ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.03.2014
Справа № 905/9019/13

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Кротінової
О.В., суддів Осадчої А.М., Сич Ю.В. у
відкритому судовому засіданні
розглянув справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
"ДТЕК Донецькобленерго", м.Горлівка
Донецької області, ,

до відповідача, Територіального
управління державної судової
адміністрації України в Донецькій
області, м.Донецьк, ,

про стягнення 2447,79грн., -

за участю уповноважених представників:

від позивача: Кузнецова І.Є. - за
довіреністю;

від відповідача: не з'явився, -

Згідно ст.77 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні оголошувалась
перерва з 04.02.2014р. по 18.02.2014р. та з 18.02.2014р.
по 06.03.2014р.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК
Донецькобленерго", м.Горлівка
Донецької області, звернулось до
господарського суду Донецької області
з позовом до відповідача,
Територіального управління державної
судової адміністрації України в
Донецькій області, м.Донецьк, про
стягнення 2447,79грн., у тому числі суми
пені у розмірі 411,59грн., нарахованої у
період з 05.02.2013р. по 31.10.2013р., за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань по оплаті активної
електроенергії за період січень -
жовтень 2013р., суми 3% річних у розмірі
84,70грн., нарахованих у період з 05.02.2013р.
по 31.10.2013р., за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань по оплаті
активної електроенергії за період
січень - жовтень 2013 р., суми інфляційних
нарахувань у розмірі 9,45грн.,
нарахованих у період з 01.03.2013р. по
31.05.2013р., за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань по оплаті
активної електроенергії за період
лютий - квітень 2013., суми боргу за
перевищення договірної величини
споживання електричної енергії у
листопаді, грудні 2012р. у розмірі 1
942,05грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на укладання договору про
постачання електричної енергії №109 від
15.01.2003р. із відповідачем, несвоєчасне
виконання останнім за ним своїх
зобов'язань з оплати вартості активної
електроенергії по рахункам за січень
2013р. - жовтень 2013р., внаслідок чого
виникли підстави для нарахування пені,
3% річних та інфляційних нарахувань, а
також у зв'язку з неповним розрахунком
утворилась сума боргу за перевищення
договірної величини споживання
електричної енергії у листопаді,
грудні 2014р.

На підтвердження викладених обставин
позивачем надано розрахунок заявлених
позовних вимог, у копіях: договір про
постачання електричної енергії №109 від
15.01.2003р., додаток №5, №8 до договору про
постачання електроенергії на 2012р. та
2013р., додаткова угода №1 до договору про
постачання електроенергії, рахунки за
активну електроенергію ЭЭ№66/109 за
січень - червень 2013р. та серпень -
жовтень 2013р., акти
прийняття-передавання товарної
продукції за січень - червень 2013р. та
серпень - жовтень 2013р., повідомлень
№074842 від 20.11.2012р. та №085247 від 14.12.2012р.,
рахунки №66/109.074842 за листопад 2012р. Та
№№66/109.085247 від 14.012.2012р., акти
прийняття-передавання товарної
продукції за листопад-грудень 2012р.,
статутні документи підприємства.

04.02.2014р. представником відповідача
наданий відзив на позовну заяву №07-362-14
від 04.02.2014р., в якому останній
підтвердив укладання договору
поставки електричної енергії №109 від
15.01.2003р. із позивачем для
обслуговування Волноваського
районного суду Донецької області,
просить суд відмовити позивачу в
частині стягнення 3% річних, пені та
інфляційних нарахувань. Підставою
таких вимог зазначено, що
заборгованість виникла не з вини
відповідача, оскільки Територіальне
управління державної судової
адміністрації України в Донецькій
області є бюджетною установою і не
вправі ігнорувати вимоги чинного
бюджетного законодавства та виходити
за рамки кошторису. У зв'язку з
недостатнім фінансуванням відповідача
з боку держави, останнім здійснювалась
несвоєчасна оплата за спожиту
електричну енергію наприкінці 2012 року.

Також, відповідач зазначив, що 25.12.2013р.
ним сплачено суму боргу за перевищення
договірної величини споживання
електричної енергії у розмірі 1 942,05грн.
В підтвердження викладених обставин
відповідачем представлено платіжне
доручення №1683 від 25.12.2013р.

До матеріалів справи Відповідачем
долучені копії: акта звірки
взаєморозрахунків №109, платіжного
доручення №1683 від 25.12.2013р. та статутних
документів.

27.02.2014р. через канцелярію
господарського суду Донецької області
представником позивача подано до
матеріалів справи клопотання №51юр-517/14
від 18.02.2014р., яким долучено копії
платіжних доручень від 30.12.2013р., №U3710203
від 30.12.2013р., № U3679065 від 30.12.2013р., №U2747862
від 02.10.2013р., від 02.10.2013р., №U2060100 від
24.07.2013р., від 24.07.2013р., №U1598669 від 04.06.2013р.,
№U312780 від 12.02.2013р..

18.02.2014р. розпорядженням голови
господарського суду Донецької області
справа №905/9019/13 передана на розгляд
колегії суддів у складі головуючого
судді Соболєвої С.М., Осадчої А.М., Сич
Ю.В.

06.03.2014р. з дотриманням приписів ст.2-1
Господарського процесуального кодексу
України для розгляду справи визначено
суддю Кротінову О.В. (головуючий).

У судовому засіданні, що відбулось
19.03.2014р., позивач наполягав на
задоволені позовних вимог.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, причин неявки не
повідомив, витребувані судом документи
не представив. Про час та місце
судового засідання повідомлений
належним чином.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

За приписами статей 4-2, 4-3
Господарського процесуального кодексу
України, правосуддя у господарських
судах здійснюється на засадах рівності
всіх учасників судового процесу перед
законом і судом та на засадах
змагальності.

Відповідно до вимог статті 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається,
як на підставу своїх вимог та
заперечень. Судовими доказами за
визначенням статей 32-38 Господарського
процесуального кодексу України слід
вважати документи, які можуть
підтвердити або спростувати обставини,
що мають значення для правильного
вирішення спору.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу
України, цивільні права і обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також з дій осіб, що не передбачені
актами цивільного законодавства , але
за аналогією породжують цивільні права
і обов'язки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є договори та інші правочини.

15.01.2003р. між Відкритим акціонерним
товариством «Донецькобленерго» (нині -
Публічне акціонерне товариство «ДТЕК
Донецькобленерго») (далі-Постачальник
електричної енергії) та Управлінням
державної судової адміністрації в
Донецькій області (далі-Споживач) був
укладений Договір про постачання
електричної енергії №109, згідно з яким
Постачальник електричної енергії
постачає електричну енергію Споживачу,
а Споживач оплачує постачальнику
електричної енергії її вартість та
здійснює інші платежі згідно з умовами
договору та додатками до нього, які є
його невід'ємними частинами (п.1.).

Як вбачається з матеріалів справи, у
період, за який виник спір, сторони
перебували у договірних відносинах, що
ними не заперечується.

За умовами вказаного договору
Постачальник зокрема зобов'язався
постачати Споживачу електроенергію, як
різновид товару в обсягах, визначених
відповідно до розділу 5 та з
урахуванням умов розділу 6 Договору в
межах (п.2.1.2.)., а Споживач - оплачувати
Постачальнику вартість електричної
енергії згідно з умовами додатків №5
«Порядок розрахунків за
електроенергію» та №6 «Графік зняття
показів засобів обліку електричної
енергії» (п.2.2.3.).

Пунктом 1 додатку №5 «Порядок
розрахунків» до означеного правочину
розрахунковий період встановлений
споживачу з 12 числа місяця до такого ж
числа наступного місяця.

Відповідно до п.5 вказаного додатку №5,
остаточний розрахунок споживача за
електричну енергію, спожиту протягом
розрахункового періоду, здійснюється
на підставі виставленого
Постачальником електричної енергії,
рахунка відповідно до даних про
фактичне споживання електричної
енергії визначеного на підставі
показів розрахункових засобів обліку
(або розрахунковим шляхом). За
результатами розрахункового періоду
Споживачем та Постачальником
електричної енергії визначається
фактичний обсяг поставленої споживачу
електричної енергії та оформлюється
додатком № 22 «Акт
прийняття-передавання товарної
продукції».

Для проведення остаточного розрахунку
Споживач протягом 3 днів з дня
закінчення розрахункового періоду
повинен отримати в розрахунковому
відділі відповідного РЕМ рахунок на
оплату електричної енергії. Цей
рахунок має бути оплачений Споживачем
протягом 5 банківських днів з дня його
отримання. В разі неявки Споживача для
отримання рахунку постачальник
направляє рахунок споживачу
рекомендованим листом. У такому разі
рахунок вважається отриманим
споживачем з дня його відправлення.

Матеріали справи містять Акти
прийняття-передавання товарної
продукції (електроенергії), що
сторонами підписані та скріплені
печатками. Згідно даних актів обсяги
спожитої відповідачем електроенергії
з січня по червень 2013р. та з серпня по
жовтень 2013р. наступні:

- у січні 2013 року: активна
електроенергія - 4439 кВт/год на суму 5
092,96грн.;

- у лютому 2013 року: активна
електроенергія - 2619 кВт/год на суму 3
004,84грн.;

- у березні 2013 року: активна
електроенергія - 2768 кВт/год на суму 3
296,35грн.;

- у квітні 2013 року: активна
електроенергія - 2647 кВт/год на суму 3
152,26грн.;

- у травні 2013 року: активна
електроенергія - 2175 кВт/год на суму 2
641,85грн.;

- у червні 2013 року: активна
електроенергія - 2197 кВт/год на суму 2
668,56грн.;

- у серпні 2013 року: активна
електроенергія - 2200 кВт/год на суму 2
725,54грн.;

- у вересні 2013 року: активна
електроенергія - 2062 кВт/год на суму 2
554,57грн.;

- у жовтні 2013 року: активна
електроенергія - 2187 кВт/год на суму 2
709,43грн..

Також з представлених суду доказів
вбачається, що позивачем відповідачу
виставлені рахунки за активну енергію
згідно Договору №109 від 15.01.2003р. у
визначений спірний період.

Відповідно до ст.275 Господарського
кодексу України за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч.ч.6, 7 ст.276 Господарського
кодексу України розрахунки за
договорами енергопостачання
здійснюються на підставі цін (тарифів),
встановлених відповідно до вимог
закону. Оплата енергії, що
відпускається, здійснюється
відповідно до умов договору.

З огляду на приписи ст.629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України
передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612
Цивільного кодексу України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою кореспондується й
частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України, відповідно до якої
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином (ст.599
Цивільного кодексу України).

Згідно п.5.1. Правил користування
електричною енергією, затверджених
постановою Національної комісії з
питань регулювання електроенергетики
України № 28 від 31.07.1996 р. (далі - ПКЕЕ)
договір про постачання електричної
енергії є основним документом, який
регулює відносини між постачальником
електричної енергії за регульованим
тарифом, що здійснює свою діяльність на
закріпленій території, і споживачем та
визначає зміст правових відносин, прав
та обов'язків сторін.

Споживання електричної енергії без
договору не допускається.

За умовами п. 6.1. ПКЕЕ, розрахунки
споживача за використану електричну
енергію здійснюються за розрахунковий
період відповідно до умов договору.
Розрахунковий період становить один
місяць, за винятком випадку,
передбаченого пунктом 6.8 цих Правил.
Обсяги електричної енергії, які
підлягають оплаті, мають визначатися
відповідно до даних розрахункового
обліку електричної енергії про її
фактичне споживання за винятком
випадків, передбачених цими Правилами.

Положеннями пп. 2 п. 10.2. ПКЕЕ
встановлено, що споживач електричної
енергії зобов'язаний оплачувати обсяг
спожитої електричної енергії, а також
здійснювати інші платежі відповідно до
умов договору та рахунків, виставлених
на підставі актів про порушення цих
Правил та умов договору.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач свої зобов'язання виконав
належним чином, поставив відповідачеві
за період з січня по липень 2013р. та с
серпня по жовтень 2013р. активної
електричної енергії у обсязі 23 294
кВт/год на загальну суму 27 846,36грн., а
відповідач її прийняв без заперечень,
що підтверджується відповідними
актами прийняття-передавання
електроенергії.

Також позивач надавав, а відповідач
отримував відповідні рахунки на оплату
спожитої електроенергії: рахунок за
січень 2013р. на суму 5 092,96 грн. отриманий
відповідачем 21.01.2013р., рахунок за лютий
2013р. на суму 3 004,84 грн. отриманий
відповідачем 12.02.2013р., рахунок за
березень 2013р. на суму 3 296,35 грн.
отриманий відповідачем 13.03.2013р.,
рахунок за квітень 2013р. на суму 3 152,26
грн. отриманий відповідачем 11.04.2013р.,
рахунок за травень 2013р. на суму 2 641,85
грн. отриманий відповідачем 13.05.2013р.,
рахунок за червень 2013р. на суму 2 668,56
грн. отриманий відповідачем 12.06.2013р.,
рахунок за серпень 2013р. на суму 2 725,54
грн. отриманий відповідачем 13.08.2013р.,
рахунок за вересень 2013р. на суму 2 554,57
грн. отриманий відповідачем 12.09.2013р.,
рахунок за жовтень 2013р. на суму 2 709,43
грн. отриманий відповідачем 15.10.2013р..

Проте, відповідач розрахунки за
спожиту електроенергію у визначений
спірний період здійснив з порушенням
строків обумовлених сторонами у
договорі.

Так, вартість отриманої електричної
енергії у січні 2013р. оплачена
відповідачем 12.02.2013р. (платіжне
доручення №U312780 від 12.02.2013р.), у лютому -
квітні 2013р. - 04.06.2013р. (платіжне
доручення №U1598669 від 04.06.2013р.), у травні -
червні 2013р. - 24.07.2013р. (платіжне
доручення №U2060100 від 24.07.2013р.), у серпні -
вересні 2013р. - 02.10.2013р. (платіжні
доручення №U2747862 від 02.10.2013р. та від
02.10.2013р. на суму 2 554,57грн.) та у жовтні
2013р. - грудень 2013р. (від 30.12.2013р., №U3710203
від 30.12.2013р.).

Прострочення відповідачем грошового
зобов'язання на підставі статті 625
Цивільного кодексу України тягне за
собою обов'язок сплати суми боргу з
урахуванням індексу інфляції та 3%
річних з простроченої суми за весь час
несвоєчасного виконання обов'язку щодо
сплати відповідних сум, якщо інший
розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Пунктом 6 додатку №5 до договору про
постачання електричної енергії
сторони обумовили, що у разі
несвоєчасної оплати встановлених
даним додатком нарахувань
Постачальник проводить Споживачу
нарахування за весь час прострочення, у
тому числі за день оплати: пені у
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який здійснюються
нарахування від суми боргу; 3% річних з
простроченої суми. При цьому сума
грошового зобов'язання повинна бути
оплачена Споживачем з урахуванням
встановленого індексу інфляції.

Пункт 4.2.1 договору містить аналогічні
положення стосовно відповідальності
за порушення грошового зобов'язання в
частині визначення її у вигляді пені у
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України за кожен
день прострочення платежу, враховуючи
день фактичної оплати.

За розрахунком позивача загальна сума
інфляційних витрат за прострочення
основного зобов'язання становить
9,45грн. (нарахування здійснено за період
з 01.03.2013р. по 31.05.2013р. за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань по
оплаті активної електроенергії за
період лютий - квітень 2013р., тобто на
суму 3 004,84 грн. з 01.03.2013р. по 31.05.2013р., на
суму 3 296,35грн. з 01.04.2013р. по 31.05.2013р. та на
суму 3 152,26грн. з 01.05.2013р. по 31.05.2013р.), 3%
річних - 84,70 грн. (нараховані за період з
05.02.2013р. по 31.10.2013р. за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань по
оплаті активної електроенергії за
період січень-червень 2013р. та
серпень-жовтень 2013р. щодо кожної із сум
та у проміжку часу згідно наданого
розрахунку), сума пені - 411,59 грн.
(нарахована за період з 05.02.2013р. по
31.10.2013р. за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань по оплаті
активної електроенергії за період
січень-червень 2013р. та серпень-жовтень
2013р. щодо кожної із сум та у проміжку
часу згідно наданого розрахунку з
урахуванням оплат та дотриманням
приписів ч.6 ст.232 Господарського
кодексу України).

Перевіривши арифметичний розрахунок
даних позовних вимог за допомогою
програми інформаційно-пошукової
системи „Законодавство" у
відповідності до методики, що
міститься в п. 2 Інформаційного листа
Вищого господарського суду №01-06/928/2012
від 17.07.2012р., суд дійшов висновку про
задоволення даних позовних вимог у
розмірі визначеному позивачем,
оскільки розрахунок здійснений у межах
та не суперечить нормам чинного
законодавства України.

Твердження відповідача у частині
відмови у задоволенні позову стосовно
стягнення пені, 3% річних та інфляційних
нарахувань, за відсутності вини
останнього, судом до уваги не прийнято,
з огляду на наступне.

За змістом припису, що міститься у п.1.10
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №14 від
17.12.2013р. «Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань встановлено, що за
загальним правилом, закріпленим у
частині першій статті 625 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання
через відсутність у нього необхідних
коштів, оскільки згадане правило
обумовлено замінністю грошей як їх
юридичною властивістю. Тому у випадках
порушення грошового зобов'язання суди
не повинні приймати доводи боржника з
посилання на неможливість виконання
грошового зобов'язання через
відсутність необхідних коштів (стаття
607 ЦК України) або на відсутність вини
(статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК
України).

Згідно частини першої статті 96 ЦК
юридична особа самостійно відповідає
за своїми зобов'язаннями, а статтями 525,
526 ЦК і статтею 193 ГК встановлено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

На підставі частини другої статті 617 ЦК,
частини другої статті 218 ГК та рішення
Європейського суду з прав людини у
справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус
проти України" від 18 жовтня 2005 року
відсутність бюджетних коштів
передбачених у видатках Державного
бюджету України не є підставою для
звільнення від відповідальності за
порушення зобов'язання, а отже
підставою для відмови у стягненні пені,
нарахованої за порушення грошового
зобов'язання.

Під час розгляду справи відповідач
платіжним дорученням №1683 від 25.12.2013р.
на суму 2 419,02 грн. сплатив на користь
позивача суму боргу за перевищення
договірної величини споживання
електричної енергії у розмірі 1 942,05 грн.

Представник позивача підтвердив дане у
судовому засіданні.

Пунктом 1.1 ч.1 ст.80 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що господарський суд
припиняє провадження у справі, якщо
відсутній предмет спору.

Таким чином, суд на підставі п.1.1 ч.1 ст.80
ГПК України припиняє провадження у
справі №905/9019/13 в частині стягнення з
Територіального управління державної
судової адміністрації України в
Донецькій області на користь ПАТ "ДТЕК
Донецькобленерго" суми боргу за
перевищення договірної величини
споживання електричної енергії у
розмірі 1 942,05 грн., за відсутністю
предмету спору.

Судові витрати підлягають розподілу з
урахуванням норм статті 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Враховуючи зазначене та керуючись
ст.ст.4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, п.1.1 ч.1 ст.80, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго», м.Горлівка
Донецької області, до Територіального
управління державної судової
адміністрації України в Донецькій
області, м.Донецьк, про стягнення
2447,79грн., у тому числі суми пені у
розмірі 411,59грн., нарахованої у період з
05.02.2013р. по 31.10.2013р., за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань по
оплаті активної електроенергії за
період січень - жовтень 2013р., суми 3%
річних у розмірі 84,70грн., нарахованих у
період з 05.02.2013р. по 31.10.2013р., за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань по оплаті активної
електроенергії за період січень -
жовтень 2013 р., суми інфляційних
нарахувань у розмірі 9,45грн.,
нарахованих у період з 01.03.2013р. по
31.05.2013р., за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань по оплаті
активної електроенергії за період
лютий - квітень 2013., суми боргу за
перевищення договірної величини
споживання електричної енергії у
листопаді, грудні 2012р. у розмірі 1
942,05грн. - задовольнити частково.

2. Припинити провадження у справі
№905/9019/13 в частині стягнення з
Територіального управління державної
судової адміністрації України в
Донецькій області на користь
Публічного акціонерного товариства
"ДТЕК Донецькобленерго" суми боргу за
перевищення договірної величини
споживання електричної енергії у
листопаді, грудні 2012р. у розмірі 1
942,05грн.

3. Стягнути з Територіального
управління державної судової
адміністрації України в Донецькій
області (83086, м.Донецьк, пр.Лагутенко, 14,
) на користь Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» (84601, Донецька
область, м.Горлівка, пр-т. Леніна, буд.11,
) пеню у розмірі 411,59грн.,
суму 3% річних у розмірі 84,70 грн. та суму
інфляційних нарахувань у розмірі
9,45грн., а також відшкодування
сплаченого судового збору в сумі 1 720,50
грн.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

5. В судовому засіданні 19.03.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

6. Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його оголошення. Зазначений
строк обчислюється з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
ст.ст.84, 85 Господарського
процесуального кодексу України.

7. Повний текст рішення складено 20.03.2014р.

Головуючий суддя
О.В. Кротінова

Суддя
А.М. Осадча

Суддя
Ю.В. Сич