточному
рахунку нульового дебетового сальдо
при закритті банківського дня (п.3.18.4.1.4).

Клієнт сплачує Банку винагороду за
використання Ліміту 1-го числа кожного
місяця в розмірі 0,9% від суми
максимального сальдо кредиту, що
існував на кінець банківського дня за
попередній місяць, в порядку,
передбаченому Умовами і правилами
надання банківських послуг. Клієнт
доручає Банку здійснювати списання
винагороди зі своїх рахунків (п.3.18.4.4).

Розрахунок відсотків за користування
кредитом проводиться щодня, починаючи
з моменту утворення на поточному
рахунку дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом,
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День повернення кредиту в
часовий інтервал нарахування
відсотків не включається. Нарахування
відсотків здійснюється в дату сплати
(п.3.18.4.9).

При несплаті винагороди, відсотків у
відповідні їм дати сплати, вони
вважаються простроченими (п.3.18.4.10).

При порушенні Клієнтом будь-якого із
зобов'язань по сплаті відсотків за
користування кредитом, передбачених
Умовами п.п. 3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3,
термінів повернення кредиту,
передбачених п.п. 3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4,
винагороди, передбаченого п.п. 3.18.2.2.5,
3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6 Клієнт сплачує Банку за
кожний випадок порушення пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла в період, за який
сплачується пеня, (у процентах річних)
від суми простроченого платежу за
кожний день прострочення платежу. А в
разі реалізації Банком права на
встановлення іншого строку повернення
кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у
розмірі, зазначеному в п. 3.18.4.1.3. від
суми заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
у гривні (п.3.18.5.1).

Нарахування неустойки за кожний
випадок порушення зобов'язань,
передбаченої п. 3.18.5.1., 3.18.5.2., 3.18.5.3 Умов,
здійснюється протягом 3 (трьох) років з
дня, коли відповідне зобов'язання мало
бути виконано Клієнтом (п.3.18.5.4).

Пунктом 3.18.6.1 Умов зазначено, що
обслуговування кредитного Ліміту на
поточному рахунку Клієнта
здійснюється з моменту подачі Клієнтом
до Банку заяви на приєднання до "Умов та
Правил надання банківських послуг" (або
у формі "Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки" або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт - банк/інтернет клієнт-банк, або
у формі обміну паперовій або
електронною інформацією, або в
будь-якій іншій формі) та/або з моменту
надання Клієнтом розрахункових
документів на використання коштів у
рамках кредитного Ліміту в межах
зазначених у них сум, і діє в обсязі
перерахованих засобів до повного
виконання зобов'язань сторонами.

Свої зобов'язання за договором Позивач
виконав у повному обсязі, надавши
відповідачу 23 травня 2011 року кредитний
ліміт у розмірі 16000,00 грн., 05 листопада
2012 року - в розмірі 2071,00 грн., 04 лютого 2013
року - в розмірі 2600,00 грн., 04 березня 2013
року - в розмірі 14000,00 грн. та 13 березня
2013 року - в розмірі 15600,00 грн., що
підтверджується довідкою про розмір
встановлених кредитних лімітів від
09.01.2014 року №08.7.0.0.0/21.

В порушення умов договору, зобов'язання
за вказаним договором відповідач
належним чином не виконав, у
встановлені строки кредит не повернув.

19 грудня 2013 року позивач підготував
претензію, у якій вказав відповідачу на
наявність простроченої заборгованості
в загальній сумі 21791,60 грн., у тому числі:
15600,00 грн. простроченої заборгованості
за тілом кредиту, 4043,99 грн. простроченої
заборгованості за відсотками, 1164,81 грн.
заборгованості з пені та 982,80 грн.
заборгованості з комісії за
користування кредитом, та просив
негайно погасити прострочену
заборгованість у повному обсязі.
Претензія направлена відповідачу
28.12.2013 року, що підтверджується
поштовою квитанцією та описом
вкладення. На претензію відповідач не
відповів, заборгованість не сплатив.

У зв'язку з зазначеним порушенням
зобов'язань за Договором банківського
обслуговування кредитного ліміту на
поточному рахунку станом на 03 січня 2014
року у відповідача виникла
заборгованість перед Банком в сумі
22498,28 грн., у тому числі: 15600,00 грн. борг по
кредиту, 4355,99 грн. борг по процентах за
користування кредитом, 1278,69 грн. пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором та 1263,60 грн. комісії за
користування кредитом, що
підтверджується випискою про рух
коштів по рахунку відповідача та
розрахунком заборгованості.
Розрахунок заборгованості перевірено
судом, він зроблений вірно.

Згідно пояснень представника позивача
у судовому засіданні, станом на дату
розгляду справи заборгованість
відповідачем не сплачена.

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності, суд вважає позовні вимоги
підлягаючими задоволенню, з огляду на
наступне.

Предметом спору у справі є стягнення
грошових сум заборгованості за
кредитом, наданим в межах договору
банківського обслуговування
кредитного ліміту на поточному
рахунку.

Згідно ст.1066 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) за договором
банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

Статтею 1067 ЦК України встановлено, що
договір банківського рахунка
укладається для відкриття клієнтові
або визначеній ним особі рахунка у
банку на умовах, погоджених сторонами.
Банк зобов'язаний укласти договір
банківського рахунка з клієнтом, який
звернувся з пропозицією відкрити
рахунок на оголошених банком умовах, що
відповідають закону та банківським
правилам.

Відповідно до ст.1068 ЦК України банк
зобов'язаний вчиняти для клієнта
операції, які передбачені для рахунків
даного виду законом, банківськими
правилами та звичаями ділового
обороту, якщо інше не встановлено
договором банківського рахунка. Банк
зобов'язаний зарахувати грошові кошти,
що надійшли на рахунок клієнта, в день
надходження до банку відповідного
розрахункового документа, якщо інший
строк не встановлений договором
банківського рахунка або законом. Банк
зобов'язаний за розпорядженням клієнта
видати або перерахувати з його рахунка
грошові кошти в день надходження до
банку відповідного розрахункового
документа, якщо інший строк не
передбачений договором банківського
рахунка або законом. Клієнт
зобов'язаний сплатити плату за
виконання банком операцій за рахунком
клієнта, якщо це встановлено договором

Згідно ст.1069 ЦК України якщо відповідно
до договору банківського рахунка банк
здійснює платежі з рахунка клієнта,
незважаючи на відсутність на ньому
грошових коштів (кредитування рахунка),
банк вважається таким, що надав
клієнтові кредит на відповідну суму
від дня здійснення цього платежу. Права
та обов'язки сторін, пов'язані з
кредитуванням рахунка, визначаються
положеннями про позику та кредит
(параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу),
якщо інше не встановлено договором або
законом.

З матеріалів справи вбачається, що за
заявою відповідача, 08 квітня 2011 року
позивач відкрив відповідачу поточний
банківський рахунок з початковим
кредитним лімітом, який з 13 березня 2013
року становив 15600,00 грн.

Так, згідно ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу. Відповідачем
використаний кредитний ліміт у розмірі
15600,00 грн., однак в порушення Умов він не
був повернутий у встановлений строк,
внаслідок чого утворилась
заборгованість.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно зі статтями 193, 202 Господарського
кодексу України та статтями 525, 526, 530
Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства; одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається, якщо інше не передбачено
договором або законом.

Відповідно до статті 202 Господарського
кодексу України, статті 599 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Відповідач ухиляється від виконання
зобов'язань по укладеному ним з Банком
договору.

Згідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Відповідач
не скористався своїм правом подати
письмовий відзив на позовну заяву та не
спростував доводів позивача щодо
наявності заборгованості.

З огляду на вищенаведені норми права,
умови Договору та докази у справі, суд
вважає доведеним право позивача на
стягнення з відповідача 15600,00 грн.
заборгованості за кредитом, 4355,99 грн.
заборгованості по процентах за
користування кредитом, 1263,60 грн.
заборгованості по комісії за
користування кредитом

Стосовно застосування
відповідальності за порушення
виконання грошових зобов'язань, суд
виходить з наступного.

Згідно з 2 ст. 193 ГК України кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Статтею 218 ГК України визначено, що
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.
Учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач прострочив виконання
грошових зобов'язань з повернення
кредитних коштів та процентів за
користування ними.

Згідно ст. 230 ГК України штрафними
санкціями у цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання. Суб'єктами права
застосування штрафних санкцій є
учасники відносин у сфері
господарювання, зазначені у статті 2
цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст.231 ГК України у разі якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Частиною 6 ст. 231 ГК України передбачено,
що штрафні санкції за порушення
грошових зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

У Договорі сторони встановили, що у
клієнт сплачує Банку за кожний випадок
порушення пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла в
період, за який сплачується пеня, (у
процентах річних) від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення платежу. А в разі
реалізації Банком права на
встановлення іншого строку повернення
кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у
розмірі, зазначеному в п. 3.18.4.1.3 від суми
заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
у гривні (п.3.18.5.1). Нарахування неустойки
за кожний випадок порушення
зобов'язань, передбаченої п. 3.18.5.1, 3.18.5.2,
3.18.5.3 Умов, здійснюється протягом 3
(трьох) років з дня, коли відповідне
зобов'язання мало бути виконано
Клієнтом

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

У статі 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
встановлено, що розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Таким чином, граничний розмір пені,
який не може перевищувати подвійної
облікової ставки НБУ, визначений
спеціальним законом, положення якого
не встановлюють обмежень щодо
визначення сторонами в договорі
розміру пені, а передбачають обмеження
розміру пені, що підлягає стягненню
(сплаті).

Пеня в сумі 1278,69 грн. нарахована з
врахуванням зазначених положень
Договору та норм чинного
законодавства. Розрахунок пені
відповідає обставинам справи та праву
позивача, зроблений вірно.

Враховуючи встановлені фактичні
обставини справи, оцінюючи докази у
справі в їх сукупності, керуючись
нормами законодавства, які регулюють
спірні правовідносини, суд вважає
доведеним право позивача на стягнення
з відповідача заборгованості по
Договору обслуговування кредитних
лімітів, що утворилась станом на 03
січня 2014 року, в загальній сумі 22498,28
грн., у тому числі: 15600,00 грн.
заборгованості за кредитом, 4355,99 грн.
заборгованості по процентах за
користування кредитом, 1278,69 грн. пені за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором, 1263,60 грн. заборгованості по
комісії за користування кредитом, отже
позовні вимоги є обґрунтованими і
підлягають задоволенню.

Згідно ст. 49 ГПК України з відповідача
на користь позивача підлягають
стягненню судові витрати, понесені
позивачем при поданні позові, у виді
сплаченого судового збору в сумі 1827,00
грн.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з дочірнього підприємства
"Автомобіліст-1" закритого акціонерного
товариства "Автомобіліст" (м.Черкаси,
вул. Різдвяна, 290, ідентифікаційний код
32414603) на користь публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "ПриватБанк" (м.Дніпропетровськ,
вул.Набережна Перемоги, 50,
ідентифікаційний код 14360570) - 15600,00 грн.
заборгованості за кредитом, 4355,99 грн.
заборгованості по процентах за
користування кредитом, 1278,69 грн. пені за
несвоєчасне виконання договірних
зобов'язань, 1263,60 грн. заборгованості по
комісії за користування кредитом та
1827,00 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом 10 днів з дня складення повного
рішення.

Повне рішення складено 24 березня 2014
року.

СУДДЯ
Н.М. Курченко