ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року Справа № 904/7003/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Дроботової Т.Б. - головуючого
Волковицької Н.О. Рогач Л.І.за участю
представників сторін:позивачаПортного
М.І. дов. від 01.01.2014
рокувідповідачаЛосєва Д.В. дов. від
23.01.2014 року розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну скаргу
Державного підприємства
"Придніпровська залізниця" на
постановувід 16.12.2013 року
Дніпропетровського апеляційного
господарського судуу справі№904/7003/13
господарського суду
Дніпропетровської області за
позовомДержавного підприємства
"Придніпровська залізниця" до
Відкритого акціонерного товариства
"Південний гірничо - збагачувальний
комбінат"простягнення 7991,40
грн.ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Придніпровська
залізниця" звернулося до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Відкритого
акціонерного товариства "Південний
гірничо - збагачувальний комбінат" про
стягнення плати за користування
вагонами у розмірі 7991,40 грн.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 30.10.2013
року у справі №904/7003/13 (суддя Панна С.П.)
позовні вимоги задоволено.

З Відкритого акціонерного товариства
"Південний гірничо - збагачувальний
комбінат" на користь Державного
підприємства "Придніпровська
залізниця" стягнуто 7991,40 грн. плати за
користування вагонами, 1720,50 грн. витрат
по сплаті судового збору.

За апеляційною скаргою Відкритого
акціонерного товариства "Південний
гірничо - збагачувальний комбінат"
судове рішення переглянуте в
апеляційному порядку і постановою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 16.12.2013 року
(головуючий суддя Чус О.В., судді
Орєшкіна Е.В., Широбокова Л.П.)
скасоване. У задоволенні позову
відмовлено.

Державне підприємство "Придніпровська
залізниця" звернулося до Вищого
господарського суду України із
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 16.12.2013 року, а
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 30.10.2013
року залишити без змін.

Скаржник посилається на те, що
апеляційним судом невірно викладені
обставини справи, не в повній мірі
досліджено і розглянуто по суті докази,
не правильно застосовані норми статей
446, 47, 119, 125 Статуту залізниць України,
пункти 3, 4, 9, 10, 12 Розділу ІІІ Правил
користування вагонами і контейнерами,
пункт 8 розділу 7 Правил зберігання
вантажів, Розділи, ІІІ, V Тарифного
керівництва №1.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
заслухавши суддю - доповідача та
присутніх у судовому засіданні
представників сторін, перевіривши в
межах вимог статей 108, 1117
Господарського процесуального кодексу
України наявні матеріали справи на
предмет правильності юридичної оцінки
обставин справи та повноти їх
встановлення в рішенні та постанові у
даній справі, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та вбачається з матеріалів
справи взаємовідносини залізниці щодо
подачі та забирання вагонів між ДП
"Придніпровська залізниця" та ВАТ
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" регулюються договором
№ПР/М-08-2/11-2476а/НЮдч "Про експлуатацію
залізничної під'їзної колії Відкритого
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат", яка
примикає до станції Кривий Ріг ДП
"Придніпровська залізниця" від 06.11.2008
року.

За накладними №№ 42516104, 42515551, 42541805, 42541698,
42541755, 42541581, 42541789, 47928270, 47928296, 47928288, 47858865,
42541771, 42541763, 42541797, 42523514, 42521948, 42523498, 42523506,
42521971, 42521997, 42521989, 42522003, 42541722, 42522011, 42521963,
42521955, 42541706, 42541714, 42541730, 42541615, 47928262, 42543124,
42543157, 42543199, 42543256, 42543215, 42543272, 42541631, 42543249,
42543322, 42543074, 42526194, 42526160, 42543140, 42576041, 42575944,
42576173, 42575936, 42573840, 42573881, 42574053, 42574202, 42574079,
42573907, 42574178, 42574146, 42573865, 42574152, 42574210, 42580746,
42582486, 42582452, 42582494, 42582593, 42582643, 42582668, 42582098,
42582106, 42582288, 42582296, 42580845, 42580803, 42580720, 42580753,
42582676, 42582445, 42580837, 42580787, 42580860, 42582650, 42582635,
42573923, 42574137, 42574103, 42582304, 42582320, 42582601, 42580738,
42580761, 42580878, 42580779, 42580795, 42580852, 42580811, 42580829,
45038056, 45027983, 53070959, 47771688, 42575068, 42580381, 42580308,
42563346, 42561761, 42561746, 42561753, 42561779, 42578229, 42580480,
42578245, 42578161, 42578278, 42578310, 42578179, 42578302, 42578252,
42578237, 42578294, 42578260, 42566554, 42566380, 42577791, 33959388,
33961053, 45007226, 45038239, 47813159, 47813472 порожні
вагони власності Корпорації "МПС", ДП
"Трансгарант Україна", ТОВ
"Інтерлізінвест", ТОВ "ЄвразТранс
Україна", ТОВ "Істек", ТОВ "Лізинг", ВАТ
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат", ДП "Укрспецвагон" були
прийняті залізницею до перевезення на
адресу одержувача ВАТ "Південний ГЗК".

На шляху прямування дані вагони були
затримані через зайнятість колій на
станції призначення Кривий Ріг у
зв'язку з неприйняттям вантажу
одержувачем ВАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" на
свою під'їзну колію, про що складено
накази № 129 від 09.03.2013 року, №133 від
11.03.2013 року, №141 від 13.03.2013 року, №142 від
13.03.2013 року відповідно до вимог пункту 9
розділу III Правил користування
вагонами і контейнерами, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України 25.02.1999 року № 113 та
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 15.03.1999 року за № 165/3458.

За цим фактом станцією затримки
Новоблочна складено акт про затримку
вагонів форми ГУ-23а №39 від 11.03.2013 року
(т.2, а.с.30) та акт загальної форми ГУ-23 за
№ 39 від 11.03.2013 року (т.2, а.с.58). На станції
Кривий Ріг-Головний складено акти про
затримку вагонів форми ГУ-23а №23 від
13.03.2013 року, №24 від 13.03.2013 року, №22 від
09.03.2013 року (т.2, а.с.31,32,46) та акти
загальної форми ГУ-23 за № 3046 від 13.03.2013
року, №3047 від 13.03.2013 року, № 102 від 09.03.2013
року (т.2, а.с.59,60,61).

Про затримку вагонів
вантажоодержувачу були вручені
належні повідомлення, про що наявна
відмітка в книзі повідомлень про час
подавання вагонів під навантаження або
вивантаження форми ГУ-2 із підписами
представників відповідача.

На підставі вищезазначених актів
позивачем нараховано плату за
користування вагонами в загальному
розмірі 7991, 40 грн., яка включена до
відомостей ф. ГУ- 46 №№18039388, 20049495, 26039377,
15039374, 16039378, 19039390, 13039349, 13039348 за весь час
затримки вагонів на підходах до
станцій.

Відомості плати за користування
вагонами працівниками ВАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат"
підписано із приміткою, що колії були
вільні і позивач міг подати вагони
відповідачу (т.2, а.с.44-57).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд апеляційної інстанції
виходив із наступного.

Стаття 307 Господарського кодексу
України, яка кореспондується із
статтею 908 Цивільного кодексу України
встановлює, що умови перевезення
вантажу окремими видами транспорту, а
також відповідальність сторін щодо цих
перевезень встановлюються договором,
якщо інше не встановлено цим кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Стаття 46 Статуту залізниць України
встановлює, що одержувач зобов'язаний
прийняти і вивезти вантаж, що надійшов
на його адресу. Терміни вивезення і
порядок зберігання вантажів
установлюються Правилами. Вантажі, що
прибули, зберігаються на станції
безкоштовно протягом доби.

Згідно зі статтею 119 Статуту за
користування вагонами і контейнерами
залізниці вантажовідправниками,
вантажоодержувачами, власниками
під'їзних колій, портами,
організаціями, установами, громадянами
- суб'єктами підприємницької
діяльності вноситься плата.

Порядок визначення плати за
користування вагонами (контейнерами)
та звільнення від зазначеної плати у
разі затримки вагонів (контейнерів), що
виникла з вини залізниці,
встановлюється Правилами користування
вагонами і контейнерами. Зазначена
плата вноситься також за час затримки
вагонів на станціях призначення і на
підходах до них в очікуванні подання їх
під вивантаження, перевантаження з
причин, що залежать від
вантажоодержувача, власника
залізничної під'їзної колії, порту,
підприємства. За час затримки на коліях
залізниці вагонів, що належать
підприємствам чи орендовані ними,
стягується 50 відсотків зазначених
розмірів плати.

Порожні власні або орендовані вагони,
які перевозяться за повними
перевізними документами зі сплатою
провізної плати, мають статус "вантажу",
що залізниця зобов'язана доставити на
станцію призначення у цілості та
збереженості і видати їх одержувачу,
зазначеному в накладній, а одержувач
має щодо залізниці права та обов'язки,
передбачені Статутом залізниць
України, зокрема, обов'язок отримати їх
від залізниці, а у разі несвоєчасного
приймання вагонів - сплатити плату за
користування вагонами, які знаходяться
на коліях залізниці та збір за
зберігання у розмірах, встановлених
Тарифним керівництвом №1.

Плата за користування вагонами не є
мірою відповідальності, яка може
застосовуватись лише за наявності вини
у сторони у зобов'язанні.

Пунктом 6.4 Правил реєстрації та
експлуатації власних вантажних
вагонів, затверджених наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України від 28.09.2004 року №856,
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 15.10.2004 року за №1316/9915
встановлено, що порожні власні вагони
перевозяться за перевізними
документами, в яких у графі
"найменування вантажу" вказується:
"Власник вагона (найменування
власника). Направляється до пункту
навантаження (у ремонт тощо)". Порядок
та розмір нарахування плати за
перевезення власних приватних
порожніх вагонів встановлений у пункті
17 розділ) 1 Тарифного керівництва №1.
Отже, порожні приватні власні вагони,
які перевозяться залізницею за повними
перевізними документами зі сплатою
провізної плати, мають статус "вантажу",
які залізниця зобов'язана доставити на
станцію призначення у цілості та
збереженості і видати їх одержувачу,
зазначеному в накладній, а одержувач
має щодо залізниці права та обов'язки,
передбачені Статутом залізниць
України, зокрема, обов'язок отримати їх
від залізниці, а у разі несвоєчасного
приймання вагонів від залізниці -
сплатити плату за користування
вагонами, які знаходяться на коліях
залізниці чи на станціях підходу, та
збір за зберігання у розмірах,
встановлених Тарифним керівництвом №1,
а також інші права та обов'язки, які має
одержувач відносно вантажу, що прибув
на його адресу.

При цьому, судом апеляційної інстанції
встановлено, що наказ про затримку
спірних вагонів на підході до станції
призначення був виданий через
наявність на коліях станції
призначення Кривий Ріг неприйнятих ВАТ
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" вагонів, що надійшли на його
адресу.

За цим фактом станцією затримки
Новоблочна, у порядку передбаченому
пунктом 10 розділу III Правил
користування вагонами і контейнерами,
складено акт про затримку вагонів
форми ГУ-23а № 39 від 11.03.2013 року (а.с.30, т.2)
та акт загальної форми ГУ-23 №39 від
11.03.2013 року (т.2, а.с.58). На станції Кривий
Ріг головний складено акти про
затримку вагонів форми ГУ-23а №23 від
13.03.2013 року, №24 від 13.03.2013 року, №22 від
09.03.2013 року (т.2, а.с. 31, 32, 46) та акти
загальної форми ГУ-23 за №3046 від 13.03.2013
року, №3047 від 13.03.2013 року, №102 від 09.03.2013
року (т.2, а.с. 59, 60,61).

Повідомлення про затримку вагонів
станцією призначення Кривий Ріг
представникам комбінату вручено в
порядку і строки, визначені, абзацом 4
пункту 10 розділу III Правил користування
вагонами та контейнерами.

Відповідно пункту 2.6 Правил
розрахунків за перевезення вантажів,
усі належні залізниці платежі за
додаткові послуги, штрафи, які не були
включені в перевізні документи і у
відомості плати за користування
вагонами та контейнерами, включаються
в накопичувальні картки, які
складаються станціями в трьох
примірниках із зазначенням у них
відомостей про надані послуги і їх
вартість. Ці відомості підтверджуються
підписами працівника станції і
вантажовласника. Один примірник
накопичувальної картки, відомості
плати за користування вагонами та
контейнерами, за подавання, забирання
вагонів та маневрову роботу надаються
вантажовласнику.

Згідно пункту 3 Правил користування
вагонами і контейнерами, облік часу
користування вагонами і контейнерами
та нарахування плати за користування
ними провадиться на станціях
відправлення та призначення за
Відомістю плати за користування
вагонами форми ГУ-46, яка складається на
підставі Пам'яток про
подавання/забирання вагонів ф.ГУ-45,
Актів про затримку вагонів ф.ГУ-23а,
Актів загальної ф. ГУ-23.

Відомості плати за користування
вагонами (контейнерами) мають
підписуватися начальником станції і
вантажовласника щоденно або в періоди
пред'явлення їх станцією до
розрахункового підрозділу, що
встановлюються начальником залізниці.
У разі непогодження даних, зазначених у
відомості, представник
вантажовласника зобов'язаний
підписати відомість із зауваженнями
(п.4 Правил користування вагонами і
контейнерами).

У разі затримки вагонів на станції з
причин, які залежать від
вантажовласника, складається акт
загальної форми, який підписується
представниками станції і
вантажовласника. В акті вказується час
(у годинах та хвилинах) початку та
закінчення затримки вагонів і їх
номери (п.8 Правил користування
вагонами і контейнерами).

Згідно пункту 9 Правил користування
вагонами і контейнерами про затримку
вагонів і контейнерів з вини
вантажовласника на підходах до станції
призначення залізниця видає наказ.

Облік затриманих на підходах вагонів
здійснюється станцією, на якій вони
простоюють, на підставі акта про
затримку вагонів, що складається
станцією. Усі дані, вказані в цьому
акті, передаються станцією у
"Повідомленні про затримку вагонів" до
інформаційно-обчислювального центру
залізниці та на станцію призначення.

Акт про затримку вагонів складається у
трьох екземплярах - один залишається на
станції затримки і два додаються до
перевізних документів.

Станція призначення інформує
вантажовласника про затримку вагонів з
його вини, передаючи йому копію
Повідомлення про затримку вагонів не
пізніше двох годин після його
отримання (телефонограмою, телеграфом,
поштовим зв'язком, через посильних,
факсом або іншим способом,
установленим начальником станції за
погодженням з вантажовласником) (п.10
Правил користування вагонами і
контейнерами).

Колегія суддів апеляційного суду
погодилась з доводами позивача з
приводу того, що підготовка залізницею
на коліях станції порожніх вагонів під
навантаження, знаходження їх під
обробкою - це звичайний виробничий
процес роботи станції, передбачений
нормами Статуту залізниць України,
положеннями договору та ЄТП, у той час
як несвоєчасне забирання з колій
станції відповідачем вантажів, які
прибули на його адресу, є порушенням
вимог пункту 33 Правил видачі вантажів
та статей 46,47 Статуту залізниць
України, якими визначено, що одержувач
зобов`язаний прийняти і вивезти вантаж,
що надійшов на його адресу.

Але, при цьому, із поданого позивачем
Положення зайнятості колій станції
Кривий Ріг судом встановлено, що
останнім допущено численних порушень
умов ЄТП щодо часу на здійснення
операцій з обробки вагонів, зокрема, по
наказу № 129 колія № 14 під обробкою
вагонів знаходилась 08 год. 28 хв., колія
№ 3 під обробкою вагонів знаходилась 37
год. 55 хв., по наказу № 133 колія № 6 під
обробкою вагонів знаходилась 26 год. 35
хв., по наказу № 142 колія № 4 - 8 год. 15 хв.;
не доведено належними доказами
неможливість подання спірних вагонів
на всі колії відповідача, визначені ЄТП
за їх спеціалізацією.

Приймаючи до уваги вищезазначені
обставини, надання позивачем актів про
затримку вагонів, актів загальної
форми, актів загальної форми на
віднесення на відповідальність
вантажовласника, в тому числі,
складених на станції призначення, в
односторонньому порядку в порушення
вимог пункту 8 Правил користування
вагонами і контейнерами, який
передбачає наявність підписів
представника станції та
вантажовласника на акті загальної
форми); наявність в матеріалах справи
відомостей плати за користування
вагонами та накопичувальної картки,
які підписані представниками ВАТ
"Південний ГЗК" із запереченнями,
колегія суддів апеляційного суду
дійшла висновку, що позивачем у
відповідності із статтями 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України не доведено обставин, на які
він посилається в обґрунтування
позовних вимог, а відтак відсутні
підстави для задоволення позову.

Доводи ДП "Придніпровська залізниця"
відносно того, що за умовами укладеного
між сторонами договору кінцевою
станцією доставки вагонів є ст.
Допоміжна, що унеможливлює складання
на станції призначення актів загальної
форми за участю представників
відповідача, колегія суддів
обґрунтовано відхилила, оскільки
неузгодженість взаємовідносин сторін
не звільняє їх від зобов'язання
виконувати вимоги діючого
законодавства, зокрема, вищевказаного
пункту 8 Правил користування вагонами і
контейнерами.

При цьому позивачем не надано доказів
ані виклику представників відповідача
на станцію для складання актів, ані
актів про відмову відповідача від їх
складання, неприбуття вантажовласника
на виклик залізниці тощо.

Отже, проаналізувавши подані сторонами
докази, колегія суддів апеляційного
суду дійшла висновку, що позивачем не
доведено факту неможливості подачі
вагонів, що надійшли на колії станції
призначення за період їх затримки, а
відтак і підстави для затримки вагонів
і як наслідок нарахування плати за їх
користування, за час затримки, були
відсутні.

Таким чином, матеріали справи свідчать,
що господарський суд апеляційної
інстанції в порядку статті 43, 101
Господарського процесуального кодексу
України всебічно, повно і об'єктивно
розглянув в судовому процесі всі
обставини справи в їх сукупності;
дослідив, встановив та надав юридичну
оцінку наданим сторонами доказам та
дійшов обґрунтованого висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119,
статтею 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
16.12.2013 року у справі №904/7003/13
господарського суду Дніпропетровської
області залишити без змін.

Касаційну скаргу Державного
підприємства "Придніпровська
залізниця" залишити без задоволення.

Головуючий суддя
Т. Дроботова

С у д д і
Н. Волковицька

Л. Рогач