ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2014 р.Справа № 922/438/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання
Лук'яненко Ю.Ю.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, м. Харків до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківське
монтажно-виробниче підприємство
"Електропівденмонтаж", м.
Харків про стягнення коштів за участю
представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Чуменко М.М. (дов. № 155
від 24.02.2014 року); Невзгляд Н.О.
(дов. № 165 від 28.02.2014 року).

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
(позивач) звенувся до господарського
суду Харківської області із позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківське
монтажно-виробниче підприємство
"Електропівденмонтаж" (відповідач) про
стягнення коштів, з яких: сума
основного боргу - 50 000 грн. 00 коп., 3%
річних- 1 581 грн. 96 коп., інфляційні
нарахування - 272 грн. 58 коп.

Позовні вимоги обгрунтовані
порушенням відповідачем зобов'язань за
договором про надання юридичних послуг
б/н від 27.08.2012 року в частині повного та
своєчасного розрахунку за надані
послуги.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 14.02.2014 року
порушено провадження у справі та
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 03.03.2014 року.

28.02.2014 року представник відповідача
через канцелярію суду надав відзив на
позовну заяву у якому просить
відмовити у задоволенні позовних вимог
у повному обсязі та документи для
долучення до матеріалів справи.

03.03.2014 року представник позивача у
судовому засіданні надав документи для
долучення до матеріалів справи.

03.03.2014 року представник відповідача у
судовому засідання надав клопотання у
якому зазначає що Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Харківське монтажно - виробниче
підприємство "Електропівденмонтаж" для
встановлення всіх обставин справи та
дотримання вимог чинного
законодавства України проводить на
товаристві службове розслідування, у
зв'язкку із чим не має змоги у повному
обсязі підготовити необхідні докумети
та просить відкласти розгляд справи та
не розпочинати розгляд справи по суті
до повного встановлення всіх обставин
справи.

13.03.2014 року представник відповідача
через канцелярію суду надав пояснення
по справі.

26.03.2014 року представник позивача у
судовому засіданні надав клопотання
про долучення до матеріалів справи
доказів.

01.04.2014 року предствник відповідача
через канцелярію суду надав
заперечення у яких просить суд
відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, витребуваних
ухвалою суду документів не надав, але
03.04.2014 року через канцелярію суду надав
клопотання у якому просить суд
відкласти розгляд справи на іншу дату
та клопотання про долучення доказів, а
саме: заяву ОСОБА_1 від 03.04.2014 року та
документи для долучення до матеріалів
справи.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини 1
статті 64 та статті 87 Господарського
процесуального кодексу України.

У межах строків передбачених статтею 69
Господарського процесуального кодексу
України розгляд справи відкладався з
03.03.2014 року на 26.03.2014 року, з 26.03.2014 року
на 03.04.2014 року

Згідно із статтею 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 03.04.2014 року було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, суд встановив наступне.

27.08.2012 року між Фізичною
особою-підсприємцем ОСОБА_2
(виконавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Харківське монтажно - виробниче
підприємство "Електропівденмонтаж"
(замовник) було укладено договір
надання юридичних послуг
(далі-Договір)(а.с.12).

Відповідно до пункту 7.1. Договору , він
набуває чинності з моменту його
підписання сторонами і діє до 31.12.2012
року. Закінчення строку Договору не
звільняє сторони від відповідальності
за його порушення, яке мало місце під
час дії цього Договору (пункт 7.2.
Договору).

Пунктом 1.1. Договору сторони узгодили,
що замовник дає завдання, а виконавець
зобов'язується відповідно до завдання
надавати йому за плату юридичні
послуги під час розгляду Господарським
судом Харківської області
господарської справи №5023/3755/12 за
позовом Приватного акціонерного
товариства "Підприємство з
експлуатації електричних мереж
«Центральна енергетична компанія» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківське
монтажно-виробниче підприємство
«Електропівденмонтаж» про стягнення
штрафних санкцій у розмірі 1 239 437,78 грн.
(один мільйон двісті тридцять тисяч
чотириста тридцять сім гривень 78
копійок) за невиконання робіт,
передбачених договором підряду від
29.08.2011 року №232.

На підтвердження факту надання
виконавцем замовнику юридичних послуг
відповідно до умов Договору
складається акт в строк не пізніше дня
набуття чинності рішення суду по
справі вказаній в пункті 1.1.Договору
(пункт 1.2. Договору).

Положенням пункту 4.1. Договору
встановлено, що за послуги
вказані у пункти 2.1 надані виконавцем,
замовник сплачує 50 000 грн. (п'ятдесят
тисяч) грн. 00 коп. без ПДВ.

Оплата за надані послуги
відбувається одноразовим платежем, не
пізніше 10 календарних днів з дня
підписання сторонами акту виконаних
робіт, шляхом перерахування грошових
коштів на поточний рахунок виконавця
(пункт 4.2. Договору).

27.09.2012 року господарським судом
Харківської області по справі 5023/3755/12
за позовом Приватного акціонерного
товариства "Підприємство з
експлуатації електричних мереж
«Центральна енергетична компанія» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківське
монтажно-виробниче підприємство
«Електропівденмонтаж» прийнято
рішення (а.с. 28).

04.12.2012 року Харківським апеляційним
господарським судом по справі № 5023/3755/12
винесено постанову (а.с. 52).

14.12.2012 року сторонами складено Акт
прийому-передачі виконаних робіт за
договором про надання юридичних послуг
№ б/н від 27.08.2012 року, підписаний
сторонами та скріплений печаткою
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківське
монтажно-виробниче підприємство
«Електропівденмонтаж», у якому
зазначено, що виконавець - ОСОБА_2
виконав, а замовник - Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Харківське монтажно-виробниче
підприємство «Електропівденмонтаж»
прийняло виконанні по договору від
27.08.2012 року роботи. Вартість яких за
договором складає 50 000 грн. 00 коп. Крім
того в Акті зазначено, що даний Акт є
підставою для проведення
взаєморозрахунків між сторонами (а.с.74).

17.10.2013 року позивачем на адресу
відповідача було направлено претензію
з вимогою у найкоротші терміни
перерахувати суму заборгованості за
договором про надання юридичних
ппослуг від 27.08.2012 року на вказані
банківські реквізити, але вимоги, які
містились в претензії відповідачем
були проігноровані.

Відповідач суму боргу перед позивачем
за надані юридичні послуги не сплатив.

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем за надані
юридичні послуги, що складає 50 000 грн.00
коп. не сплачено, що є причиною
виникнення спору.

Цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки (стаття 11 Цивільного
кодексу України).

Частиною 1 статті 193 Господарського
кодексу України передбачено, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно із статтею 599 Цивільного кодексу
України, зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до статті 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

В розумінні статті 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України, договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Статтею 901 Цивільного Кодексу
передбачено, що за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторонни (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 Цивільного
кодексу України, якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Доказів здійснення оплати за спірною
господарською операцією відповідач
суду не надав.

У судовому засіданні 03.04.2014 року
представник відповідача заперечував
проти задоволення позову посилаючись
на те, що позивачем порушено пункт 2.1.
Договору про надання юридичних полуг
від 27.08.2012 року, оскільки під час
розгляду справи № 5023/3755/12 інтереси
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківське
монтажно-виробниче підприємство
«Електропівденмонтаж» представлялись
не ОСОБА_2, а іншими особами: ОСОБА_5,
ОСОБА_1

Посилання представника відповідача є
необгрунтовані, оскільки 26.03.2014 року
позивачем до суду надана нотаріально
посвідчена заява, у якій зазначається,
що між керівником Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Харківське монтажно-виробниче
підприємство «Електропівденмонтаж» -
Мазур Б.О. та виконавцем по договору від
27.08.2012 року - ОСОБА_2 в усній формі
досягнуто домовленості про те, що при
виконанні умов Договору про надання
юридичних послуг виконавець на період
розгляду справи № 5023/3755/12 в
господарському суді Харківської
області та Харківському апеляційному
суду, має право на свій вибір долучати
до участі у якості представників
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківське
монтажно-виробниче підприємство
«Електропівденмонтаж» інших осіб,
надаючи їм право підписуватипевні
процесуальні документи, а також брати
участь у судових засіданнях (а.с. 101).

Крім того 03.04.2014 року позивачем надано
нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_1, в
якій зазначається, що міх ним та ОСОБА_2
в усній формі укладено договір про те,
що при виконанні ОСОБА_2 умов договору
про надання юридичних послуг від 27.08.2012
року, на період розгляду справи №
5023/3755/12 ОСОБА_1 на безоплатній основі, з
метою отримання практичних навичок у
галузі юриспруденції буде присутнім у
судових засіданнях та оголошуватиме
складені ОСОБА_2 процесуальні
документи в інтересах Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Харківське монтажно-виробниче
підприємство «Електропівденмонтаж»
(а.с.110).

За таких обставин, враховуючи, що
відповідачем не надані докази оплати
юридичних послуг, позовні вимоги
позивача про стягнення основного боргу
у сумі 50 000 грн. 00 коп., судом вважаються
обґрунтованими та такими що
підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлено вимогу про
стягнення з відповідача - 1581 грн. 96 коп.
3% річних та 272 грн. 58 коп. інфляційних
втрат від суми заборгованості.

Стаття 625 Цивільного кодеку України
наголошує на тому, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивачем нараховано 3 % річних у сумі
1581 грн. 96 коп., а саме:

за період з 25.12.2012 року по 31.12.2012 року у
сумі 28 грн. 68 коп.;

за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року у
сумі 1500 грн. 00 коп.;

за період з 01.01.2014 року по 13.01.2014 року у
сумі 53 грн. 28 коп.

Перевіривши розрахунок позивача, судом
встановлено, що сума стягнення 3 %
річних за період з 25.12.2012 року по 13.01.2014
року у розмірі 1581 грн. 96 коп. є
обгрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Вирішуючи питання щодо стягнення з
відповідача інфляційних втрат за
період з 25.12.2012 року по 31.12.2012 року у
сумі 22 грн. 58 коп., з 01.01.2013 року по 31.12.2013
року у сумі 250 грн. 00 коп., заявлених у
позовних вимогах, суд враховує, що
відповідно до листа Верховного Суду
України від 03.04.1997 № 62-97р "Рекомендації
відносно порядку застосування
індексів інфляції при розгляді судових
справ" та п. 2 інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
17.07.2012р. № 01-06/928/2012 "Про практику
застосування Вищим господарським
судом України у розгляді справ окремих
норм матеріального права" при
застосуванні індексу інфляції слід
мати на увазі, що індекс розраховується
не на кожну дату місяця, а в середньому
на місяць і здійснюється шляхом
множення суми заборгованості на момент
її виникнення на сукупний індекс
інфляції за період прострочення
платежу. При цьому сума боргу, яка
сплачується з 1 по 15 день відповідного
місяця, індексується з врахуванням
цього місяця, а якщо сума боргу
сплачується з 16 по 31 день місяця,
розрахунок починається з наступного
місяця. Аналогічно, якщо погашення
заборгованості здійснено з 1 по 15 день
відповідного місяця, інфляційні втрати
розраховуються без врахування цього
місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то
інфляційні втрати розраховуються з
врахуванням даного місяця.

Суд дійшов висновку, що період який
підлягає задоволенню починається з
01.01.2013 року і до 31.12.2013 року та становить
суму у розмірі 250 грн. 00 коп.

З урахуванням викладеного,
господарський суд дійшов до висновку,
що позов підлягає частковому
задоволенню та у решті позовних вимог
слід відмовити.

У зв'язку з прийняттям Верховною Радою
України Закону України "Про судовий
збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, який набрав
чинності 01.11.2011р. (пункт 1 статті 10
Закону), розмір ставок судового збору
встановлено виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати.

Статтею 4 Закону України "Про судовий
збір" передбачено, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітно плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Статтею 8 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 року"встановлено,
що мінімальна заробітна плата у
місячному розмірі з 01 січня 2014 року
становить 1 218 грн. 00 коп.

В підпунктах 1 та 2 пункту 2 частини 2
статті 4 Закону України "Про судовий
збір" визначений розмір ставки
судового збору, а саме за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру розмір ставки
судового збору складає 2 відсотки від
ціни позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Отже, відповідно до вказаних вище
вимог, судовий збір становить 1827 грн. 00
коп.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті
5 Закону України "Про судовий збір" , від
сплати судового збору звільняються
позивачі - громадяни , віднесені до 1 та 2
категорії постраждалих внаслідок
Чернобильської катастрофи.

Як вбачається з посвідчення серії
НОМЕР_1 від 25.03.1997 року ОСОБА_2 як
громадянин віднесений до 1 категорії
громадян віднесених до постраждалих
внаслідок Чернобильської катастрофи, а
отже відповідно до пункту 10 частини 1
статті 5 Закону України "Про судовий
збір" не може бути звільнений від
сплати судового збору, оскільки позов
поданий ним як Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2.

Статею 49 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що судовий збір, у
відповідності до норм законодавства є
мінімальною ставкою та підлягає
стягненню з позивача та відповідача в
доход Державного бюджету у розмірі 1 827
грн. 00 коп. пропорційно задоволеним
вимогам.

Таким чином, сума судового збору з
відповідача складає 1 827 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 1, 4, 12, 43, 49, 82 - 85, 115 - 117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківське
монтажно-виробниче підприємство
"Електропівденмонтаж" (,
вул. Каштанова 33, м. Харків, 61035) на
користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (п/р НОМЕР_2 в ПАТ КБ "Хрещатик";
МФО 300670, ідентифікаційний код НОМЕР_3,
АДРЕСА_1, 61168) - 50 000 ( п'ятдесят тисяч)
грн. 00 коп. основного боргу, 1 581 (одна
тисяча п'ятсот вісімдесят одна) грн. 96
коп.- 3 % річних, 250 (двісті п'ятдесят)грн.
00 коп.- інфляційних втрат.

У решті позову - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківське
монтажно-виробниче підприємство
"Електропівденмонтаж" (,
вул. Каштанова 33, м. Харків, 61035) на
користь Державного бюджету України
(отримувач коштів - Управління
Державної казначейської служби у
Дзержинському районі м. Харкова, вул.
Бакуліна 18, м. Харків, 61166, ;
р/р 3003; банк отримувач - Головне
управління Державної казначейської
служби України у Харківській області,
МФО 851011, код бюджетної класифікації
22030001) - 1 826 (одна тисяча сімсот двадцять
шість) грн. 20 коп. витрати по сплаті
судового збору.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (п/р НОМЕР_2 в ПАТ КБ "Хрещатик";
МФО 300670, ідентифікаційний код НОМЕР_3,
АДРЕСА_1, 61168) - 0,80(вісімдесят коп.)
витрати по сплаті судового збору.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Харківського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Харківської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 07.04.2014 р.

Суддя О.О. Ємельянова