ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

28 березня 2014 року Справа № 3пн/5014/2132/2012
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого : Кравчука
Г.А.,

суддів:
Мачульського Г.М., Рогач Л.І.

розглянувши матеріали касаційної
скарги Товариства військових
мисливців та рибалок Збройних Сил
Українина постановуДонецького
апеляційного господарського суду від
29.01.2014 р. у справі Господарського суду№
3пн/5014/2132/2012 Луганської областіза
позовомМіністерства оборони України в
особі Квартирно-есплуатаційного
відділу м. Луганська Південного
територіального
Квартирно-експлуатаційного управління
Міністерства оборони України до1)
Виконавчого комітету Трьохізбенської
сільської ради Слов'яносербського
району Луганської області, 2)
Товариства військових мисливців та
рибалок Збройних Сил Україниза участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні другого відповідача
Луганської гарнізонної організації
Товариства військових мисливців та
рибалок Збройних Сил України
провизнання права власності

В С Т А Н О В И В:

Товариство військових мисливців та
рибалок Збройних Сил України (далі -
Товариство) звернулося до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою на постанову
Донецького апеляційного
господарського суду від 29.01.2014 р., яка не
може бути прийнята Вищим господарським
судом України до провадження,
враховуючи наступне.

Згідно з частиною четвертою ст. 111
Господарського процесуального кодексу
України, яка встановлює вимоги до форми
та змісту касаційної скарги, до скарги
додаються докази сплати судового збору
і надсилання копії скарги іншій
стороні у справі.

Порядок і розмір сплати судового збору,
який зараховується до спеціального
фонду Державного бюджету України
встановлений Законом України "Про
судовий збір".

Судовий збір, сплачується до
спеціального фонду Державного бюджету
України за визначеними Державною
казначейською службою України
реквізитами.

Листом Головного управління
Державного казначейства України у м.
Києві № 06-08/512-1512 від 07.02.2012 р.
встановлені наступні реквізити для
сплати судового збору за подання
касаційної скарги до Вищого
господарського суду України:

N рахунку - 0007

банк - ГУ ДКУ у м. Києві

одержувач - УДК у Печерському районі м.
Києва

код банку - 820019

код за ЄДРПОУ - 38004897

код бюджетної класифікації 22030004,
символ звітності банку 254.

Як вбачається з касаційної скарги
Товариства, в переліку додатків до неї
зазначено, зокрема, докази сплати
судового збору. Однак, фактично до
касаційної скарги додана квитанція №
678.96.1 від 17.02.2014 р., про сплату грошової
суми в розмірі 1 766,10 грн., яка не може
бути належним доказом сплати судового
збору у встановленому Законом порядку
і розмірі, оскільки судовий збір
перераховано скаржником неналежному
одержувачу, а саме: Одержувач:
Печерський районний суд м. Києва, Рр
одерж.: 0007, за реквізитами, що не
відповідають реквізитам для сплати
судового збору за подання касаційної
скарги до Вищого господарського суду
України.

Відповідно до статті 4 Закону України
"Про судовий збір" судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі, зокрема згідно з
пп. пп. 1, 5 п. 2 частини 2 статті 4 Закону
України "Про судовий збір" ставка
судового збору за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру становить 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат, а за подання
касаційної скарги на рішення суду в
справі зі спору майнового характеру - 50
відсотків ставки, обчисленої виходячи
з оспорюваної суми.

Статтею 8 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 р."
мінімальна заробітна плата на 2014 р. з
01.01.2014 р. встановлена в розмірі 1 218,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Господарського суду
Луганської області від 26.11.2012 р. в
частині позовних вимог до Виконавчого
комітету Трьохізбенської сільської
ради Слов'яносербського району
Луганської області та в частині
позовних вимог про визнання незаконним
та скасування свідоцтва про право
власності на нерухоме майно,
провадження у справі припинено. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено. Постановою Донецького
апеляційного господарського суду від
29.01.2014 р. зазначене рішення скасовано в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог про визнання за Міністерством
оборони України в особі
Квартирно-есплуатаційного відділу м.
Луганська права власності на майно та
зобов'язання повернути незаконно
зайняті нежитлові приміщення до
Квартирно-есплуатаційного відділу м.
Луганська та прийнято в цій частині
нове рішення про задоволення позову.
Визнано за Міністерством оборони
України в особі
Квартирно-есплуатаційного відділу м.
Луганська право власності на нерухоме
майно та зобов'язано повернути його до
Квартирно-есплуатаційного відділу м.
Луганська. В іншій частині рішення
Господарського суду Луганської
області від 26.11.2012 р. залишено без змін.

В касаційній скарзі Товариство просить
постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 29.01.2014 р.
скасувати, а рішення Господарського
суду Луганської області від 26.11.2012 р.
залишити в силі.

Пунктом 2.2.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
р. № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VІ Господарського
процесуального кодексу України"
роз'яснення, що судовий збір з позовної
заяви про визнання права власності на
майно, витребування або повернення
майна (в тому числі в зв'язку з вимогами,
заснованими на приписах частини п'ятої
статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу
України тощо) визначається з
урахуванням вартості спірного майна,
тобто як зі спору майнового характеру.

Відтак, оскаржуючи постанову
апеляційного господарського суду,
Товариство за подання касаційної
скарги мало сплатити судовий збір у
розмірі 913,50 грн. за кожну вимогу
майнового характеру, а саме: визнання
права власності на нерухоме майно та
зобов'язання повернути майно з чужого
незаконного володіння.

Відповідно до п. 4 частини першої ст. 1113
Господарського процесуального кодексу
України касаційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
судом, якщо до скарги не додано
документів, що підтверджують сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Враховуючи наведене, колегія суддів
Вищого господарського суду України
зазначає, що касаційна скарга
Товариства на постанову Донецького
апеляційного господарського суду від
29.01.2014 р. підлягає поверненню скаржнику
без розгляду відповідно до п. 4 частини
першої ст. 1113 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 86 та п. 4 частини першої
ст. 1113 Господарського процесуального
кодексу України, Вищий господарський
суд України

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Товариства
військових мисливців та рибалок
Збройних Сил України на постанову
Донецького апеляційного
господарського суду від 29.01.2014 р. у
справі № 3пн/5014/2132/2012 Господарського
суду Луганської області повернути
скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя
Г.А. Кравчук

Суддя
Г.М. Мачульський

Суддя
Л.І. Рогач