м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/17847/13 24.03.14

За позовом Науково-виробничого
підприємства "Укрторгбуд" в формі
Товариства з обмеженою
відповідальністю

до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Атлантік Груп"

про стягнення 8433,24 грн.

Головуючий суддя: Капцова Т.П.

судді: Привалов А.І.

Дупляк О.М.

Представники :

від позивача Гудзевич І.А. -
пред. за довір., Дяченко І.В. - пред. за
довір.

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Науково-виробниче підприємство
"Укрторгбуд" в формі Товариства з
обмеженою відповідальністю звернулося
до Господарського суду міста Києва з
позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Атлантік Груп" про стягнення 7926,60 грн. -
основного боргу, 89,91 грн. - 3% річних та
416,73 грн. - пені.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач зазначає, що відповідно до
Договору про компенсацію коштів на
отримання комунальних послуг та
земельного податку від 11.10.10р.,
укладеному з відповідачем, ним 23.04.2013р.
було направлено відповідачу для
підписання Акти надання послуг за
липень-вересень 2012р. Проте,
відповідачем вказані акти підписані та
оплачені не були, відповіді із
запереченнями на вказані акти позивачу
не надіслані. Вказуючи про те, що у
відповідача перед позивачем рахується
заборгованість у розмірі 7926,60 грн. за
липень 2012р. позивач просить суд
стягнути з відповідача 7926,60 грн. суми
компенсації коштів на отримання
комунальних послуг та земельного
податку.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 18.09.13р. порушено провадження у
справі №910/17874/13 та призначено розгляд
справи на 21.10.13р.

У судове засідання 21.10.13р. з'явився
представник позивача та долучив до
матеріалів справи додаткові документи.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився про причини
неявки повноважного представника суд
не повідомлено.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.10.13р. відкладено розгляд
справи на 04.11.13р.

У судове засідання 04.11.13р. представники
сторін з'явилися. Представником
відповідача заявлено клопотання
вих.№06-37/51086 від 04.11.13р. про зупинення
провадження у справі до вирішення
пов'язаної з нею іншої справи №910/12956/13
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Атлантік
Груп" до Науково-виробничого
підприємства "Укрторгбуд" в формі
Товариства з обмеженою
відповідальністю про визнання
Договору про компенсацію коштів на
отримання комунальних послуг та
земельного податку від 11.10.10р.
недійсним.

Представник позивача щодо задоволення
клопотання відповідача про зупинення
провадження у справі не заперечував.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.11.13р. провадження у справі
№910/17847/13 зупинено до набрання законної
сили рішенням суду у справі №910/12956/13 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Атлантік
Груп" до Науково-виробничого
підприємства "Укрторгбуд" в формі
Товариства з обмеженою
відповідальністю про визнання
недійсним Договору про компенсацію
коштів на отримання комунальних послуг
та земельного податку від 11.10.10р. та
зобов'язано сторін повідомити суд про
усунення обставин, що зумовили
зупинення провадження у справі №
910/17847/13.

20.01.14р. до Господарського суду міста
Києва від Науково-виробничого
підприємства "Укрторгбуд" в формі
Товариства з обмеженою
відповідальністю надійшло клопотання
(вх.№06-37/1930/14 від 20.01.2014р.), в якому
останній просив суд поновити
провадження у справі №910/17847/13 за
позовом Науково-виробничого
підприємства "Укрторгбуд" в формі
Товариства з обмеженою
відповідальністю до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Атлантік Груп" про стягнення 8433,24 грн.,
у зв'язку з тим, що 11.11.2013р.
Господарським судом міста Києва було
винесено рішення у справі №910/12956/13.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.01.14р. поновлено провадження
у справі №910/17847/13 та призначено розгляд
справи на 03.02.14р.

У судове засідання 03.02.14р. представники
сторін не з'явилися.

Через канцелярію суду представником
відповідача подано клопотання про
відкладення розгляду справи, у зв'язку
з тим, що уповноважений представник
знаходиться у відрядженні.

Судом розглянуто клопотання
представника позивача про продовження
строку розгляду справи на п'ятнадцять
календарних днів, яке було викладено в
клопотанні вх.№06-37/1930/14 від 20.01.2014р.
представника позивача про поновлення
провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.02.14р. продовжено строк
розгляду справи на п'ятнадцять
календарних днів та відкладено розгляд
справи на 17.02.14р.

У судове засідання 17.02.14р. з'явився
представник відповідача. Представник
позивача у судове засідання не з'явився
про причини своєї неявки суд не
повідомлено.

У зв'язку зі складністю справи ухвалою
суду від 17.02.2014р. призначено
колегіальний розгляд справи №910/17847/13.

Розпорядженням Голови Господарського
суду міста Києва від 17.02.2014року
визначено склад суду для розгляду
справи №910/17847/13: Капцова Т.П. -
головуючий суддя, судді: Дупляк О.М.,
Привалов А.І.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.02.14р. справу №910/17847/13
прийнято до свого провадження
колегією суддів у складі: Капцова Т.П. -
головуючий суддя, судді: Дупляк О.М.,
Привалов А.І. та призначено розгляд
справи на 24.03.14.

У судове засідання 24.03.14р. представники
позивача з'явились та надали пояснення
по справі.

Представник відповідача у судове
засідання 24.03.14р. не з'явився, про
причини своєї неявки суд не повідомив.

В матеріалах справи містяться
рекомендовані повідомлення про
вручення поштових відправлень, які
свідчать про те, що відповідачем 24.09.13р.,
28.10.13р.,28.01.14р., 07.02.14р. та 27.02.14р. було
отримано, відповідно, ухвалу суду про
порушення провадження у справі від
18.09.13р., ухвали суду від 21.10.13р., від
24.01.14р., від 03.02.14р. та від 17.02.14р., у
зв'язку з чим, відповідач був
повідомлений про дату та час розгляду
справи судом.

З огляду на те, що ухвала суду про
порушення провадження у справі від
18.09.13р., ухвали суду від 21.10.13р., від
04.11.13р., від 24.01.14р., від 03.02.14р. та від
17.02.14р. були надіслані судом за адресою
відповідача, зазначеною в позовній
заяві, яка збігається з адресою
відповідача, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, відповідач
вважається повідомленим про час та
місце розгляду справи (ст.64 ГПК
України).

Оскільки відповідач не з'явився у
судове засідання, незважаючи на
належне повідомлення про час та місце
судового засідання, не надав суду
відзиву та документів, витребуваних
судом, суд на підставі ст. 75 ГПК
України, розглядає справу за наявними
в ній матеріалами та доказами.

24.03.2014р. у судовому засіданні
представник позивача підтримав
заявлені ним позовні вимоги.

У судовому засіданні 24.03.2014р.
відповідно до ст.85 Господарського
процесуального кодексу України
(далі-ГПК України) судом проголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення
у даній справі прийнято у нарадчій
кімнаті.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1
ГПК України, складалися протоколи
судових засідань, які долучені до
матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача, суд,-

ВСТАНОВИВ:

11.10.2010р. між позивачем (виконавець) та
відповідачем (замовник) укладено
Договір про компенсацію коштів на
отримання комунальних послуг та
земельного податку від 11.10.2010р. (далі -
Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору, замовник
зобов'язався частково компенсувати
виконавцю витрати, пов'язані з подачею
теплоенергії, вивозу сміття,
обслуговування каналізації, податок на
землю по будинку за адресою: м.Київ,
вул.Борисоглібська 12, загальною площею
261,6 кв.м., що належить на праві власності
ТОВ «Атлантік груп».

Згідно з п.2.1. Договору, сума
компенсації за договором
встановлюється щомісячно, шляхом
укладання Додаткової угоди до цього
Договору. Замовник перераховує кошти
згідно виставленого рахунку в
п'ятиденний термін.

Відповідно до п.4.1. Договору, цей
договір вступає в силу з моменту
підписання його сторонами і діє на
протязі 1 року.

Згідно з п.4.2. Договору, якщо за 30
календарних днів до закінчення строку
дії Договору жодна із сторін письмово
не повідомить іншу сторону про відмову
від пролонгації дії Договору, дія
Договору автоматично продовжується на
аналогічний термін.

Відповідно до п.4.3. Договору, Договір
може бути розірваний за згодою сторін
після узгодження повного розподілу,
зокрема, відокремлення тепловузлу.

31.05.2012р. сторонами Договору укладено
Додаткову угоду №13 від 31.05.2012р. до
Договору, відповідно до якої
п.2.1.Договору викладено в наступній
редакції:

"2.1. Сума компенсації складається:

- вивіз сміття
2800,00 грн. на рік без ПДВ

- оренда контейнерів
1900,00 грн. на рік без ПДВ

- теплова енергія
16900,00 грн. на рік без ПДВ

- компенсація орендної плати за землю
57666,00 грн. на рік без ПДВ

Підсумок:
79266,00 грн.

ПДВ 20 % 15853,20
грн.

Разом
95119,20 грн.

Оплата проводиться щомісячно
починаючи з 01.05.2012р. та становить 7926,60
грн. з ПДВ."

Додаткова угода набуває чинності з 01
червня 2012 року та діє до 31.07.2012р.

Звертаючись з позовною заявою до суду
позивач вказує, що ним 23.04.2013р. було
направлено відповідачу для підписання
Акти надання послуг за липень-вересень
2012р. за Договором, проте, відповідачем
вказані акти підписані та оплачені не
були, відповіді із запереченнями на
вказані акти позивачу не надіслані.
Вказуючи про те, що у відповідача перед
позивачем рахується заборгованість у
розмірі 7926,60 грн. за липень 2012р. на
підставі Договору, позивач просить суд
стягнути з відповідача 7926,60 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) та ст. 173
Господарського кодексу України (далі -
ГК України) зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 173 ГК України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
ГК України, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Однією з підстав виникнення
господарського зобов'язання, згідно ст.
174 ГК України, є господарський договір.

Згідно із ст. 626 ЦК України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

За правилом ст. 627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Дослідивши Договір про компенсацію
коштів на отримання комунальних послуг
та земельного податку від 11.10.2010р.,
судом встановлено, що за вказаним
Договором відповідач взяв на себе
зобов'язання компенсувати позивачу
витрати, пов'язані з подачею
теплоенергії, вивозом сміття,
обслуговуванням каналізації, сплатою
податку на землю по будинку за адресою:
м.Київ, вул.Борисоглібська 12, загальною
площею 261,6 кв.м.

Порядок розрахунків за договором
визначений у розділі 2 Договору, де у п.
2.1 передбачено, що сума компенсації за
договором встановлюється щомісячно,
шляхом укладання додаткової угоди до
договору. Замовник перераховує кошти
згідно виставленого рахунку в
п'ятиденний термін.

Додатковою угодою № 13 від 31.05.2012р.
сторонами внесено зміни до п.2.1.
Договору та встановлено, що сума
компенсації складається:

- вивіз сміття
2800,00 грн. на рік без ПДВ

- оренда контейнерів
1900,00 грн. на рік без ПДВ

- теплова енергія
16900,00 грн. на рік без ПДВ

- компенсація орендної плати за землю
57666,00 грн. на рік без ПДВ

Підсумок:
79266,00 грн.

ПДВ 20 % 15853,20
грн.

Разом
95119,20 грн.

Оплата проводиться щомісячно
починаючи з 01.05.2012р. та становить 7926,60
грн. з ПДВ.

Як вбачається з Додаткової угоди № 13
від 31.05.2012р., остання набуває чинності з
01 червня 2012 року та діє до 31.07.2012р.

Таким чином, Додатковою угодою
погоджено обов'язок відповідача
сплатити позивачу в червні та липні
суму компенсації на отримання
комунальних послуг та земельного
податку в розмірі 7926,60 грн. з ПДВ.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

Виходячи з презумпції правомірності
правочину (ст. 204 ЦК України) та
відсутності доказів розірвання чи
визнання недійсним Договору про
компенсацію коштів на отримання
комунальних послуг та земельного
податку від 11.10.2010р., суд приходить до
висновку, що відповідно до укладеного
сторонами Договору та Додаткової угоди
№ 13 від 31.05.2012р. до Договору, у
відповідача виник обов'язок оплатити
позивачу суму компенсації на отримання
комунальних послуг та земельного
податку за липень 2012р. у розмірі 7926,60
грн.

Судом встановлено, що позивачем 23.04.13р.
надіслано відповідачу, серед іншого,
Акт здачі-прийняття робіт (надання
послуг) за липень 2012р. від 31.07.2012р. на
суму 7 926,60 грн., що підтверджується
описом вкладення у цінний лист від
23.04.13р.

Однак, відповідачем ані доказів
підписання акту, ані доказів надання
мотивованої відмови від підписання
акту суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачаєтться з п. п.2.1. Договору, зі
змінами внесеними Додатковою угодою №
13 від 31.05.2012р., оплата суми компенсації
коштів на отримання комунальних послуг
та земельного податку здійснюється
щомісячно, а тому сума компенсації має
бути сплачена не пізніше останнього
дня місяця в якому надавалися
комунальні послуги.

За таких підстав, станом на час
вирішення спору строк оплати
компенсації коштів на отримання
комунальних послуг та земельного
податку в розмірі 7 926,60 грн. за липень
2012р. є таким, що настав.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст.34 ГПК України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи те, що Акт здачі-прийняття
робіт (надання послуг) за липень 2012р.
від 31.07.2012р. на суму 7 926,60 грн.
відповідачем не оплачено, доказів
мотивованої відмови від його писання
відповідачем суду не надано, приймаючи
до уваги, що відповідачем належними
доказами не спростовано наявність
заборгованості по оплаті компенсації
за отримання комунальних послуг та
земельного податку у липні 2012р. в
розмірі 7 926,60 грн., суд вважає за
можливе задовольнити позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача на
користь позивача заборгованості в
розмірі 7 926,60 грн.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
грошових зобов'язань за Договором
позивач, просить суд стягнути з
відповідача 3 % річних в розмірі 89,91 грн.
та пеню в розмірі 416,73 грн.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частинами 1 та 2 ст.612 Цивільного
кодексу України визначено, що боржник
вважається таким, що прострочив,
якщо він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом. Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення.

Як визначено частиною 2 статті 625
Цивільного кодексу України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням трьох процентів річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Отже, позивач має право вимагати сплату
боргу з урахування трьох процентів
річних, що є способом захисту його
майнового права та інтересу, суть яких
полягає у отриманні компенсації (плати)
від боржника за користування
утримуваними ним грошовими коштами,
належними до сплати кредитору.

Позивачем здійснено розрахунок 3 %
річних за період з 26.04.2013р. по 10.09.2013р. з
суми боргу 7926,60 грн.

З огляду на те, що компенсація за
комунальні послуги та земельний
податок у липні 2012р. мала б бути
сплачена відповідачем не пізніше
останнього дня липня 2012р., позивач має
право на нарахування 3 % річних з суми
боргу 7926,60 грн. за період з 26.04.2013р. по
10.09.2013р.

За перерахунком суду розмір 3 % річних
становить:

7926,60 грн. (сума заборгованості) * 3 % /365*
138 (к-ть днів за період з 26.04.2013 р. по
10.09.2013р.) = 89,91 грн.

Таким чином, позовні вимоги про
стягнення з відповідача 3 % річних в
розмірі 89,91 грн. підлягають
задоволенню в заявленому позивачем
розмірі.

Крім того, позивач здійснив розрахунок
пені у розмірі 416,73 грн. за період з
26.04.2013р. по 10.09.2013р. з суми боргу 7926,60 грн.

Щодо позовних вимог в частині
стягнення пені суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Згідно з ч.3 ст.549 ЦК України, пеня є
неустойкою, яка обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових зобов'язань
сплачують на користь одержувачів цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін.

В той же час, в Договорі сторони не
передбачили відповідальність
замовника за невиконання грошового
зобов'язання у вигляді пені.

Відповідно до абз.3 п. 2.1. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №14 від 17.12.2013 "Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань", якщо у
вчиненому сторонами правочині розмір
та базу нарахування пені не визначено
або вміщено умову (пункт) про те, що пеня
нараховується відповідно до чинного
законодавства, суму пені може бути
стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та
умови її сплати визначено певним
законодавчим актом.

З огляду на відсутність у Договорі,
укладеному сторонами, умов про
нарахування пені за невиконання
грошового зобов'язання, встановленого
Договором, а також, враховуючи
відсутність спеціального нормативного
акта, який регулює відповідні
правовідносини та передбачає
застосування пені за невиконання
грошового зобов'язання, встановлює
розмір та базу нарахування пені, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення вимоги
позивача про стягнення з відповідача
пені в розмірі 416,73 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у
спорах, що виникають при виконанні
договорів судовий збір покладається
на сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Атлантік
Груп" (04070, м.Київ, вул.Борисоглібська,
буд.12, ) на користь
Науково-виробничого підприємства
"Укрторгбуд" у формі товариства з
обмеженою відповідальністю (04070, м.Київ,
вул.Борисоглібська, буд.12, ) 7926 (сім тисяч дев'ятсот двадцять
шість) грн. 60 коп. - суми боргу, 89
(вісімдесят дев'ять) грн. 91 коп. - 3 %
річних та 1635 (тисячу шістсот тридцять
п'ять) грн. 48 коп.- судового збору.

3. В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 31.03.14 р.

Головуючий суддя:
Капцова Т.П.

судді:
Привалов А.І.

Дупляк О.М.