ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78_
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
______________________________________________________________
У Х В А Л А

"26" березня 2014 р.
Справа № 923/389/14

Суддя господарського суду Херсонської
області Александрова Л.І.,
розглянувши матеріали

за позовом: відкритого акціонерного
товариства "Новоолексіївське
ремонтно-транспортне підприємство" в
особі ліквідатора ОСОБА_1, м. Херсон

до: дочірнього підприємства
"Євразія-Агро" товариства з обмеженою
відповідальністю "Атлант-Україна", смт.
Новоолексіївка, Генічеський район,
Херсонська область

третя особа: товариство з обмеженою
відповідальністю "Інкомавто", м.
Миколаїв

про визнання недійсним правочину

в с т а н о в и в:

Відкрите акціонерне товариство
"Новоолексіївське
ремонтно-транспортне підприємство" в
особі ліквідатора ОСОБА_1 звернулось
до господарського суду Херсонської
області з позовом до дочірнього
підприємства "Євразія-Агро" товариства
з обмеженою відповідальністю
"Атлант-Україна", третя особа:
товариство з обмеженою
відповідальністю "Інкомавто", яким
просить суд визнати недійсним
правочин.

Дослідивши матеріали позовної заяви,
суд дійшов висновку, що заява не
підлягає розгляду в господарських
судах України, виходячи з наступного.

Як зазначено в позовній заяві її подано
відкритим акціонерним товариством
"Новоолексіївське
ремонтно-транспортне підприємство" в
особі ліквідатора ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Згідно з ч. 1 ст. 21 ГПК України сторонами
в судовому процесі - позивачами і
відповідачами - можуть бути
підприємства та організації, зазначені
у статті 1 цього Кодексу.

Виключенням є корпоративні спори, в
яких стороною можуть бути фізичні
особи, оскільки відповідно до п. 4 ст. 12
ГПК України господарським судам
підвідомчі спори, що виникають з
корпоративних відносин у спорах між
господарським товариством та його
учасником (засновником, акціонером), у
тому числі учасником, який вибув, а
також між учасниками (засновниками,
акціонерами) господарських товариств,
що пов'язані із створенням, діяльністю,
управлінням та припиненням діяльності
цього товариства, крім трудових спорів.

Спір між відкритим акціонерним
товариством "Новоолексіївське
ремонтно-транспортне підприємство" в
особі ліквідатора ОСОБА_1 (позивач) та
дочірнім підприємством "Євразія-Агро"
товариства з обмеженою
відповідальністю "Атлант-Україна"
(відповідач), товариство з обмеженою
відповідальністю "Інкомавто" (третя
особа) не є корпоративним.

В якості позивача зазначено фізичну
особу - ліквідатора ОСОБА_1, яка за
нормами ГПК України не може бути
стороною в судовому процесі.

Відповідно до п. 1 ст. 62 ГПК України суд
відмовляє у прийнятті позовної заяви,
якщо заява не підлягає розгляду в
господарських судах України.

З огляду на викладене, спір, виходячи із
складу сторін, не підлягає розгляду в
господарських судах.

Також при дослідженні матеріалів
позовної заяви з'ясовано, що вона не
відповідає вимогам ст.ст. 54, 57 ГПК
України та підлягає поверненню з
наступних підстав.

Згідно з п. 3 ст. 57 ГПК України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують сплату судового
збору у встановлених порядку і розмірі.

Пунктом 2.21 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
21.02.2013року № 7 Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України передбачено, що платіжне
доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою подаються до
господарського суду тільки в
оригіналі; копії цих документів не
можуть бути належним доказом сплати
судового збору.

З огляду на викладене, надані позивачем
до позовної заяви копія квитанції №
103033 від 19.11.2012 року та копія квитанції №
180006 від 19.03.2014 р. не є належними доказами
сплати судового збору у встановленому
законом порядку.

Крім того, суд зазначає, що відповідно
до ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач,
прокурор зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Заявником не надано опису вкладення,
який підтверджує надсилання
відповідачу та третій особі копії
позовної заяви та доданих до неї
документів.

Додані заявником копії фіскального
чеку № 1103 від 24.03.2014 р. та
фіксального чеку № 1102 від 24.03.2014
р., які свідчить про надсилання
кореспонденції не може бути належним
доказом відправлення відповідачу та
третій особі копії позовної заяви з
доданими до неї документами.

З огляду на викладене, до позовної
заяви не додано доказів надсилання
відповідачу та третій особі копії
позовної заяви з доданими до неї
документами.

Згідно п.4, п.6 ст. 63 ГПК України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі; не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

На підставі викладеного та керуючись п.
1 ст. 62, п.4, п.6 ст. 63, ст. 86 ГПК України, суд

у х в а л и в:

1.У прийнятті позовної заяви відмовити.

2.Позов з доданими матеріалами
повернути заявнику.

Додаток: матеріали позовної заяви на 27
аркушах.

Суддя
Л.І. Александрова