ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 р.
Справа № 917/185/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
"Приватбанк", юридична адреса: 49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50; адреса для листування: 36014,
м. Полтава, вул. Шведська, 2, к. 518

до Фізичної особа - підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1

про стягнення 19739,97 грн.

Суддя Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача: Стрельник Р.М.

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні 27.03.2014 року після
виходу з нарадчої кімнати на підставі
ст. 85 ГПК України судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Суть справи: розглядається позовна
заява про стягнення 19739,97 грн. боргу за
договором банківського обслуговування
б/н від 22.12.2010 року, в т.ч. 15000,00 грн.
заборгованості за кредитом, 4267,59 грн.
заборгованості по процентам за
користування кредитом, 202,38 грн. пені та
270,00 грн. заборгованості по комісії за
користуванням кредитом.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги в повному обсязі з
урахуванням заяви б/н від 27.03.2014 року
(а.с. 81) про зменшення їх розміру
внаслідок часткової сплати боргу
відповідачем.

Згідно вищевказаної заяви позивач
просить стягнути з відповідача 202,38 грн.
пені та 270,00 грн. заборгованості по
комісії за користуванням кредитом за
спірним договором.

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач
вправі до прийняття рішення по справі
зменшити розмір позовних вимог.

У відповідності до п. 3.10. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" у разі
прийняття судом зміни (в бік збільшення
або зменшення) кількісних показників, у
яких виражається позовна вимога, має
місце нова ціна позову, виходячи з якої
й вирішується спір.

Подана заява приймається до розгляду, в
зв'язку з чим судом розглядаються
позовні вимоги про стягнення 472,38 грн.
боргу за договором банківського
обслуговування б/н від 22.12.2010 року, в т.ч.
202,38 грн. пені та 270,00 грн. заборгованості
по комісії за користуванням кредитом.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, копія ухвали від 13.03.2014 року
(а.с. 71), надіслана на його адресу,
повернулась до суду з відміткою
поштового відділення "за відмовою від
одержання".

Приймаючи до уваги, що необхідних для
вирішення спору доказів, наявних в
матеріалах справи, достатньо і суд
повідомляв належним чином відповідача
про час, дату та місце проведення
судового засідання, однак останній
відмовився від одержання копії
відповідного процесуального
документа, справа розглядається за
наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
встановив:

22.12.2010 року Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 (відповідач, клієнт)
було підписано заяву про відкриття
поточного рахунку (а.с. 29).

Відповідно до зазначеної заяви
відповідач приєднався до "Умов та
правил надання банківських послуг" та
"Тарифів Банку", розміщених в мережі
Інтернет на сайті http://privatbank.ua.

Згідно зі ст. 205 ЦК України правочин
може вчинятися усно або в письмовій
формі. Правочин, для якого не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків.

У відповідності з ч. 2 ст. 639 ЦК України
якщо сторони домовилися укласти
договір у певній формі, він вважається
укладеним з моменту надання йому цієї
форми, навіть якщо законом ця форма для
даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 181 ГК
України господарський договір за
загальним правилом викладається у
формі єдиного документа, підписаного
сторонами та скріпленого печатками.

У відповідності до ст. 1055 ЦК України
кредитний договір укладається у
письмовій формі. Кредитний договір,
укладений з недодержанням письмової
форми, є нікчемним.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором
приєднання є договір, умови якого
встановлені однією із сторін у
формулярах або інших стандартних
формах, який може бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.

Відповідно до 3.18.1.16. "Умов та правил
надання банківських послуг" (а.с. 30-37)
при укладанні договорів і угод, чи
вчиненні інших дій, що свідчать про
приєднання клієнта до "Умов і правил
надання банківських послуг" (або у
формі "Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки" або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у
формі обміну паперовій або електронній
інформацією, або в будь-якій іншій
формі), банк і клієнт допускають
використання підписів клієнта у
вигляді електронно-цифрового підпису
та/або підтвердження через пароль,
спрямований банком через
верифікований номер телефону, що
належить уповноваженій особі клієнта з
правом "першого" підпису. Підписання
договорів і угод таким чином
прирівнюється до укладання договорів
та угод у письмовій формі.

Нормою ст. 3 Закону України "Про
електронний цифровий підпис" (№ 852-IV від
22.05.2003 року) передбачено, що електронний
цифровий підпис за правовим статусом
прирівнюється до власноручного
підпису (печатки). Електронний підпис
не може бути визнаний недійсним лише
через те, що він має електронну форму.

Отже, між Публічним акціонерним
товариством Комерційним банком
"Приватбанк" (позивач, банк) та Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1 шляхом
приєднання останнього до "Умов та
правил надання банківських послуг" та
"Тарифів Банку" на підставі заяви про
відкриття поточного рахунку від 22.12.2010
року був укладений договір
банківського обслуговування.

Відповідно до зазначеного договору
банківського обслуговування б/н від
22.12.2010 року (далі - договір)
відповідачеві було встановлено
кредитний ліміт на поточний рахунок №
НОМЕР_2 в електронному вигляді через
встановлені засоби електронного
зв'язку банку і клієнта (системи
клієнт-банк, інтернет клієнт-банк,
sms-повідомлення або інших), що визначено
і врегульовано "Умовами та правилами
надання банківських послуг" (далі -
Умови).

У відповідності до приписів п. 3.18.1.1.
Умов кредитний ліміт на поточний
рахунок надається на поповнення
обігових коштів та здійснення поточних
платежів клієнта в межах кредитного
ліміту. Про розмір ліміту банк
повідомляє клієнта на свій вибір або в
письмовій формі, або через встановлені
засоби електронного зв'язку банка та
клієнта.

Відповідно до п. 3.18.1.6. Умов ліміт може
бути змінений банком в односторонньому
порядку, передбаченому Умовами та
правилами надання банківських послуг,
у разі зниження надходжень грошових
коштів на поточний рахунок або
настання інших факторів, передбачених
внутрішніми нормативними документами
банку. Підписавши угоду, клієнт
висловлює свою згоду на те, що зміна
ліміту проводиться банком в
односторонньому порядку шляхом
повідомлення клієнта на свій вибір або
в письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку банку і клієнта (системи
клієнт-банк, інтернет клієнт-банк,
sms-повідомлення або інших).

Згідно п. 3.18.1.3. Умов кредит надається в
обмін на зобов'язання клієнта щодо його
повернення, сплаті процентів та
винагороди.

У відповідності до п. 3.18.1.8. Умов
проведення платежів клієнта у порядку
обслуговування кредитного ліміту
проводиться банком протягом одного
року з моменту підписання угоди про
приєднання клієнта до "Умов і правил
надання банківських послуг" (або у
формі "Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки", або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у
формі обміну паперовій або електронній
інформацією, або в будь-якій іншій
формі).

Згідно із п. 3.18.6.1. Умов обслуговування
кредитного ліміту на поточному рахунку
клієнта здійснюється з моменту подачі
клієнтом до банку заяви на приєднання
до "Умов та правил надання банківських
послуг" (або у формі "Заяви про
відкриття поточного рахунку та картки
із зразками підписів і відбитка
печатки", або у формі авторизації
кредитної угоди в системах
клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у
формі обміну паперовій або електронною
інформацією, або в будь-якій іншій
формі) та/або з моменту надання
клієнтом розрахункових документів на
використання коштів у рамках кредитної
ліміту в межах зазначених у них сум, і
діє в обсязі перерахованих засобів до
повного виконання зобов'язань
сторонами.

Як зазначається у позовній заяві, взяті
на себе за договором зобов'язання
позивач виконав у повному обсязі,
надавши відповідачеві кредитний ліміт
в розмірі 15000,00 грн., що підтверджується
відповідною довідкою та банківською
випискою по рахунку (а.с. 40, 44).

У відповідності до п. 3.18.4. Умов, який
визначає порядок розрахунків клієнта,
за користування кредитом в період з
дати виникнення дебетового сальдо на
поточному рахунку клієнта при закритті
банківського дня клієнт виплачує
проценти, виходячи з процентної ставки,
розмір якої залежить від строку
користування кредитом
(диференційована процентна ставка). За
період користування кредитом з моменту
виникнення дебетового сальдо до дати
обнуління дебетового сальдо в одну з
дат з наступного 20-го до 25-го числа
місяця (далі - "період, в який дебетове
сальдо підлягає обнулінню") розрахунок
процентів здійснюється за процентною
ставкою в розмірі 0% річних від суми
залишку непогашеної заборгованості.
При необнулінні дебетового сальдо в
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо підлягає обнулінню, протягом 90
днів з останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
клієнт виплачує банку за користування
кредитом проценти в розмірі 24,00% річних,
починаючи з останньої дати періоду, в
яку дебетове сальдо підлягало
обнулінню. У випадку непогашення
кредиту протягом 90 днів з дати
закінчення періоду, в якому дебетове
сальдо підлягало обнулінню, починаючи
з 91-го дня після дати закінчення
періоду, в якому дебетове сальдо
підлягало обнулінню, кредит вважається
простроченим, а грошові зобов'язання
клієнта щодо погашення заборгованості
вважаються порушеними. При порушенні
клієнтом будь-якого з грошового
зобов'язання клієнт сплачує банку
відсотки за користування кредитом у
розмірі 48% річних від суми залишку
непогашеної заборгованості. У разі
порушення клієнтом будь-якого з
грошових зобов'язань і при реалізації
права банку на встановлення іншого
строку повернення кредиту,
передбаченого Умовами і правилами
надання банківських послуг, клієнт
сплачує банку пеню у розмірі 0,1315% від
суми залишку непогашеної
заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
з дня, наступного за датою порушення
зобов'язань. Під "непогашениям кредиту"
мається на увазі невиникнення на
поточному рахунку нульового
дебетового сальдо при закритті
банківського дня. Розрахунок відсотків
за користування кредитом проводиться
щодня, починаючи з моменту утворення на
поточному рахунку дебетового сальдо
при закритті банківського дня, за
кількість днів користування
кредитними коштами, виходячи з 360 днів у
році. Розрахунок відсотків проводиться
до повного погашення заборгованості за
кредитом, на суму залишку
заборгованості за кредитом. День
повернення кредиту в часовий інтервал
нарахування відсотків не включається.
Нарахування відсотків здійснюється в
дату сплати. При несплаті винагороди,
відсотків у відповідні їм дати сплати,
вони вважаються простроченими.

Згідно п. 3.18.2.3.4. Умов при порушенні
клієнтом будь-якого із зобов'язань,
передбаченого Умовами і правилами
надання банківських послуг, банк має
право змінити умови кредитування та
вимагати від клієнта дострокового
повернення кредиту, сплати відсотків
за його користування, виконання інших
зобов'язань за кредитом в повному
обсязі.

В порушення умов договору відповідач
неналежним чином виконав взяті на себе
зобов'язання, що мало наслідком
утворення перед позивачем
заборгованості, розмір якої станом на
03.01.2014 року відповідно до наявного у
справі розрахунку (а.с. 41-43) склав 19739,97
грн., в т.ч.:

- заборгованість за кредитом - 15000,00 грн.;

- заборгованість по процентам за
користування кредитом - 4267,59 грн.;

- пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором - 202,38 грн.;

- заборгованість по комісії за
користуванням кредитом - 270,00 грн.

Як вбачається з наданих сторонами до
справи довідок та банківських виписок
по рахунку (а.с. 67, 75-80), в подальшому
відповідач здійснив погашення
заборгованості за кредитом в сумі 15000,00
грн. та заборгованості по процентам за
користування кредитом в сумі 4267,59 грн.
Вказані обставини мали наслідком
зменшення позивачем розміру позовних
вимог відповідно до заяви б/н від 27.03.2014
року, яка була прийнята судом до
розгляду.

Таким чином, позивач просить стягнути з
відповідача 472,38 грн. боргу за укладеним
сторонами договором, у т.ч. 270,00 грн.
заборгованості по комісії за
користуванням кредитом та 202,38 грн.
пені, нарахованої на суму
заборгованості станом на момент
подання позову.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174
ГК України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші угоди (правочини),
передбачені законом.

Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави (глава 71), якщо інше не
встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. ст. 509, 510 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор вправі вимагати
від боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов'язання має грунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості. Сторонами у
зобов'язанні є боржник і кредитор.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК
України та ст. 193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином, в установлений строк,
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, одностороння відмова
від виконання зобов'язання не
допускається, крім передбачених
законом випадків.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Позика
вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець
має право на одержання від
позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, воно підлягає
виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 610-612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом. У разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Факт наявності заборгованості за
спірним договором в загальному розмірі
19537,59 грн. (станом на 03.01.2014 року), в т.ч.
15000,00 грн. заборгованості за кредитом,
4267,59 грн. заборгованості по процентам
за користування кредитними коштами, а
також 270,00 грн. заборгованості по
комісії за користуванням кредитними
коштами підтверджується матеріалами
справи, відповідні розрахунки
перевірені судом з урахуванням
"Тарифів Банку" (а.с. 38-39).

Приймаючи до уваги викладене, позовні
вимоги в частині стягнення з
відповідача 270,00 грн. заборгованості по
комісії за користуванням кредитом, яка
станом на момент ухвалення даного
рішення останнім не сплачена, є
правомірними та обгрунтованими,
внаслідок чого підлягають задоволенню.

За змістом положень ст. ст. 216, 218, 229, 230, 231
ГК України боржник несе
господарсько-правову відповідальність
за невиконання ним грошового
зобов'язання шляхом застосування до
нього господарських санкцій.

У відповідності до ст. ст. 546, 549, 550 ЦК
України зобов'язання може
забезпечуватися, зокрема, неустойкою
(штрафом або пенею) - грошовою сумою або
іншим майном, яке боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. ст. 547-548 ЦК України
правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання вичиняється у письмовій
формі. Виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

У відповідності до 3.18.5.1. Умов при
порушенні клієнтом будь-якого із
зобов'язань по сплаті відсотків за
користування кредитом, що передбачені
п. п. 3.18.2.2.2., 3.18.4.1., 3.18.4.2., 3.18.4.3., термінів
повернення кредиту чи винагороди, що
передбачені п. п. 3.18.1.8., 3.18.2.2.3., 3.18.2.3.4.,
3.18.2.2.5., 3.18.4.4., 3.18.4.5., 3.18.4.6., клієнт
сплачує банку за кожний випадок
порушення пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла в
період, за який сплачується пеня (у %
річних), від суми простроченого платежу
за кожний день прострочення платежу. А
у випадку реалізації банком права на
встановлення іншого строку повернення
кредиту, клієнт сплачує банку пеню у
розмірі, зазначеному в п. 3.18.4.1.3., від
суми заборгованості за кожен день
прострочення.

Згідно положень п. 3.18.5.4. Умов
нарахування неустойки, передбаченої п.
п. 3.18.5.1., 3.18.5.2., 3.18.5.3., за кожний випадок
порушення зобов'язань здійснюється
протягом трьох років з дня, коли
відповідне зобов'язання мало бути
виконано клієнтом.

Перевіривши за допомогою ІАЦ "Ліга"
правильність нарахування позивачем
суми пені в розмірі 202,38 грн., суд дійшов
висновку, що позовні вимоги в цій
частині також підлягають задоволенню.

Клопотання про витребування
додаткових доказів по справі в порядку
ст. 38 ГПК України від сторін не
надходили.

У відповідності до п. 4 ст. 129
Конституції України, ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Сторони вільні у наданні до суду своїх
доказів та у доведенні перед судом їх
переконливості.

Таким чином, господарський суд,
застосовуючи основні конституційні
засади судочинства, принцип
верховенства права, виходячи з
фактичних обставин справи, з'ясування
природи дійсних правовідносин між
сторонами у спорі, чинного
законодавства України, яке повинно
застосовуватися до них при вирішенні
спорів, дійшов висновку про
задоволення позову.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК
України покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 32-34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особа -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
"Приватбанк" (юридична адреса: 49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50; адреса для листування: 36014,
м. Полтава, вул. Шведська, 2, к. 518, код
згідно ) - 202,38 грн. пені, 270,00
грн. заборгованості по комісії за
користуванням кредитом та 1827,00 грн.
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 01.04.2014 року.

Суддя
Гетя Н.Г.