номер провадження справи 9/7/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2014
Справа № 908/168/14

За позовом Прокурора Жовтневого району
міста Запоріжжя (69002, м. Запоріжжя,
вул. Гоголя, 74) в інтересах держави
в особі органу, уповноваженого
державою здійснювати відповідні
функції в спірних правовідносинах -

позивача: Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя,
вул. Перемоги, 50)

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Стерлінг Груп
Україна" (69095, м. Запоріжжя, пл. Пушкіна, 4,
кімн. 409)

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача Державний проектний інститут
"Запоріжцивільпроект" (69095, м. Запоріжжя,
пл. Пушкіна, 4)

про стягнення суми 30585, 83 грн.

Суддя Боєва О.С.

За участю представників:

Від прокурора: Красних О.О. (посв. № 013462
від 03.12.12), Харченко В.І. (посв. № 001889 від
29.08.12);

Від позивача: Ситнік Я.В. (дов. № 01/963 від
09.12.13);

Від відповідача: Артемьєв М.В.
(директор), Саланська І.Л. (дов. № 7 від
05.02.14);

Від третьої особи: не з'явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з
відповідача неустойки в розмірі 28911,93
грн. (за період з 12.07.2013р. по 13.12.2013р.).

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 21.01.2014р.
позовна заява прийнята до розгляду,
порушено провадження у справі № 908/168/14,
судове засідання призначено на 18.02.2014р.
Ухвалою суду від 18.02.2014р. на підставі ст.
77 ГПК України розгляд справи
відкладено на 04.03.2014р., потім на - 13.03.2014р.

13.03.2014р. справу розглянуто, оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення. Справа розглянута без
застосування засобів технічної
фіксації судового процесу.

13.02.2014р. до господарського суду від
прокурора надійшла заява про
збільшення позовних вимог, в якій
прокурор просить стягнути з
відповідача неустойку в розмірі 30585,83
грн. (за період з 12.07.2013р. по 30.12.2013р.).

Заява про збільшення розміру
позовних вимог не суперечить приписам
ст. 22 ГПК України та прийнята судом до
розгляду.

Таким чином предметом спору у даній
справі є вимоги про стягнення з
відповідача неустойки за договором
оренди державного нерухомого майна, що
знаходиться на балансі державного
проектного інституту
"Запоріжцивільпроект" № 2050/д від
11.07.2006р. в розмірі 30585,83 грн. за період з
12.07.2013р. по 30.12.2013р.

Прокурор підтримав позовні вимоги,
викладені у позовній заяві з
урахуванням заяви про збільшення
розміру позовних вимог, що надійшла до
суду 13.02.2014р., письмових пояснень, що
надійшли до суду 03.03.2014р. та додаткових
письмових пояснень, що надійшли до суду
13.03.2014р., зазначивши, зокрема, про
наступне. На підставі укладеного між
сторонами договору оренди державного
нерухомого майна № 2050/д від 11.07.2006р.,
відповідачу було передано в строкове
платне користування нежитлові
приміщення. Відповідно до п. 10.1.
договору він був укладений з 11.07.2006р. по
05.07.2007р. Строк дії договору
неодноразово продовжувався. Договором
про зміни № 8 від 30.07.2012р. сторони
продовжили термін дії договору до
11.07.2013р. включно. 09.08.2013р. позивач
направив відповідачу лист про
припинення терміну дії договору оренди
№ 2050/д від 11.07.2006р. З метою перевірки
фактичного звільнення відповідачем
орендованих приміщень, 16.09.2013р. було
проведено перевірку державного
нерухомого майна та встановлено, що
орендар знаходиться в орендованих
приміщеннях (акт від 16.09.2013р.). Також,
проведеною 10.12.2013р. представниками РВ
ФДМУ по Запорізькій області перевіркою
встановлено, що орендар знаходиться в
орендованих приміщеннях, про що
складено відповідний акт. Орендовані
приміщення були повернуті лише 30.12.2013р.
про що сторонами був підписаний акт
прийому-передачі від 30.12.2013р.
Враховуючи викладене, РВ ФДМУ по
Запорізькій області, на підставі п. 9.3.
договору оренди, за безпідставне
використання державного нерухомого
майна у період з 12.07.2013р. по 30.12.2013р.
нарахована неустойка в розмірі 30585,83
грн. На підставі ст. 121 Конституції
України, ст.ст. 326, 785 ЦК України, ст. 36-1
Закону України «Про прокуратуру»,
договору оренди № 2050/д від 11.07.2006р.
просить стягнути з відповідача
неустойку в розмірі 30585,83 грн.

Позивач письмових пояснень суду не
надав, але у судовому засіданні 13.03.2014р.
в усній формі зазначив, що з позовними
вимогами прокурора погоджується в
повному обсязі. Просить позов
задовольнити та стягнути з відповідача
неустойку в розмірі 30585,83 грн.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечив,
пояснивши, зокрема, наступне. Дійсно
додатковою угодою про зміни № 8 від
30.07.2012р. термін дії договору було
продовжено до 11.07.2013р. Між тим, заява
Регіонального відділення ФДМУ по
Запорізькій області про припинення
терміну дії договору, що датована
09.08.2013р., надійшла на адресу відповідача
лише 13.08.2013р., тобто після спливу одного
місяця після закінчення терміну дії
договору, що є порушенням п. 10.6.
договору з боку позивача. Незважаючи на
це, 14.08.2013р. орендарем було підписано та
передано балансоутримувачу акт
прийому-передачу державного
нерухомого майна у трьох примірниках
для подальшого його підписання
орендодавцем. Проте, 09.09.2013р.
відповідачем було отримано претензію
від 06.09.2013р. про стягнення неустойки з
12.07.2013р. по 03.09.2013р. в розмірі 12621,14 грн. та
повернення орендованого майна. Листом
від 11.09.2013р. відповідачем повторно було
направлено на адресу позивача акти
прийому-передачі. Крім того, відповідач
зазначив, що неустойка нарахована
позивачем у відповідності до п. 9.3.
договору оренди. В той же час,
відповідно до п. 9.3. договору оренди,
орендар відшкодовує орендодавцю
неустойку в розмірі подвійної місячної
орендної плати (…), за відмову на
вимогу орендодавця повернути
орендоване майно у разі припинення дії
договору. Позивач, в свою чергу,
орендоване майно не прийняв,
підписаний ще 14.08.2013р. відповідачем та
балансоутримувачем акт
прийому-передачі не повернув.
Відповідач зазначив, що з метою
належного оформлення припинення
орендних відносин та передання
орендованого майна позивачу, 30.12.2013р.
було повторно підписано акт
прийому-передачі державного
нерухомого майна. Що стосується
посилання прокурора на акт перевірки
державного нерухомого майна складений
10.12.2013р., то відповідач знаходився у
орендованих приміщеннях саме з підстав
не підписання позивачем акту
прийому-передачі, з метою збереження
орендованого майна та запобігання його
пошкодження. Просить у задоволенні
позову відмовити. У випадку ж прийняття
рішення на користь позивача
розстрочити виконання рішення
господарського суду Запорізької
області по справі № 908/168/14 річними
частками строком на 12 місяців.

Представник третьої особи у судові
засідання не з'являвся, письмові
пояснення по суті спору не надав.

Згідно зі ст. 75 ГПК України справу
розглянуто за наявними матеріалами,
які суд визнав достатніми для
вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення прокурора,
представників позивача та відповідача,
суд

ВСТАНОВИВ:

11.07.2006р. між Регіональним відділенням
Фонду державного майна України по
Запорізькій області (орендодавець,
позивач у справі) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Стерлінг
Груп Україна" (орендар, відповідач) був
укладений договір оренди державного
нерухомого майна, що знаходиться на
балансі державного проектного
інституту "Запоріжцивільпроект" № 2050/д,
відповідно до умов якого, орендодавець
передав, а орендар прийняв в строкове
платне користування державне нерухоме
майно, а саме: вбудовані в четвертий
поверх адміністративної
семиповерхової будівлі нежитлові
приміщення (літера А-7, приміщення з № 283
по № 286 включно, № 297) загальною площею
139,8 кв.м., відповідно до плану
четвертого поверху та експлікації
приміщень з технічного паспорту
будівлі, розташованої за адресою: м.
Запоріжжя, пл. Пушкіна, 4 (додаток № 2).
Орендоване майно знаходиться на
балансі державного проектного
інституту "Запоріжцивільпроект" (п. 1.1.
договору в редакції договору про зміни
№ 4 від 08.09.2009р.).

Згідно з п. 1.2. договору майно
передається в оренду з метою
розміщення офісу.

Відповідно до п. 1.3. договору (в редакції
договору про зміни № 6 від 02.08.2011р.)
вартість майна, визначена згідно зі
звітом про незалежну оцінку та
висновку про його вартість, на дату
оцінки 31.05.2011р. становить 286697 грн.

Пунктом 2.1. договору сторонами
визначено, що вступ орендаря у
користування майном настає одночасно з
підписанням сторонами договору та акту
прийому-передачі орендованого майна
(додаток № 2).

За актом прийому-передачі зазначене
вище майно було передано відповідачу у
орендне користування.

Згідно п. п. 3.1., 3.2. договору (в редакції
договору про зміни № 7 від 14.12.2011р.)
орендна плата визначається на підставі
Методики розрахунку орендної плати за
державне майно та пропорції її
розподілу, затвердженої постановою
Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р.
№ 786, зі змінами та доповненнями. Розмір
орендної плати за перший після
перегляду місяць оренди - вересень 2011
року становить без ПДВ - 4248,85 грн. та діє
з 20.09.2011р.

У пункті 3.3. договору визначено, що
розмір орендної плати за кожний
наступний місяць розраховується
орендарем самостійно шляхом
коригування розміру місячної орендної
плати за попередній місць на індекс
інфляції за поточний місяць.

Орендна плата спрямовується: 70
відсотків від розміру орендної плати
за кожний місяць - до Державного
бюджету. Оплата здійснюється через
органи державного казначейства; 30
відсотків розміру орендної плати за
кожний місяць Балансоутримувачу на
його розрахунковий рахунок. Розрахунок
орендної плати за вищевказаними
відсотками здійснюється Орендарем
самостійно (п. 3.4. договору).

Сплата орендних платежів до Державного
бюджету проводиться щомісяця до 10
числа місяця відповідно до пропорцій
розподілу, встановлених Кабінетом
Міністрів Украйни і чинних на кінець
періоду, за який здійснюється платіж (п.
3.5. договору в редакції договору про
зміни № 3 від 28.07.2008р.).

Відповідно до п. 10.1. договору він
укладений з 11.07.2006р. по 05.07.2007р.

Строк дії договору неодноразово
продовжувався. Остаточно договором про
зміни № 8 від 30.07.2012р. термін дії
договору оренди було продовжено до
11.07.2013р. включно.

Із змісту п. 10.5. договору слідує, що
договір оренди припиняється у разі,
зокрема, закінченням строку, на який
його було укладено.

У пункті 10.6. договору сторонами також
визначено, що в разі відсутності заяви
однієї із сторін про припинення або
зміну умов договору оренди протягом
одного місяця після закінчення його
терміну дії, при наявності згоди
балансоутримувача та відповідного
висновку органу, уповноваженого
управляти майном балансоутримувача,
він вважається продовженим на той
самий термін і на тих самих умовах, які
були передбачені цим договором.

Пунктом 5.8. орендар зобов'язався у разі
розірвання договору оренди, закінчення
строку його дії та відмови від його
продовження або банкрутства повернути
орендодавцеві (Балансоутримувачу)
орендоване майно в належному стані, не
гіршому ніж на дату передачі його в
оренду.

Пунктом же 2.5. договору визначено, що у
разі припинення цього договору майно
повертається орендарем
Балансоутримувачу аналогічно порядку,
встановленому при передачі майна
орендарю. Майно вважається повернутим
орендодавцеві (Балансоутримувачу) з
моменту підписання сторонами акту
прийому-передачі. Обов'язок по
складанню акту прийому-передачі
покладається на сторону, яка передає
майно.

Пунктом 9.3. договору сторони
передбачили, що за відмову орендаря на
вимогу орендодавця повернути
орендоване майно у разі припинення дії
договору орендар відшкодовує
орендодавцю неустойку в розмірі
подвійної місячної орендної плати за
весь час, що відраховується від дати
припинення або розірвання договору до
підписання акту прийому-передачі, який
підтверджує фактичне повернення
орендованого майна.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач направив на адресу відповідача
лист (вимогу) за вих. № 11-13-05690 від
09.08.2013р. про припинення терміну дії
договору оренди від 11.07.2006р. № 2050/д, в
якому зазначив, що термін дії договору
оренди закінчився 11.07.2013р. Зазначив про
необхідність відповідно до пунктів 2.5.,
5.8. договору оренди повернути
орендоване майно Балансоутримувачу за
актом прийому-передачі та надати три
його примірники до регіонального
відділення для підписання. До листа
додано акт прийому-передачі в трьох
примірниках. Даний лист був отриманий
відповідачем 12.08.2013р., що
підтверджується копією
рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення.

На виконання п. 2.5., п. 5.8. договору
оренди, 14.08.2013р. акти прийому-передачі
державного нерухомого майна
орендованого по договору оренди від
11.07.2006р. № 2050/д були підписані
орендарем - ТОВ "Стерлінг Груп Україна"
та балансоутримувачем - ДПІ
"Запоріжцивільпроект".

Як пояснив відповідач у судовому
засіданні, акти прийому-передачі
залишились у балансоутримувача, для
подальшої їх передачі РВ ФДМУ по
Запорізькій області для підписання.

Листом від 05.09.2013р. ТОВ "Стерлінг Груп
Україна" направив РВ ФДМУ по
Запорізькій області для подальшого
підписання три примірника акту
прийому-передачі державного
нерухомого майна підписані орендарем
та балансоутримувачем. Лист було
отримано позивачем 05.09.2013р., що
підтверджується відбитком штампу
позивача на листі із зазначенням вх.
номеру та дати.

11.09.2013р. ТОВ "Стерлінг Груп Україна"
повторно було надіслано РВ ФДМУ по
Запорізькій області для підписання
акти прийому-передачі державного
нерухомого майна (лист з актами
отримано позивачем 11.09.2013р. про що
свідчить відтиск штампу позивача на
листі із зазначенням вх. номеру та
дати).

Позивач залишив вказані листи без
відповіді, акти не підписав.

16.09.2013р. представниками РВ ФДМУ по
Запорізькій області було оглянуто
орендовані відповідачем приміщення та
встановлено, що орендар - ТОВ "Стерлінг
Груп Україна", на дату огляду
знаходиться в орендованих приміщеннях.
За результатами огляду представниками
РВ ФДМУ по Запорізькій області
складено акт перевірки державного
нерухомого майна від 16.09.2013р., який
підписано представниками орендодавця,
балансоутримувача та орендаря.

10.12.2013р., за результатами огляду
представниками РВ ФДМУ по Запорізькій
області орендованих приміщень,
складено акт перевірки державного
нерухомого, яким встановлено, що ТОВ
"Стерлінг Груп Україна" перебуває в
приміщеннях. Акт підписано
представниками орендодавця,
балансоутримувача та орендаря.

30.12.2013р. сторонами (орендодавцем,
орендарем та балансоутримувачем)
підписано акт прийому-передачі
державного нерухомого майна
орендованого по договору оренди від
11.07.2006р. № 2050/д, за яким відповідач
передав орендовані приміщення
балансоутримувачу.

Підставою звернення прокурора з
позовом до суду стало безпідставне
використання відповідачем орендованих
нежитлових приміщень. У зв'язку з чим,
останньому на підставі п. 9.3. договору
оренди нараховано неустойку в розмірі
30585,83 грн. за період з 12.07.2013р. по 30.12.2013р.,
яку прокурор та позивач просить
стягнути з відповідача.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення прокурора,
представників позивача та відповідача,
суд дійшов до висновку про відсутність
підстав для задоволення позову у
зв'язку з наступним.

Статтею 759 ЦК України встановлено, що за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Статтею 785 ЦК України встановлено, що у
разі припинення договору найму
наймач зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була

одержана, з урахуванням нормального
зносу, або у стані, який було обумовлено
в договорі. Якщо наймач не виконує
обов'язку щодо повернення речі,
наймодавець має право вимагати від
наймача сплати неустойки у розмірі
подвійної плати за користування річчю
за час прострочення.

Відповідно до п. 1 ст. 27 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" у разі розірвання договору
оренди, закінчення строку його дії та
відмови від його продовження або
банкрутства орендаря він зобов'язаний
повернути орендодавцеві об'єкт оренди
на умовах, зазначених у договорі
оренди.

Пунктом 9.3. договору сторони
передбачили, що за відмову орендаря на
вимогу орендодавця повернути
орендоване майно у разі припинення дії
договору орендар відшкодовує
орендодавцю неустойку в розмірі
подвійної місячної орендної плати за
весь час, що відраховується від дати
припинення або розірвання договору до
підписання акту прийому-передачі, який
підтверджує фактичне повернення
орендованого майна.

Отже, сторони погодили, що обов'язковою
умовою нарахування неустойки є факт
відмови орендаря на вимогу орендодавця
повернути орендоване майно.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Прокурором та позивачем не доведено
факту відмови відповідача повернути
об'єкт оренди. Навпаки, матеріали
справи свідчать про те, що відповідач
неодноразово намагався повернути
об'єкт оренди (14.08.2013р. відповідачем та
балансоутримувачем підписано акти
прийому-передачі державного
нерухомого майна; 05.09.2013р. листом
відповідач направив позивачу для
підписання три примірника акту
прийому-передачі державного
нерухомого майна підписані орендарем
та балансоутримувачем, 11.09.2013р.
відповідач знову направив позивачу
для підписання акти прийому-передачі).

Частиною 1 ст. 218 ГК України
визначено, що підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Частиною ж 2 ст. 218 ГК України
встановлено, що учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

Матеріалами справи підтверджено, що
відповідачем було вжито усіх заходів
для недопущення господарського
правопорушення щодо своєчасного
повернення орендованого майна.

Отже доводи прокурора, викладені у
позові є необґрунтованими,
недоведеними та задоволенню не
підлягають.

Що стосується посилання прокурора на
акти перевірки від 16.09.2013р. та 10.12.2013р.,
слід зазначити про наступне.

Зазначеними вище актами
встановлено факт перебування
відповідача в орендованих приміщеннях,
а не його відмову повернути орендоване
майно.

Пунктом же 5.5. договору встановлений,
зокрема, обов'язок орендаря зберігати
орендоване майно, запобігати його
пошкодженню та псуванню.

У пункті 2.5. договору сторонами
визначено, що майно вважається
повернутим орендодавцеві
(балансоутримувачу) з моменту
підписання сторонами акту
прийому-передачі.

Отже, виходячи зі змісту даних
пунктів договору, орендар повинен
здійснювати необхідні заходи для
збереження майна до повної передачі
орендованого майна орендодавцю та
балансоутримувачу шляхом підписання
акту приймання-передачі.

У задоволені позову слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Суддя
О.С. Боєва

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання.
Повне рішення підписано 24.03.2014р.