ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року Справа № 5013/711/11

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого - суддіДерепи В.І.суддів
:Грека Б.М., - (доповідача у справі), Палія
В.В.розглянувши у відкритому судо-вому
засіданні касаційну скаргуДочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України"

на постановуДніпропетровського
апеляційного господарського суду від
16.10.13

у справі№5013/711/11господарського
судуКіровоградської областіза
позовомДочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз
України"доВідкритого акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Кіровоградгаз"за
участюВідділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Кіровоградській
областіпростягнення сумиза участю
представників від:позивачаПетренко
А.С. (дов. від 17.01.14)відповідачаБогушевич
А.Є. (дов. від 19.12.13)

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду
Кіровоградської області від 13.09.13
(суддя

Колодій С.Б.), залишеною без змін
постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
16.10.13 (колегія суддів у складі:
головуючого-судді Антонік С.Г., суддів:
Чимбар Л.О., Чоха Л.В.), заяву Відкритого
акціонерного товариства
"Кіровоградгаз" № 07/1332 від 07.02.13 про
визнання наказу господарського суду
Кіровоградської області по даній
справі таким, що не підлягає виконанню,
частково задоволено. Визнано наказ
господарського суду Кіровоградської
області по справі № 5013/711/11 від 18.07.11 в
частині стягнення 923 369,67 грн.
інфляційних втрат, 251182,15 грн. 3 % річних,
848510,18 грн. пені таким, що не підлягає
виконанню.

Судові акти мотивовані тим, що суми
пені, 3% річних та інфляційних втрат
підлягають списанню відповідно до
Закону України "Про деякі питання
заборгованості за спожитий природний
газ та електричну енергію" (далі Закон)
і позивачем дотримано порядок списання
заборгованості, встановлений
постановою Кабінету Міністрів України
від 08.08.11 "Про затвердження Порядку
списання заборгованості за природний
газ та електричну енергію.

Не погоджуючись із судовими актами,
позивач звернувся до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просив їх
скасувати, та відмовити у задоволенні
заяви відповідача про визнання наказу
таким, що не підлягає виконанню.
Касаційна скарга мотивована тим, що на
момент набрання чинності Законом "Про
деякі питання заборгованості за
спожитий природний газ та електричну
енергію" (вступив у законну силу 04.06.11)
було відсутнє судове рішення про
стягнення оспорюваної суми, а тому пеня
і фінансові санкції не могли бути
списані.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
Вищого господарського суду України
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та вбачається з матеріалів
справи, рішенням господарського суду
Кіровоградської області від 29.06.11 у
справі № 5013/711/11 з Відкритого
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Кіровоградгаз" на користь Дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" стягнуто 2420256,63 грн. боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції, 251182,15 грн. річних, 848 510,18 грн.
пені, 25 500 грн. державного мита, 236 грн.
витрат на оплату послуг по
інформаційно-технічному забезпеченню
судового процесу. 18.07.11 виданий наказ
про примусове виконання рішення.

Наказом відповідача від 09.09.11 № 316
створено та затверджено склад комісії
з питань списання заборгованості за
природний газ та заборгованості із
сплати пені, штрафних та фінансових
санкцій, що обліковуються в
бухгалтерському обліку ВАТ
"Кіровоградгаз".

Згідно протоколу № 03 засідання комісії
з питань списання заборгованості ВАТ
"Кіровоградгаз" від 20.09.11
заборгованість ВАТ "Кіровоградгаз"
перед ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз
України" зі сплати пені в розмірі 848510,18
грн., 3 % річних в розмірі 251182,15 грн., 923369,67
грн. індексу інфляції, що нараховані на
заборгованість за договором поставки
природного газу №06/09-2246 від 31.12.09, а
всього 2023062,00 грн. списано у
відповідності до пункту 2.2 Закону
України "Про деякі питання
заборгованості за спожитий природний
газ та електричну енергію".

Відповідач звернувся до суду з заявою
про визнання наказу таким, що не
підлягає виконанню в частині штрафних
санкцій та фінансових нарахувань,
мотивуючи тим, що заборгованість перед
ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України",
що стягнута згідно рішення суду від
29.06.11, а саме: інфляційних втрат в сумі
923369,67 грн., 3% річних в сумі 251182,15 грн. та
пені в сумі 848510,18 грн. списана
підприємством на підставі Закону
України "Про деякі питання
заборгованості за спожитий природний
газ та електричну енергію", а тому
обов'язок боржника щодо сплати
стягувачу грошових коштів за рішенням
суду відсутній.

Суди погодилися з доводами відповідача
та задовольнили його заяву, визнавши
наказ таким , що не підлягає виконанню у
вищевказаній частині.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає за необхідне
підтримати правову позицію судів
попередніх інстанцій та відхилити
доводи скаржника з огляду на наступне.

04.06.11 набув чинності ЗУ "Про деякі
питання заборгованості за спожитий
природний газ та електричну енергію"
від 12.05.11 №3319-VI. Статтею 1 цього закону
передбачено, що його дія поширюється,
на підприємства, незалежно від їхніх
форм власності, що виробляють,
транспортують і постачають теплову та
електроенергію, надають послуги з
диспетчерського управління об'єднаною
енергетичною системою України,
суб'єктів господарювання, що
здійснюють постачання природного газу
та електричної енергії за регульованим
тарифом, НАК "Нафтогаз України" та її
дочірні підприємства ДК "Газ України",
ДК "Укртрансгаз", ДК
"Укргазвидобування", ДАТ
"Чорноморнафтогаз" та ДП "Енергоринок".

Відповідно до п.п.2.1, 2.2 ст.2 ЗУ "Про деякі
питання заборгованості за спожитий
природний газ та електричну енергію"
підлягає списанню заборгованість (у
тому числі встановлена судовими
рішеннями) з пені, штрафних та
фінансових санкцій (3% річних та індекс
інфляції), які нараховані
підприємствам на заборгованість за
природний газ, спожитий ними у період з
01.01.97 по 01.01.11, і не сплачена станом на
дату набрання чинності цим Законом.

Пунктом 2.5 вказаного Закону
передбачено, що списання
заборгованості здійснюється у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Постановою КМУ від 08.08.11 №894
затверджено Порядок списання
заборгованості за природний газ та
електричну енергію, п.6 якого
передбачено, що для списання
заборгованості кожен учасник
процедури списання утворює комісію з
питань списання заборгованості, до
складу якої обов'язково входить
керівник такого учасника, як голова
комісії, та головний бухгалтер і яка
визначає обсяг заборгованості, що
підлягає списанню, у розрізі
контрагентів. Списання заборгованості
проводиться на підставі протоколів
зазначеної комісії, затверджених її
головою. Датою списання заборгованості
є дата затвердження протоколу, - в
даному випадку - 20.10.11.

Скаржник зазначає, що будь-які штрафні
санкції в бухгалтерському обліку
відображаються виключно на підставі
прийнятих судових рішень, а відтак, під
час судового розгляду справи протокол
про списання заборгованості по
штрафним санкціям, не є підставою для
відмови в задоволенні позовних вимог.

Однак, п.2.2 ЗУ "Про деякі питання
списання заборгованості за спожитий
природний газ" встановлено умови
списання заборгованості пені, штрафних
та фінансових санкцій: нарахована
підприємствам на заборгованість за
природний газ, спожитий ними у період з
01.01.97 по 1.01.11, і не сплачена на дату
набрання чинності Законом. Таким чином,
законодавством не встановлено
обов'язкової вимоги до відображення
такої заборгованості в
бухгалтерському обліку підприємства,
тим більше, на підставі судового
рішення.

Таким чином, враховуючи вище наведене,
колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
що відповідачем дотримано вимоги
законодавства щодо процедури списання
заборгованості, а тому задоволення
заяви про визнання наказу таким, що
частково не підлягає виконанню є
обґрунтованим та законним. При цьому,
доводи касаційної скарги зводяться до
незгоди з оскаржуваною постановою суду
апеляційної інстанції та ніяким чином
не спростовують викладених в ній
висновків суду.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України Вищий
господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Дочірньої компанії
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" залишити
без задоволення, постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 16.10.13 у справі
№5013/711/11 залишити без змін.

Головуючий - суддя В. І.
Дерепа

Судді Б. М. Грек

В. В. Палій