РІШЕННЯ

"03" березня 2014 р.Справа №
921/1259/13-г/14Господарський суд
Тернопільської області

у складі судді Руденка О.В. розглянув
справу

за позовом Державної наукової установи
"Український науково-дослідний
інститут спирту і біотехнології
продовольчих продуктів", вул.
Бабушкіна, 3, м.Київ-90, 03190

до Державного підприємства
"Залозецький спиртовий завод", вул.
Бродівська, 3, смт. Залізці, Зборівський
район, Тернопільська область, 47234

про стягнення заборгованості в сумі 41
509,27 грн.

за участю представника відповідача:
Теслюк С.З. довіреність №54 від 30.12.2013р.

Учаснику судового процесу роз'яснено
його процесуальні права та обов'язки
згідно ст.ст. 20,22, 81-1 Господарського
процесуального кодексу України.

Технічна фіксація (звукозапис) не
здійснювалась за відсутності
відповідного клопотання представника
відповідача.

Строк розгляду справи продовжувався, в
порядку ст. 69 ГПК України.

Суть справи: Державна наукова установа
"Український науково-дослідний
інститут спирту і біотехнології
продовольчих продуктів" звернулася в
господарський суд Тернопільської
області з позовом до Державного
підприємства "Залозецький спиртовий
завод" про стягнення заборгованості в
сумі 41 509,27 грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на порушення
відповідачем умов договору № Д-68-10 від
10.11.2010р., в частині своєчасної та повної
оплати вартості виконаних робіт,
внаслідок чого в останнього виникла
заборгованість, сума якої, з
урахуванням втрат від інфляційних
процесів та 3% річних, заявлена до
стягнення в судовому порядку.

Участі у судовому засіданні
повноважного представника НДІ не
забезпечив, витребуваних документів в
повному обсязі не подав, хоча про дату,
час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином. Зокрема,
ухвали суду від 19.12.2013р., від 15.01.2014р. та
від 05.02.2014р., державною установою
отримано 23.12.2013р., 20.01.2014р. та 10.02.2014р.
відповідно, що підтверджується
повідомленнями про вручення поштових
відправлень, які знаходяться в
матеріалах справи.

11.02.2014 р. у поясненнях № 15-01/67 дослідний
інститут заявив клопотання про розгляд
справи за наявними у ній документами за
відсутності представника. При цьому,
судом враховано, що явка представника
позивача не визнавалась судом
обов'язковою, а відтак наукова установа
вправі була вирішувати дане питання
на власний розсуд.

Відповідач, згідно відзиву та усних
пояснень, наданих в судовому засіданні,
позовні вимоги заперечує, посилаючись
на їх безпідставність. При цьому,
стверджує, що роботи по спірному
договору позивачем не виконувались,
акт № 1 здавання-приймання виконаних
робіт за договором № Д-68-10 від 10.11.2010р.
на адресу державного підприємства не
надходив, просить у позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи та наявні
у справі докази, заслухавши пояснення
повноважного представника
відповідача, судом встановлено
наступне.

Відповідно до ст. 11 ЦК України,
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією їх породжують.
Зокрема, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків є договори
та інші правочини.

10.11.2010 року між науковою установою
(Виконавець) та ДП "Залозецький
спиртовий завод" (Замовник) було
укладено договір № Д-68-10 (далі-Договір) ,
згідно п.1.1 якого Замовник доручає, а
Виконавець зобов'язується провести
роботи з технологічного аудиту
виробництва спирту етилового
ректифікованого на заводі та
запропонувати впровадження енерго - та
ресурсозберігаючих технологічних
прийомів.

Строк здачі робіт - до 24.12.2010 року (при
своєчасному фінансуванні
Замовником); термін дії угоди - до
повного виконання сторонами
зобов'язань (п.7.5 Договору).

Оплата за виконані роботи здійснюється
Замовником згідно з протоколом
погодження договірної ціни на
виконання робіт (додаток №1) та
становить 35000 грн., в тому числі 5833,33 грн.
ПДВ. Розрахунок здійснюється шляхом 100%
передоплати робіт протягом 5 робочих
днів з дати підписання договору (п.2.1, 2.2
Договору).

Водночас, додатком № 2, який є
невід'ємною частиною договору № Д-68-10
від 10.11.2010р., суб'єктами господарювання
узгоджено календарний план робіт по
етапах. Зокрема, 1-й етап з 15.11.2010р. по
15.12.2010р. за результатами, якого
складається протокол про проведення
технологічно аудиту заводу та 2-й етап
тривалістю з 16.12.2010р. по 24.12.2010р., із
результатом роботи - акт
технологічного аудиту.

Розділом 3 даної угоди контрагенти
обумовили, що після закінчення робіт по
етапах календарного плану Виконавець
передає Замовнику акт проведення
технологічного аудиту за результатами
обстеження спирт заводу та акт
здавання-приймання виконаної роботи.

Замовник на протязі 10 днів з дня
одержання акту здавання-приймання
робіт та звітних документів надсилає
Виконавцю підписаний акт або надсилає
вмотивовану відмову від прийняття
робіт. У випадку відмови, сторони в
5-денний строк складають двосторонній
акт з переліком необхідних доробок,
термінів їх виконання. Якщо у вказаний
термін Виконавець не отримає
підписаний акт здавання-приймання
виконаних робіт або вмотивовану
відмову від його підписання, робота
вважається виконаною та прийнятою з
виконанням усіх умов даного договору.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 ГК України
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку. Аналогічні за змістом норми
містяться і в ст.ст. 509, 526 ЦК України.

Взаємовідносини, що склалися між
сторонами у справі суд кваліфікує як
правовідносини, що випливають із
договору про виконання науково -
дослідних та технологічних робіт,
згідно якого та в силу ст.892 ЦК України
підрядник (виконавець) зобов'язується
провести за завданням замовника
наукові дослідження, розробити нову
технологію тощо, а замовник
зобов'язується прийняти виконану
роботу та оплатити її.

За загальними правилами, до вимог
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з врахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Зі змісту Договору слідує, що його
контрагенти обумовили 100% передоплату
робіт протягом 5 робочих днів з дати
підписання договору. Тобто, строк
виконання грошового зобов'язання
настав 15.11.2010р. Однак, як стверджує
позивач, та не заперечує відповідач,
передоплата по спірному договору
замовником проведена не була.

Водночас, згідно до викладених у пункті
2.3 Договору умов, Виконавець був вправі
приступати до виконання робіт лише
після надходження передоплати від
Замовника.

У такому разі, за вказівками пункту 4
статті 538 ЦК України, у відповідача по
справі виникає обов'язок сплатити
відповідну суму коштів на користь
Виконавця, лише у разі належного
виконання договірних зобов'язань
останнім, що у спірних правовідносинах
місця не має.

Так, на переконання суду, факт
виконання контрагентом взятих на себе
обов'язків (у даному разі, наведених у
п.1.1 Договору) має підтверджуватись
первинними документами
бухгалтерського та податкового обліку,
які містять відомості про
господарську операцію та
підтверджують її здійснення ( ст.1
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні"). Відповідно до вказівок, що
викладені у ст.9 даного нормативно -
правового акту, первинні документи
повинні бути складені під час
здійснення господарської операції, а
якщо це неможливо - безпосередньо після
її закінчення.

Учасники даного спору, у розділі 3
Договору визначили, що такими
первинними документами являються акт
здавання - приймання виконаної роботи,
накладна, Довіреність Замовника та
обумовили порядок їх оформлення.

Зокрема, п. 3.1 правочину встановлено, що
після закінчення роботи по договору
Виконавець передає Замовнику акт
проведення технологічного аудиту та
акт здавання-приймання виконаних
робіт.

Вся науково - технічна документація по
договору передається Замовнику в 2-х
примірниках по накладній з отриманням
від нього довіреності.

Згідно п.3.4. Договору, робота вважається
виконаною та прийнятою з виконанням
усіх умов даного договору, якщо на
протязі 10 днів з дня одержання акту
здавання-приймання виконаних робіт та
звітних документів, Виконавець не
отримає підписаний надісланий акт
здавання-приймання виконаних робіт або
вмотивовану відмову від його
підписання.

Зважаючи на наведені умови, ухвалою
суду від 05.02.2014р., в порядку до п.4 ст. 65
ГПК України, у позивача
витребовувались докази вручення
державному підприємству акту № 1
здавання-приймання виконаних робіт за
договором № Д-68-10 від 10.11.2010р. та акту
технологічного аудиту виробництва
спирту етилового ректифікованого із
крохмалевмісної сировини на ДП
"Залозецький спиртовий завод".

На виконання даних вимог, позивачем у
письмових поясненнях № 15-01/67 від 11.0.2014р.
проінформовано суд, що вказані акти
разом із рахунками-фактурами
направлені на адресу державного
підприємства простою кореспонденцією.

Водночас, у судових засіданнях
представник відповідача заперечує
виконання будь-яких робіт за Договором
науковою установою, посилаючись при
цьому на те що державному підприємству
Виконавцем не передавались ні
результати роботи, ні первинні та
звітні документи, які б містили
відомості про господарську операцію та
підтверджували її здійснення.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, а обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно з "Правилами надання послуг
поштового зв'язку", затвердженими
постановою КМУ від 05.03.2010р. за № 270 (далі
- Правила), розрахункові документи
приймаються до відправлення листами
(посилками, бандеролями) з оголошеною
цінністю та з рекомендованим
повідомленням про вручення. Поштові
відправлення з оголошеною цінністю
видаються уповноваженим представникам
адресатів безпосередньо в
підприємствах поштового зв'язку під
розписку за пред'явленням документа,
який засвідчує особу. Рекомендовані
повідомлення про вручення поштових
відправлень видаються під розписку. (п.
11 Постанови КМУ, від 28.07.1997, № 799 "Про
затвердження Порядку оформлення
поштових відправлень з вкладенням
матеріалів звітності, розрахункових
документів і декларацій").

Натомість, згідно до п. 2 Правил - просте
поштове відправлення приймається для
пересилання без видачі розрахункового
документа та доставляється/вручається
без розписки.

На переконання суду, при запереченнях
відповідача щодо отримання
кореспонденції від позивача,
документи, які оформлені в
односторонньому порядку
науково-дослідним інститутом ( Реєстр
про відправку бандеролей, Звіт про
використані марки, тощо) без відміток
відповідних поштових відділень, за
відсутності доказів вручення
поштового відправлення адресату
нарочно, чи надіслання його йому
реєстрованим поштовим відправленням,
факт здійснення такої відправки ДП
"Залозецький спиртовий завод"
засвідчувати не можуть.

З наведених законодавчих приписів та
викладених вище обставин, суд
констатує що позивачем не
підтверджено та не доведено надіслання
відповідачу документів, що оформлені
за наслідками господарської операції
та засвідчують належне виконання
договірних зобов'язань Виконавцем по
1-му етапу календарного плану.

Більше того, як у позовній заві так і у
письмових поясненнях наукова установа
стверджує, що зазначені вище акти у
листопаді 2010 року надіслані
державному підприємству разом із
рахунками - фактурами № Д-68-10-1 та №
Д-68-10-2, що з огляду на дату підписання
останніх - 14.12.2010р. не видається за
можливе.

З огляду на наведене, та приймаючи до
уваги, що акт № 1 здавання-приймання
виконаних робіт за договором № Д-68-10
від 10.11.2010р. не відповідає встановленим
чинним законодавством вимогам (не
підписаний відповідачем), за
відсутності належних доказів вручення
його ДП "Залозецький спиртовий завод",
останній не може слугувати підставою
для стягнення із відповідача
зазначених у ньому сум.

При цьому суд зважає і на відсутність у
матеріалах справи підписаної обома
контрагентами накладної та
довіреності Замовника на отримання
всієї науково-технічної документації,
як це передбачено у п.3.1 Договору.

Крім того, з метою з'ясування факту
виконання робіт по другому етапу
календарного плану, у
УкрНДІспиртбіопрод, згідно ухвал суду
від 15.01.2014., 05.02.2014р. та від 19.02.2014р. у
відповідності до п.4 ст. 65 ГПК України,
витребовувались письмові пояснення, з
посиланням на умови договору та
долученням документів бухгалтерського
обліку, які вказують на обов'язок
відповідача оплатити вартість робіт
проведених на другому етапі за
договором № Д-68-10 від 10.11.2010р.

Проте, дані вимоги суду науковою
установою не виконані без поважних
причин на те (письмові пояснення №15-01/67
від 11.0.2014р.). Таким чином, за відсутності
оформлених позивачем первинних
документів, за результатами виконання
2-го етапу робіт за Договором, в його
позові у цій частині також слід
відмовити за безпідставністю
звернення.

Оскільки, судом не встановлено
наявності у відповідача
заборгованості перед дослідним
інститутом, то немає і підстав для
нарахування 3% річних та втрат від
інфляційних процесів в порядку ст.625 ЦК
України.

З викладеного в сукупності у
задоволенні позовних вимог
"УкрНДІспиртбіопрод" слід відмовити в
повному обсязі.

Відповідно до ст.ст.44,49 ГПК України
судові витрати позивачу не
відшкодовуються.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 1, 2, 32-34, 44-49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

На рішення господарського суду, яке не
набрало законної сили, сторони мають
право подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня підписання
рішення через місцевий господарський
суд.

Суддя
О.В. Руденко

Повний текст рішення складено 28.03.2014р.