ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

24 березня 2014 року Справа № 5011-72/8592-2012

Вищий господарський суд України у
складі: суддя Селіваненко В.П. -
головуючий, судді Бенедисюк І.М.
(доповідач) і Львов Б.Ю.

розглянувши матеріали касаційної
скарги товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство "Пластополімер", с.
Андрусове Сімферопольського району
Автономної Республіки Крим (далі - ТОВ
"НВП "Пластополімер"),

на рішення господарського суду міста
Києва від 06.08.2013,

додаткове рішення господарського суду
міста Києва від 23.08.2013 та

постанову Київського апеляційного
господарського суду від 26.11.2013

зі справи № 5011-72/8592-2012

за позовом компанії "Техноформ
Капрано+Бруннхофер ГмбХ", м. Кассель,
Федеративна Республіка Німеччина (далі
- Компанія),

Державної служби інтелектуальної
власності України, м. Київ (далі -
Державна служба) та

ТОВ "НВП "Пластополімер"

про визнання недійсним свідоцтва на
знак для товарів та послуг,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "НВП "Пластополімер" звернулося до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою від 10.02.2014 № 265-02/06
(разом з клопотанням про поновлення
пропущеного процесуального строку
подання касаційної скарги), в якій
просить рішення господарського суду
міста Києва від 06.08.2013, додаткове
рішення господарського суду міста
Києва від 23.08.2013 та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 26.11.2013
скасувати і прийняти нове рішення, яким
у позові відмовити.

Вищий господарський суд України дійшов
висновку про необхідність повернення
касаційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до частини четвертої статті
111 Господарського процесуального
кодексу України (далі - ГПК України) до
скарги додаються докази сплати
судового збору і надсилання копії
скарги іншій стороні у справі.

Згідно з частиною першою статті 1111 ГПК
України особа, яка подала касаційну
скаргу, надсилає іншій стороні у справі
копії касаційної скарги і доданих до
неї документів, які у цієї сторони
відсутні.

У розділі даної касаційної скарги
"додатки" міститься такий пункт, як
"докази відправлення касаційної
скарги позивачу та відповідачу 1 (опис
вкладення)", однак матеріали касаційної
скарги не містять таких доказів
надіслання касаційної скарги Компанії
та Державній службі, про що Вищим
господарським судом України складено
акта від 19.03.2014 № 08.03-10/34.

Матеріали касаційної скарги містять
список згрупованих поштових
відправлень на ім'я Компанії, однак він
не може бути належним доказом
направлення копії касаційної скарги
від 10.02.2014 на адресу Компанії, так як у
списку не зазначено про вміст та дату
поштового відправлення.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2
частини другої статті 4 Закону України
від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" (далі
- Закон) передбачено, що ставка судового
збору за подання позовної заяви
немайнового характеру становить 1
розмір мінімальної заробітної плати
(станом на 01 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду).

За приписами підпункту 5 пункту 2
частини другої статті 4 Закону ставку
судового збору за подання касаційної
скарги на рішення господарського суду
встановлено в розмірі 70 % ставки, що
підлягає сплаті при поданні позовної
заяви, а у разі подання позовної заяви
майнового характеру - 50 % ставки,
обчисленої виходячи з оспорюваної
суми.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік"
установлено мінімальну заробітну
плату у місячному розмірі: з 1
січня - 1 218 гривень.

Отже, при поданні касаційної скарги
мало бути сплачено судовий збір у сумі
852,60 грн., тоді як фактично за платіжним
дорученням від 16.12.2013 № 25681
перераховано лише 802,90 грн. судового
збору.

Таким чином, до касаційної скарги не
додано документів, що підтверджують
сплату судового збору у встановленому
розмірі.

Відповідно до пунктів 3 і 4 частини
першої статті 1113 ГПК України касаційна
скарга не приймається до розгляду і
повертається судом, якщо до скарги не
додано доказів надіслання її копії
іншій стороні (сторонам) у справі та до
скарги не додано документів, що
підтверджують сплату судового збору у
встановленому порядку і розмірі.

Питання стосовно повернення судового
збору в сумі 802,90 грн., сплаченого
платіжним дорученням від 16.12.2013 № 25681,
вирішено ухвалою Вищого
господарського суду України від 31.01.2014.

Враховуючи викладене та керуючись
пунктами 3 і 4 частини першої статті 1113
ГПК України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

Повернути касаційну скаргу на
рішення господарського суду міста
Києва від 06.08.2013, додаткове рішення
господарського суду міста Києва від
23.08.2013 та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
26.11.2013 зі справи № 5011-72/8592-2012 товариству
з обмеженою відповідальністю
"Науково-виробниче підприємство
"Пластополімер".

Суддя
В. Селіваненко

Суддя
І. Бенедисюк

Суддя
Б. Львов