м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомОСОБА_1доПриватного
акціонерного товариства Страхова
компанія «Арма»провизнання недійсним
пункту статуту товаристваГоловуючий
суддя Босий В.П.
Судді Бойко Р.В.
Представники сторін:
від позивача:ОСОБА_3від
відповідача:Бориславський В.А.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 звернувся до Приватного
акціонерного товариства Страхова
компанія «Арма» (надалі - «Товариство»)
про визнання недійсним пункту статуту
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
друге речення пункту 11.13 Статуту
Товариства, затвердженого рішенням
загальних зборів акціонерів
Товариства від 12.04.2013 р. (протокол №33
від 12.04.2013 р.) є таким, що суперечить
вимогам чинного законодавства України,
а тому наявні підстави для визнання
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 03.09.2013 р. порушено провадження
розгляду на 30.09.2013 р.
Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 30.09.2013 р. у зв'язку
із перебуванням судді Босого В.П. у
на розгляд судді Стасюку С.В.
Ухвалою господарського суду міста
прийнято до свого провадження та
призначено до розгляду на 28.10.2013 р.
28.10.2013 р. представником відповідача до
канцелярії суду подано відзив на
позовну заяву, а якому відповідач
зазначав про існування колізії між
оспорюваним положенням Статуту
Товариства та приписами Закону України
«Про акціонерні товариства».
Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 28.10.2013 р. справу
Босому В.П. у зв'язку із поверненням з
В судовому засіданні, яке відбулось
28.10.2013 р. судом оголошено перерву на
За наслідками розгляду справи в
судовому засіданні 09.12.2013 р. судом
оголошено перерву на 13.01.2014 р.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 13.01.2014 р. вирішено здійснювати
розгляд справи колегіально у складі
трьох суддів.
13.01.2014 р. суддя Босий В.П. звернувся до
Голови господарського суду міста Києва
із заявою щодо колегіального розгляду
Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 13.01.2014 р. для
здійснення колегіального розгляду
справи визначено наступних суддів:
Босий В.П. (головуючий), судді Цюкало
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 12.02.2014 р. прийнято до
суддів та призначено її розгляд на
12.02.2014 р. суддя Цюкало Ю.В. звернувся із
заявою до Голови господарського суду
міста Києва про виведення його із
складу колегії у зв'язку із великою
завантаженістю справами.
Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 12.02.2014 р. для
здійснення колегіального розгляду
справи визначено наступних суддів:
Босий В.П. (головуючий), судді Бойко Р.В.,
В судовому засіданні 12.02.2014 р. судом
оголошувалась перерва до 05.03.2014 р.
Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 05.03.2014 р. у зв'язку з
перебуванням судді Босого В.П. у
розгляду колегії суддів у складі:
Васильченко Т.В., (головуючий), судді
Бойко Р.В., Котков О.В.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 05.03.2014 р. прийнято до свого
суддів у складі: Васильченко Т.В.,
(головуючий), судді Бойко Р.В., Котков
О.В. та призначено розгляд справи (з
урахуванням ухвали господарського
суду міста Києва від 07.03.2014 р.) на 19.03.2014
Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 19.03.2014 р. справу
суддів у складі: Босий В.П. (головуючий),
судді Бойко Р.В., Котков О.В. у зв'язку з
поверненням судді Босого В.П. з
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 19.03.2014 р. справу прийнято до
провадження колегією суддів.
Представник позивача в судове
засідання з'явився, вимоги ухвали суду
виконав, позовні вимоги підтримав
Представник відповідача в судове
засідання з'явився, вимоги ухвал суду
виконав, надав пояснення стосовно суті
спору, проти задоволення позовних
вимог заперечував частково.
В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наявної у матеріалах
справи виписки про стан рахунку у
цінних паперах №21 від 22.08.2013 р. ОСОБА_1 є
власником 63 000 000 штук простих акцій
Товариства.

Рішенням загальних зборів акціонерів
товариства, оформленим протоколом №33
від 12.04.2013 р., було затверджено нову
редакцію Статуту Товариства. Державну
реєстрацію змін до установчих
документів було проведено 15.05.2013 р.
запис №6015054.

За змістом п. 11.3 Статуту до виключної
компетенції Загальних зборів, зокрема,
належить: внесення змін до Статуту
товариства (п. 11.3.2); прийняття рішення
про анулювання викуплених акцій (п.
11.3.3); прийняття рішення про зміну типу
товариства (п. 11.3.4); прийняття рішення
про розміщення акцій (п. 11.3.5); прийняття
рішення про збільшення статутного
капіталу товариства (п. 11.3.6); прийняття
рішення про зменшення статутного
капіталу (п. 11.3.7); прийняття рішення про
виділ та припинення товариства, крім
випадку, передбаченого частиною
четвертою статті 84 Закону України «Про
акціонерні товариства», про ліквідацію
товариства, обрання ліквідаційної
комісії, затвердження порядку та
строків ліквідації, порядку розподілу
між акціонерами майна, що залишається
після задоволення вимог кредиторів, і
затвердження ліквідаційного балансу.

Пунктом 11.13 Статуту Товариства
визначено, що рішення Загальних зборів
з питання, винесеного на голосування,
приймається простою більшістю голосів
акціонерів, які реєструвалися для
участі у загальних зборах та є
власниками голосуючих з цього питання
акцій, крім випадків, коли проводиться
кумулятивне голосування з приводу
обрання членів органів товариства та
інших випадків встановлених
законодавством. Рішення Загальних
зборів з питань, передбачених пунктами
11.3.2 - 11.3.7 та 11.3.21 виключної компетенції
Загальних зборів, приймається більш як
трьома чвертями голосів акціонерів від
загальної їх кількості. Загальні збори
не можуть приймати рішення з питань, не
включених до порядку денного.

Спір у справі виник у зв'язку із
наявністю, на думку позивача, підстав
для визнання другого речення пункту 11.13
Статуту Товариства недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України
«Про акціонерні товариства»
акціонерне товариство - господарське
товариство, статутний капітал якого
поділено на визначену кількість часток
однакової номінальної вартості,
корпоративні права за якими
посвідчуються акціями.

Згідно з ч. 1 ст. 154 Цивільного кодексу
України установчим документом
акціонерного товариства є його статут.

За змістом ч. 2 ст. 13 Закону України «Про
акціонерні товариства» статут
акціонерного товариства повинен
містити відомості про: 1) повне та
скорочене найменування товариства
українською мовою; 2) тип товариства; 3)
розмір статутного капіталу; 4) розмір
резервного капіталу у разі його
формування; 5) номінальну вартість і
загальну кількість акцій, кількість
кожного типу розміщених товариством
акцій, у тому числі кількість кожного
класу привілейованих акцій у разі
розміщення привілейованих акцій, а
також наслідки невиконання зобов'язань
з викупу акцій; 6) розмір дивідендів за
привілейованими акціями кожного класу
в разі їх розміщення товариством; 7)
умови та порядок конвертації
привілейованих акцій певного класу у
прості акції товариства чи у
привілейовані 8) права акціонерів -
власників привілейованих акцій
кожного класу у разі розміщення
привілейованих акцій; 9) наявність
переважного права акціонерів
приватного товариства на придбання
акцій цього товариства, які
пропонуються їх власником до продажу
третій особі, та порядок його
реалізації або відсутність такого
права; 10) порядок повідомлення
акціонерів про виплату дивідендів; 11)
порядок скликання та проведення
загальних зборів; 12) компетенцію
загальних зборів; 13) спосіб
повідомлення акціонерів про
проведення загальних зборів та про
зміни у порядку денному загальних
зборів; 14) склад органів товариства та
їх компетенцію, порядок утворення,
обрання і відкликання їх членів та
прийняття ними рішень, а також порядок
зміни складу органів товариства та їх
компетенції; 15) порядок внесення змін
до статуту; 16) порядок припинення
товариства.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 13 Закону
України «Про акціонерні товариства»
статутом акціонерного товариства не
може бути передбачено надання
засновникам товариства додаткових
прав чи повноважень. Статут
акціонерного товариства може містити й
інші положення, що не суперечать
законодавству.

Частиною 2 статті 159 Цивільного кодексу
України встановлено, що до виключної
компетенції загальних зборів
акціонерів належить: 1) внесення змін до
статуту товариства, у тому числі зміна
розміру його статутного капіталу; 2)
утворення та ліквідація наглядової
ради та інших органів товариства,
обрання та відкликання членів
наглядової ради; 3) затвердження
річного звіту товариства; 4) рішення про
ліквідацію товариства. До виключної
компетенції загальних зборів статутом
товариства і законом може бути також
віднесене вирішення інших питань.
Питання, віднесені законом до
виключної компетенції загальних
зборів акціонерів, не можуть бути
передані ними для вирішення іншим
органам товариства.

Як вбачається із матеріалів справи,
пунктом 11.3 Статуту визначено, що до
виключної компетенції Загальних
зборів, серед іншого, належить:
внесення змін до Статуту товариства (п.
11.3.2); прийняття рішення про анулювання
викуплених акцій (п. 11.3.3); прийняття
рішення про зміну типу товариства (п.
11.3.4); прийняття рішення про розміщення
акцій (п. 11.3.5); прийняття рішення про
збільшення статутного капіталу
товариства (п. 11.3.6); прийняття рішення
про зменшення статутного капіталу (п.
11.3.7); прийняття рішення про виділ та
припинення товариства, крім випадку,
передбаченого частиною четвертою
статті 84 Закону України «Про
акціонерні товариства», про ліквідацію
товариства, обрання ліквідаційної
комісії, затвердження порядку та
строків ліквідації, порядку розподілу
між акціонерами майна, що залишається
після задоволення вимог кредиторів, і
затвердження ліквідаційного балансу.

Згідно з ч. 2 ст. 41 Закону України «Про
акціонерні товариства» загальні збори
акціонерного товариства мають кворум
за умови реєстрації для участі у них
акціонерів, які сукупно є власниками не
менш як 60 відсотків голосуючих акцій.

Тобто, вказана норма Закону України
«Про акціонерні товариства»
встановлює мінімальну кількість
акціонерів, за наявності якої
проведення загальних зборів такого
акціонерного товариства є правомочним
(в тому числі, для прийняття рішень, які
належать до виключної компетенції
загальних зборів).

В той же час, пунктом 11.13 Статуту
Товариства визначено, що рішення
Загальних зборів з питання, винесеного
на голосування, приймається простою
більшістю голосів акціонерів, які
реєструвалися для участі у загальних
зборах та є власниками голосуючих з
цього питання акцій, крім випадків,
коли проводиться кумулятивне
голосування з приводу обрання членів
органів товариства та інших випадків
встановлених законодавством. Рішення
Загальних зборів з питань,
передбачених пунктами 11.3.2 - 11.3.7 та 11.3.21
виключної компетенції Загальних
зборів, приймається більш як трьома
чвертями голосів акціонерів від
загальної їх кількості. Загальні збори
не можуть приймати рішення з питань, не
включених до порядку денного.

Таким чином, другим реченням пункту 11.13
Статуту Товариства передбачено
більший розмір відсотків голосів,
необхідний для прийняття рішень з
питань, передбачених пунктами 11.3.2 - 11.3.7
та 11.3.21 Статуту Товариства, а саме
більше 75% відсотків голосів всіх
акціонерів Товариства.

Відтак, навіть при умові наявності на
Загальних зборах Товариства кворуму,
передбаченого ч. 2 ст. 41 Закону України
«Про акціонерні товариства», вказані
Загальні збори Товариства будуть
неправомочними з огляду на відсутність
необхідної кількості голосів
акціонерів, передбачених другим
реченням пункту 11.13 Статуту.

За таких обставин, включивши в нову
редакцію Статуту Товариства вказане
положення п. 11.13 було фактично змінено
вимоги щодо встановлення кворуму для
проведення загальних зборів
Товариства, що є порушенням приписів. 1
ст. 41 Закону України «Про акціонерні
товариства».

Аналогічні висновки містяться в
постанові Вищого господарського суду
України від 11.01.2012 р. у справі №5024/1730/2011.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 42 Закону
України «Про акціонерні товариства»
рішення загальних зборів з питань,
передбачених пунктами 2 - 7, 23 частини
другої статті 33 цього Закону,
приймається більш як трьома чвертями
голосів акціонерів, які
зареєструвалися для участі у загальних
зборах та є власниками голосуючих з
відповідного питання акцій. Статутом
приватного акціонерного товариства
можуть бути передбачені інші питання,
рішення щодо яких приймаються більш як
трьома чвертями голосів акціонерів,
які зареєструвалися для участі у
загальних зборах та є власниками
голосуючих з відповідного питання
акцій, крім питань, визначених в абзаці
другому частини третьої цієї статті.

Таким чином вказана норма законну
встановлює, що відсотки голосів
учасників акціонерного товариства,
необхідні для прийняття відповідних
рішень, які належать до виключної
компетенції загальних зборів,
обраховуються із кількості голосів
учасників товариства, присутніх на
загальних зборах.

В той же час, оспорюваним пунктом
Статуту Товариства передбачено
прийняття передбачених пунктами 11.3.2 -
11.3.7 та 11.3.21 Статуту (які відповідають
пунктам 2 - 7, 23 частини другої статті 33
Закону України «про акціонерні
товариства») рішень кваліфікованою
більшістю (75%) від загальної кількості
голосів акціонерів Товариства.

На підставі викладеного суд приходить
до висновку, що друге речення пункту 11.13
Статуту Товариства прямо суперечить
приписам частини 5 статті 42 Закону
України «Про акціонерні товариства» в
частині визначення кількості голосів
акціонерів для прийняття питань,
віднесених до виключної компетенції
загальних зборів.

Згідно з п. 14 постанови пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами корпоративних спорів»
№13 від 24.10.2008 р. статут юридичної особи
за змістом частини другої статті 20 ГК є
актом, який визначає правовий статус
юридичної особи, оскільки він містить
норми, обов'язкові для учасників
товариства, його посадових осіб та
інших працівників, а також визначає
порядок затвердження та внесення змін
до статуту. Підставами для визнання
акта, в тому числі статуту, недійсним є
його невідповідність вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
(затвердив) цей акт, а також порушення у
зв'язку з його прийняттям прав та
охоронюваних законом інтересів
позивача.

За таких обставин, друге речення пункту
11.13 Статуту Товариства не відповідає
положенням чинного законодавства
України, що є підставою для визнання
такого положення Статуту недійсним.

Крім того, відповідно до п. 4.3
Рекомендацій президії Вищого
господарського суду України №04-5/15 від
28.12.2007 р. «Про практику застосування
законодавства у розгляді справ, що
виникають з корпоративних відносин»
стаття 1 ГПК надає підприємствам,
установам, організаціям та
громадянам-підприємцям право
звертатися до господарського суду за
захистом своїх порушених або
оспорюваних прав і охоронюваних
законом інтересів. Тому якщо за
наслідками розгляду справи
господарським судом не встановлено
порушення прав або охоронюваних
законом інтересів позивача у зв'язку з
невідповідністю змісту установчих
документів закону або недотриманням
закону під час їх прийняття, суд не має
підстав для прийняття рішення про
визнання установчих документів
товариства або їх окремих положень
недійсними.

Стосовно наявності порушеного права
позивача оскаржуваним положенням
Статуту Товариства суд відзначає
наступне.

За змістом п. 4.1 Рекомендацій президії
Вищого господарського суду України
№04-5/15 від 28.12.2007 р. «Про практику
застосування законодавства у розгляді
справ, що виникають з корпоративних
відносин» підставами прийняття
рішення про визнання недійсними
установчих документів господарського
товариства є порушення закону, які не
можуть бути усунуті.

Суд відзначає, що прийняття рішення про
внесення змін до Статуту товариства
належить до виключної компетенції
Загальних зборів Товариства (п. 11.3.2
Статуту та п. 2 ч. 2 ст. 33 Закону України
«Про акціонерні товариства»).

За змістом оскаржуваного п. 11.13 Статуту,
рішення Загальних зборів про внесення
змін до Статуту Товариства може бути
прийнято виключно більш як трьома
чвертями голосів акціонерів від
загальної їх кількості.

Як вбачаться із матеріалів справи, 24 480
683 штук простих іменних акцій
Товариства, що становить 27,2008%
відсотків від загальної їх кількості,
належать акціонеру - фізичній особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закон України
«Про акціонерні товариства» кожною
простою акцією акціонерного
товариства її власнику - акціонеру
надається однакова сукупність прав,
включаючи права на: 1) участь в
управлінні акціонерним товариством; 2)
отримання дивідендів; 3) отримання у
разі ліквідації товариства частини
його майна або вартості частини майна
товариства; 4) отримання інформації про
господарську діяльність акціонерного
товариства.

При цьому, за умови неявки такого
акціонера на чергові та/або
позачергові загальні збори акціонерів
Товариства, рішення з питань, що
віднесені до виключної компетенції
загальних зборів та передбачені
пунктами 11.3.2 - 11.3.7 та 11.3.21 Статуту, не
можуть бути прийняті взагалі, оскільки
буде відсутня кваліфікована більшість
(75%) від загальної кількості голосів
акціонерів Товариства, встановлена
оскаржуваним пунктом Статуту
Товариства.

Таким чином, внаслідок невідповідності
другого речення п. 11.13 Статуту
Товариства приписам чинного
законодавства, порушується право
позивача як акціонера Товариства на
участь в управлінні акціонерним
товариством з огляду на неможливість
прийняття відповідних рішень на
загальних зборах.

За таких обставин, позовні вимоги
ОСОБА_1 про визнання недійсним другого
речення п. 11.13 Статуту Товариства,
визнаються судом обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

2. Визнати недійсним друге речення
пункту 11.13 Статуту Приватного
акціонерного товариства Страхова
компанія «Арма», згідно якого рішення
загальних зборів з питань,
передбачених пунктами 11.3.2 - 11.3.7 та 11.3.21
виключної компетенції загальних
зборів, приймається більш як трьома
четвертями голосів акціонерів від
загальної кількості.

3. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства Страхова компанія «Арма»
(03151, м. Київ, вул. Смілянська, 10/31;
ідентифікаційний код 21265971) на користь
ОСОБА_1 (02094, АДРЕСА_1; ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 1 147
(одна тисяча сто сорок сім) грн. 00 коп.
Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 24.03.2014 р.

Головуючий суддя
В.П. Босий

Судді
Р.В. Бойко

О.В. Котков