ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
УХВАЛА

18 березня 2014 року
Справа № 915/121/14

Господарський суд Миколаївської
області у складі судді: Бритавської
Ю.С.,

при секретарі судового засідання:
Мартиненко М.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Барбін В.В., довіреність
від 27.12.2013р.

від відповідача: Абдулін О.М.,
довіреність №3 від 17.06.2013р.

розглянув у відкритому судовому
засіданні позовну заяву: Державного
підприємства «Адміністрація морських
портів України» (01135, м. Київ, пр-т
Перемоги, 14, ) в особі
Миколаївської філії Державного
підприємства «Адміністрація морських
портів України» (54020, м. Миколаїв, вул.
Заводська, 23, )

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Миконт» (54018, м.
Миколаїв, вул. Космонавтів, 1, )

про: стягнення 1823,54 грн., -

Суть спору: Державне підприємство
«Адміністрація морських портів
України» в особі Миколаївської філії
Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» звернулось до господарського
суду Миколаївської області з позовом
про стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Миконт» 1823,54 грн., з
яких: 1255,06 грн. пені, 289,58 грн. трьох
відсотків річних та 278,90 грн. індексу
інфляції.

Підставою позовних вимог ДП
«Адміністрація морських портів
України» в особі Миколаївської філії
ДП «Адміністрація морських портів
України» стало невиконання
відповідачем своїх зобов'язань за
договором №79-Р від 23.04.2009р. в частині
своєчасної сплати отриманих послуг із
подачі/забирання вагонів-цистерн з
нафтопродуктами, які надходили на його
адресу.

24.02.2014р. за вх.№3421/14 до суду від
відповідача надійшов відзив на позовну
заяву, в якому відповідач повідомив суд
про погашення наявної заборгованості,
в підтвердження чого надав відповідне
платіжне доручення №194 від 20.02.2014р. на
суму 1823,54 грн., та просить суд припинити
провадження у справі за відсутністю
предмету спору.

У судовому засіданні представники
сторін заявлене відповідачем
клопотання про припинення провадження
у справі підтримали та просили суд
припинити провадження у справі за
відсутністю предмету спору.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши представників сторін,
господарський суд встановив:

23.04.2009р. між Державним підприємством
«Миколаївський морський торговельний
порт», правонаступником прав та
обов'язків якого внаслідок
реорганізації шляхом виділу
стратегічних об'єктів портової
інфраструктури, іншого майна, прав та
обов'язків стосовно них на підставі
Закону України «Про морські порти
України», розпорядження Кабінету
Міністрів України від 04.03.2013р. №133-р,
наказу Міністерства інфраструктури
України від 19.03.2013р. №163, Акту
приймання-передачі майна, майнових
прав та зобов'язань №8 від 13.06.2013р. та
Додаткової угоди №9 від 19.06.2013р. до
договору №79-Р від 23.04.2009р. є Державне
підприємство «Адміністрація морських
портів України» (Адміністрація,
позивач) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Миконт» (Клієнт,
відповідач) був укладений договір №79-Р,
за умовами якого Адміністрація взяла
на себе зобов'язання надавати Клієнту
послуги з подачі/забирання
вагонів-цистерн з нафтопродуктами, які
надходять на адресу Клієнта та за
наявності можливості надавати інші
послуги згідно письмових заявок
Клієнта, а Клієнт - приймати та
оплачувати надані послуги згідно умов
цього договору.

Пунктом 2.2.5 договору (в редакції
Додаткової угоди №9 від 19.06.2013р.)
сторони передбачили зобов'язання
Адміністрації до 10-го числа місяця
виставляти рахунки на сплату
попередньої оплати у розмірі 100%
вартості послуг за договором
(користування вагонами, подання та
забирання вагонів до Миколаївського
морського порту), виходячи із
плануємого плану завозу вантажів на
даний період; до 10-го числа місяця,
наступного за звітним складати та
направляти Клієнту акти наданих послуг
згідно договору в 2-х примірниках та
остаточні рахунки на оплату послуг. В
необхідних випадках рахунки
попередньо можуть направлятися факсом.
Рахунки, передані по факсу, вважаються
отриманими за датою і часом передачі.

Відповідно до п.2.1.6 договору Клієнт
зобов'язався протягом двох днів із дня
одержання документів, зазначених у
п.2.2.5 цього договору, направити
Адміністрації підписані примірники
документації.

Згідно з п.2.1.7 договору при неотриманні
Адміністрацією оформлених документів
в термін, встановлений п.2.1.6 цього
договору, послуги вважаються
прийнятими і підлягають оплаті
Клієнтом на підставі рахунків
Адміністрації.

Пунктом 2.1.8 договору визначений
обов'язок Клієнта своєчасно вносити
плату за надані послуги згідно п.4.1
цього договору.

У відповідності до п.4.1 договору (в
редакції додаткової угоди №7 від
21.12.2012р.) Клієнт зобов'язався отримувати
та сплачувати рахунки Адміністрації до
15 числа кожного місяця на попередню
оплату послуг та оплачувати ці рахунки
у добовий термін протягом строку дії
договору; отримувати рахунки до 15 числа
кожного місяця на остаточну оплату за
послуги, надані у попередньому місяці
та оплачувати їх до 20-го числа кожного
місяця наступного за звітним.

На виконання умов договору позивачем
були надані відповідачу послуги на
загальну суму 51557,28 грн., що
підтверджується Актами наданих послуг
(виконаних робіт), виставленими
відповідачу рахунками, підписом
відповідача в журналі реєстрації
рахунків (гривня) (а.с. 30-75).

Натомість відповідач свої договірні
зобов'язання в частині своєчасної
оплати отриманих послуг не виконав,
сплативши заборгованість відповідно
до банківської виписки (а.с. 84-86) з
простроченням - 21.01.2014р., що стало
підставою для нарахування йому
позивачем пені за період з 21.10.2013р. по
21.01.2014р. в розмірі 1255,06 грн., 3% річних за
період з 21.10.2013р. по 21.01.2014р. у розмірі
289,58 грн. та індексу інфляції за період з
листопад по грудень 2013 року в розмірі
278,90 грн., всього 1823,54 грн.

Відповідачем в процесі розгляду справи
було сплачено суму заборгованості в
повному обсязі, що підтверджується
відповідним платіжним дорученням №194
від 20.02.2014р. на суму 1823,54 грн.

Враховуючи погашення суми боргу,
відповідач просить суд припинити
провадження у справі за відсутністю
предмету спору.

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Господарський суд припиняє
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у
випадку припинення існування предмета
спору (наприклад, сплата суми боргу,
знищення спірного майна, скасування
оспорюваного акта державного чи іншого
органу тощо), якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань. Визнання
боржником претензії кредитора не є
способом припинення зобов'язання і не
свідчить про відсутність спору; особа,
претензія якої визнана боржником,
вправі звернутися до господарського
суду з позовом про стягнення визнаної
суми коштів. Припинення провадження у
справі на підставі зазначеної норми
ГПК можливе в разі, коли предмет спору
існував на момент виникнення
останнього та припинив існування в
процесі розгляду справи. Якщо ж він був
відсутній і до порушення провадження у
справі, то зазначена обставина тягне за
собою відмову в позові, а не припинення
провадження у справі.

Така ж правова позиція викладена і у
п.4.4 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2012р. №18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції».

Згідно з ч. 3,4 ст. 80 ГПК України про
припинення провадження у справі
виноситься ухвала, в якій мають бути
вирішені питання про розподіл між
сторонами господарських витрат, про
повернення судового збору з бюджету, а
також можуть бути розв'язані питання
про стягнення штрафів, передбачених у
пунктах 4 і 5 частини другої статті 83
цього Кодексу. Ухвалу про припинення
провадження у справі може бути
оскаржено.

Враховуючи встановлення господарським
судом того факту, що в процесі розгляду
справи внаслідок сплати відповідачем
заборгованості в повному обсязі
предмет спору по справі №915/121/14
припинив своє існування, господарський
суд вважає за належне припинити
провадження у справі №915/121/14 на
підставі п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України за
відсутністю предмету спору.

За вимогами ч.2 ст. 49 ГПК України якщо
спір виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.

Норма ч.2 ст. 49 ГПК України виступає
процесуальною санкцією, яка
застосовується господарським судом
незалежно від того, чи заявлялося
відповідне клопотання заінтересованою
стороною.

Така ж правова позиція викладена і у
п.4.7 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VІ Господарського
процесуального кодексу України».

Проаналізувавши наявні у справі докази
та надавши їм правову оцінку,
господарський суд дійшов висновку, що
спір між сторонами виник внаслідок
неправильних дій відповідача у справі -
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Миконт», яке
несвоєчасно, а саме: вже в процесі
розгляду справи господарським судом, -
сплатило позивачу наявну
заборгованість у розмірі 1823,54 грн. за
платіжним дорученням №194 від 20.02.2014р.

За таких обставин, відповідно до ст.ст.
44, 49 ГПК України судові витрати
позивача по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, п.1-1 ч.1 ст. 80, ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі №915/121/14 за
позовом Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» в особі Миколаївської філії
Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Миконт» про
стягнення 1823,54 грн., - припинити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Миконт» (54018, м.
Миколаїв, вул. Космонавтів, 1, ) на користь Державного
підприємства «Адміністрація морських
портів України» (01135, м. Київ, пр-т
Перемоги, 14, ) в особі
Миколаївської філії Державного
підприємства «Адміністрація морських
портів України» (54020, м. Миколаїв, вул.
Заводська, 23, ) 1827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) грн.
судового збору.

Ухвалу про припинення провадження у
справі може бути оскаржено.

Суддя
Ю.С. Бритавська