ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2014 р.
Справа № 909/1195/13

Головуючий суддя
Желік М.Б.

Суддів
Костів Т.С.

Малех І.Б.

розглянувши апеляційну скаргу
Івано-Франківської міської ради, м.
Івано-Франківськ, вул. Грушевського, 21
(вих. № 211/09-17/6 від 05.02.2014 року )

на рішення Господарського суду
Львівської області від 20.01.2014 року

у справі № 909/1195/13

за позовом: Івано-Франківської міської
ради, м. Івано-Франківськ.

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОРТ", м. Львів

про стягнення збитків у розмірі 306 141,17
грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: - Кархут Р.І. -
представник за довіреністю;

Стороні роз'яснено її права та
обов'язки, передбачені ст. ст. 22, 27 ГПК
України. Клопотань про технічну
фіксацію судового процесу не
поступало, заяв про відвід складу суду
не надходило.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

20.01.2014 року господарським судом
Львівської області винесено рішення у
справі № 909/1195/13 (суддя Крупник Р.В.) за
позовом Івано-Франківської міської
ради до відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю "ОРТ" про
стягнення збитків у розмірі 306 141,17 грн.,
відповідно до якого в частині
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОРТ" збитків у
розмірі 218 474,57 грн. за період з 10.07.2008
року до 01.03.2011 року провадження у праві
припинено, в частині стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОРТ" збитків у
розмірі 87 666,60 грн. з 01.03.2011 року до 01.03.2012
року в позові відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої
інстанції Івано-Франківська міська
рада подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення
Господарського суду Львівської
області від 20.01.2014 року у справі №
909/1195/13 та прийняти нове рішення, яким
позовні вимоги задоволити повністю.

В апеляційній скарзі скаржник
зазначає, що рішення у справі №
5015/1213/2011-з18/44 не може вважатися
вирішенням спору між тими ж сторонами
про той же предмет і з тих же підстав,
оскільки в даній справі підстави для
задоволення позовних вимог є іншими.
Окрім того, зазначає про наявність усіх
підстав для відшкодування збитків.

Згідно автоматизованого розподілу
справ КП "Документообіг господарських
судів", 18.02.2014 року справу за № 909/1195/13
розподілено до розгляду судді -
доповідачу Желіку М.Б. Розпорядженням
голови Львівського апеляційного
господарського суду від 20.02.2014 року у
склад колегії для розгляду справи №
909/1195/13 введено суддів Костів Т.С. та
Малех І.Б.

20.02.2014 року ухвалою Львівського
апеляційного господарського суду
клопотання скаржника про поновлення
строку на апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції
задоволено, поновлено строк на
оскарження рішення Господарського
суду Львівської області від 20.01.2014 року,
клопотання скаржника про відстрочку
сплати судового збору задоволено,
відстрочено до 12.03.2014 року сплату
судового збору у розмірі 3 061,42 грн.,
матеріали апеляційної скарги визнано
достатніми для прийняття її до
провадження, розгляд справи призначено
на 12.03.2014 року.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 06.03.2014 року
вносилися зміни до ухвали від 20.02.2014
року, відтак розгляд справи
здійснювався 19.03.2014 року, про що сторони
були належним чином повідомленими що,
зокрема, підтверджується списком
згрупованих рекомендованих
відправлень за 06.03.2014 року, які
містяться в матеріалах справи.

03.03.2014 року через канцелярію
Львівського апеляційного
господарського суду від відповідача
надійшов відзив на апеляційну скаргу, в
якому зазначено, що рішення суду першої
інстанції є законним та обґрунтованим,
відтак підлягає залишенню без змін.

У судовому засіданні 19.03.2014 року
відповідач участь уповноважениого
представника забезпечив, який надав
пояснення по суті апеляційної скарги
та просив врахувати їх при винесенні
постанови. Інші сторони участі
уповноважених представників не
забезпечили, причин неявки суду не
повідомили, хоча були належним чином
повідомлені про час та місце слухання
справи.

Iз врахуванням положень ст. 102
Господарського процесуального кодексу
України щодо строків розгляду
апеляційної скарги та факту належного
повідомлення сторін про час та місце
розгляду справи, колегія суддів вважає
за можливе здійснити розгляд справи за
наявними у ній матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального
законодавства, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, колегія суддів дійшла до
висновку, що рішення Господарського
суду Львівської області від 20.01.2014 року
у справі № 909/1195/13 слід залишити без
змін, а вимоги апеляційної скарги без
задоволення.

При цьому колегія суддів виходила з
наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 101
Господарського процесуального кодексу
України, у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.

Відповідно до чинного законодавства
рішення суду є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин, а за їх
відсутності - на підставі закону, що
регулює подібні відносини, або
виходячи із загальних засад і змісту
законодавства України.

Оскаржуване рішення зазначеним
вимогам відповідає.

Як вбачається із матеріалів справи,
26.05.2005 року між Державним підприємством
Міністерства оборони України
"Управління торгівлі Західного
оперативного командування", філія
"Військторг 45" (продавець) та
Tовариством з обмеженою
відповідальністю "ОРТ" укладено
договір купівлі-продажу нежитлових
приміщень, у відповідності до умов
якого продавець передає в цілому у
власність покупця, а покупець приймає у
власність у цілому належні продавцю
нежитлові приміщення, що в будинку № 39
по вулиці Хриплинській в місті
Івано-Франківськ та зобов'язується
сплатити за неї грошову суму
передбачену цим договором.

Договір купівлі-продажу нежитлових
приміщень посвідчено приватним
нотаріусом ОСОБА_4 та зареєстровано в
реєстрі за № Д1-137. Згідно витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно серії СВР № 000180 від 09.06.2005 року
нежитлові приміщення по вул.
Хриплинській, 39 зареєстровані за
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ОРТ".

20.05.2008 року Івано-Франківська міська
рада прийняла рішення "Про надання
(вилучення) земельних ділянок фізичним
та юридичним особам", відповідно до
якого вирішила вилучити, за згодою,
частину земельної ділянки площею 0,7923
га на вул. Хриплинській, 39 у Державного
підприємства Міністерства оборони
України "Управління торгівлі Західного
оперативного командування"
(Івано-Франківський військторг № 45) -
продаж нежитлових приміщень ТОВ "ОРТ",
договір купівлі-продажу від 26.05.2005 року
та затвердити проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
Товариству з обмеженою
відповідальністю "ОРТ" площею 0,7923 га на
вул. Хриплинській, 39 з передачею її в
оренду терміном на три роки, для
переобладнання викуплених
адміністративно-складських будівель
під виробничі приміщення по
виготовленню будматеріалів.
Зобов'язати ТОВ "ОРТ" укласти договір
оренди землі.

Підставою для звернення позивача до
суду було те, що відповідач договір
оренди земельної ділянки з позивачем
не уклав, земельну ділянку
використовує без правовстановлюючих
документів, що призвело до порушення
вимог земельного законодавства та
законодавства про плату за землю, а
відтак значних втрат бюджету у вигляді
недоодержання доходу від орендної
плати чим спричинено збитки позивачу.

01.03.2012 року Управлінням Держкомзему у
м.Івано-Франківську проведено
перевірку дотримання вимог земельного
законодавства про що складено акт, з
якого вбачається, що ТОВ "ОРТ"
використовує земельну ділянку
загальною площею 0,7923 га. у м.
Івано-Франківську по вул. Хриплинській,
39 для обслуговування
адміністративно-складських приміщень
на підставі договору оренди землі
укладеного відповідно до рішення
Івано-Франківської міської ради від
20.05.2008 року, однак на час проведення
перевірки термін дії договору оренди
закінчився, а новий не укладено. Відтак,
в порушення вимог ст. ст. 125, 126 ЗК
України використання здійснюється без
документів, що посвідчують право
власності чи право використання
земельної ділянки.

Управлінням Дежкомзему у
м.Івано-Франківську видано припис, яким
зобов'язано відповідача виготовити
правовстановлюючі документи на
земельну ділянку та зареєструвати їх у
встановленому законом порядку.

Колегія суддів вважає за необхідне
звернути увагу на те, що в акті
перевірки йде мова про договір оренди
землі, що укладений на підставі п. 2.2.
рішення Івано-Франківської міської
ради від 20.05.2008 року терміном на три
роки. Однак, як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи
договір оренди між позивачем та
відповідачем щодо користування
земельною ділянкою у м.
Івано-Франківську по вул. Хриплинській,
39 не укладався, з приводу чого і виник
спір.

У зв'язку із чим вказані докази слід
оцінювати із врахуванням положень ст.
ст. 34, 43 ГПК України, зокрема щодо їх
належності та допустимості.

01.06.2012 року відбулося засідання комісії
міськвиконкому по визначенню та
відшкодуванню збитків власникам землі
та землекористувачам, що оформлено
протоколом № 4 (витяг з протоколу - арк.
справи 106) де розглядалося питання щодо
визначення розміру збитків, нанесених
Івано-Франківській міській раді
внаслідок не укладення договору оренди
земельної ділянки ТОВ "ОРТ" по вул.
Хриплинській, 39 в м. Івано-Франківську.

За результатами розгляду комісія
прийняла рішення про визначення
збитків, з подальшим затвердженням
відповідних актів на черговому
засіданні виконавчого комітету
міської ради, нанесенні ТОВ "ОРТ"
внаслідок не укладення договору оренди
земельної ділянки, якому рішенням
міської ради від 20.05.2008 року було надано
в оренду земельну ділянку на вул.
Хриплинській, 39 площею 0,7923 га. для
переобладнання викуплених
адміністративно-складських будівель
під виробничі приміщення по
виготовленню будматеріалів. Внаслідок
такої бездіяльності ТОВ "ОРТ"
Івано-Франківська міська рада
недоотримала кошти у розмірі 271 782,00 грн.

Як вбачається із акту визначення
розміру збитків нанесених
Івано-Франківській міській раді
(неодержання доходів від орендної
плати за землю) від 01.06.2012 року, що є
додатком до рішення виконавчого
комітету міської ради № 281 від 24.05.2013
року розмір збитків за користування
земельною ділянкою становить 306 141,17
грн., що є більшим ніж той, що
затверджений комісією міськвиконкому.

24.05.2013 року Івано-Франківська міська
рада рішенням виконавчого комітету №
281 затвердила акт визначення розміру
збитків спричинених раді, та
встановила, що збитки відшкодовуються
суб'єктами господарювання, які їх
заподіяли за рахунок власних коштів не
пізніше одного місяця з моменту
прийняття даного рішення у період до
державної реєстрації договору оренди
землі.

У відповідності до частини 1 статті 218
Господарського кодексу України
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Статтею 611 Цивільного кодексу України
встановлено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору; зміна умов
зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Згідно з приписами статті 22 ЦК України,
особа, якій завдано збитки в результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є:
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки) та
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичних обставин, якби її
право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до статті 224 ГК України, під
збитками розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Згідно з приписами статті 225 ГК України,
до складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення,
включаються: вартість втраченого,
пошкодженого або знищеного майна,
визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація
моральної шкоди у випадках,
передбачених законом.

Відшкодування збитків є мірою
відповідальності, що застосовується за
наявності збитків, протиправності дій
цієї особи, причинного зв'язку між
діями особи та збитками, та вини особи,
внаслідок дій якої спричинено збитки.

При цьому на позивача покладається
обов'язок довести наявність збитків,
протиправність поведінки заподіювача
збитків та причинний зв'язок такої
поведінки із заподіяними збитками. У
свою чергу відповідач повинен довести,
що в його діях відсутня вина у
заподіянні збитків.

Особа, яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Згідно ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу
України відсутність своєї вини
доводить особа, яка порушила
зобов'язання.

При цьому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 623
ЦК України, розмір збитків завданих
порушенням зобов'язання, повинен бути
реальним та доведеним позивачем.

Для застосування такої міри
відповідальності, як стягнення
збитків, потрібна наявність усіх
елементів складу цивільного
правопорушення: протиправної
поведінки, збитків, причинного зв'язку
між протиправною поведінкою боржника
та збитками, вини.

Відсутність хоча б одного із
вищеперелічених елементів, утворюючих
склад цивільного правопорушення,
звільняє боржника від
відповідальності, оскільки його
поведінка не може бути кваліфікована,
як правопорушення.

Підстави та порядок для відшкодування
збитків власникам землі та
землекористувачам врегульовані
положеннями ст. ст. 156, 157 ЗК України.

Згідно з ч. 2 ст. 34 ГПК України, обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Колегія суддів зазначає, що рішенням
міської ради від 20.05.2008 року не
встановлено строків укладення
договору оренди, окрім того трирічний
строк, що встановлений в рішенні вже
сплив; в матеріалах справи відсутні
докази щодо спонукання відповідача до
укладення договору оренди в судовому
порядку, незважаючи на те, що позивач
надав суду листи про звернення до
відповідача з пропозицією укласти
договір, від виконання яких відповідач
ухилився.

Відтак, позивачем не доведено
протиправної поведінки відповідача,
оскільки останній в силу закону не
зобов'язаний укладати такий договір, а
рішення суду про його зобов'язання
відсутнє, окрім того відсутній
причиновий зв'язок між протиправною
поведінкою та заявленими збитками, що в
свою чергу свідчить про відсутність
складу цивільного правопорушення, з
яким закон пов'язує застосування міри
відповідальності до відповідача.

Щодо припинення провадження у справі в
частині стягнення з відповідача
збитків у розмірі 218 474,57 грн. за період з
10.07.2008 року по 01.03.2011 року колегія суддів
зазначає наступне.

Згідно п. 2. ч. 1 ст. 80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо є рішення
господарського суду або іншого органу,
який в межах своєї компетенції вирішив
господарський спір між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав.

Так, рішенням Господарського суду
Івано-Франківської області від 23.08.2011
року у справі № 5015/1213/2011-з18/44 за позовом
Івано-Франківської міської ради до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОРТ" про стягнення
збитків у розмірі 218 474,57 грн., залишеним
без змін постановою Львівського
апеляційного господарського суду від
20.10.2011 року та постановою Вищого
господарського суду України від 28.12.2011
року у позові Івано-Франківської
міської ради до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОРТ" про стягнення
збитків у розмірі 218 474,57 грн.
відмовлено.

Із наданої позовної заяви у справі №
5015/1213/2011-з18/44 (арк. справи 113) та
зазначених рішень вбачається, що
позивач звернувся до суду з вимогою
стягнути збитки, які виникли у зв'язку з
тим, що відповідачем на виконання
рішення Івано-Франківської міської
ради від 20.05.2008 року не укладено договір
оренди земельної ділянки, що
розташована за адресою м.
Івано-Франківськ по вул. Хриплинській,
39 та здійснюється використання
земельної ділянки без належних
документів.

Як наслідок, рішенням виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради від 23.03.2011 року № 170 затверджено
акт визначення розміру збитків
затверджений засіданням комісії по
визначенню та відшкодуванню збитків
власникам землі та землекористувачам у
сумі 218 474,57 грн. за період з 10.07.2008 року
по 01.03.2011 року.

Колегія суддів погоджується із
висновками суду першої інстанції щодо
того, що в даному випадку предметом
спору є матеріально-правова вимога про
стягнення збитків, а підставою -
користування земельною ділянкою без
документів, що посвідчують право
власності або право користування нею.
Відтак, доводи скаржника про
відсутність підстав для припинення
провадження у справі в частині з огляду
на те, що підставою позову у справі №
5015/1213/2011-з18/44 було рішення виконавчого
комітету міської ради від 23.03.2011 року №
170, а у даній справі рішення виконавчого
комітету від 24.05.2013 року № 281 є
необґрунтованими.

Враховуючи зазначене, висновки суду
першої інстанції щодо припинення
провадження у справі в частині
стягнення з відповідача збитків у сумі
218 474,57 грн. за період з 10.07.2008 року по
01.03.2011 року здійсненні при повному
з'ясуванні обставин справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

За таких умов, колегія суддів діючи в
межах повноважень передбачених ст. 103
Господарського процесуального кодексу
України вважає, що рішення
Господарського суду Львівської
області у справі № 909/1195/13 від 20.01.2014
року слід залишити без змін, а вимоги
апеляційної скарги без задоволення.

Розподіл господарських витрат
здійснюється на підставі ст. 49 ГПК
України. Враховуючи те, що колегія
суддів прийшла до висновку про відмову
в задоволенні вимог апеляційної скарги
судові витрати слід покласти на
скаржника.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105, ГПК України,
Львівський апеляційний господарський
суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні апеляційної
скарги Івано-Франківської міської
ради, м. Івано-Франківськ, вул.
Грушевського, 21 (вих. № 211/09-17/6 від 05.02.2014
року ) відмовити.

2. Рішення Господарського суду
Львівської області від 20.01.2014 року у
справі № 909/1195/13 залишити без змін.

3. Стягнути з Івано-Франківської
міської ради (76004, м. Івано-Франківськ,
вул. Грушевського, 21) 3 061,42 грн. судового
збору в дохід спеціального фонду
Державного бюджету України за перегляд
судового рішення в апеляційному
порядку (Банк ГУДКСУ у Львівській
області, МФО 825014 отримувач УДКСУ у
Личаківському районі м. Львова, , рахунок 2006).

4. На виконання даної постанови
Господарському суду Львівської
області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в
місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 21.03.2014
року

Головуючий суддя
Желік М.Б.

суддя
Костів Т.С.

суддя
Малех І.Б.