ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

27 березня 2014 року
Справа № 913/164/14

Провадження №16/913/164/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Незалежна
телерадіокомпанія «ІРТА», м. Луганськ,

до Дочірнього підприємства
«Телекомпанія РТВ» Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Ровеньківські канали телевіщання», м.
Ровеньки Луганської області,

про стягнення 43229 грн. 07 коп.

Суддя Седляр О.О.

Секретар судового засідання Чех Т.М.

У судовому засіданні брали участь:

від позивача - Мартиросян Л.С.,
представник за довіреністю від 31.05.2013;

від відповідача - представник не
прибув,

В С Т А Н О В
И В:

Обставини справи: позивачем заявлена
вимога про стягнення заборгованості за
договором про надання послуг від 18.03.2013
у сумі 42000 грн. 00 коп., пені у розмірі 953
грн. 10 коп., інфляційних втрат у сумі 56
грн. та 3% річних у сумі 219 грн. 97 коп. з
урахуванням заяви позивача про
зменшення позовних вимог від 23.01.2014 №13.

20.03.2014 б/н позивач подав заяву у порядку
ст. 22 Господарського процесуального
кодексу України, якою змінив розмір
позовних вимог та просить стягнути з
відповідача: заборгованість за
договором про надання послуг від 18.03.2013
у сумі 42000 грн. та 3% річних у сумі 233 грн.
74 коп. Дана заява приймається судом до
розгляду та розцінюється, як зменшення
позовних вимог.

Таким чином: позовними вимогами за
даною справою є: стягнення
заборгованості за договором про
надання послуг від 18.03.2013 у сумі 42 000 грн.
00 коп., та 3% річних у сумі 233 грн. 74 коп.

Відповідач відзив на позовну заяву не
надав, у судове засідання не прибув.

Клопотанням від 26.03.2014 № 62 просить
розгляд справи відкласти, у зв'язку з
неможливістю прибути у засідання суду
внаслідок знаходження директора у
службовому відрядженні.

Дане клопотання судом відхиляється,
виходячі з наступного.

З матеріалів справи вбачається,
починаючи з січня 2014 року розгляд
справи відкладався тричі. Ухвалами
суду відповідач неодноразово був
попереджений судом про обов'язковість
виконання ухвал суду у частині надання
необхідних для розгляду документів та
явки повноважного представника у
засідання суду. Однак, відповідач у
порушення вимог суду жодного разу не
з'явився у судове засідання та не надав
витребувані судом документи. Проте,
відповідачем до суду було надіслано
ряд клопотань про відкладення розгляду
справи від 31.01.2014 № 23, від 19.02.2014 № 37, від
12.03.2014 № 51 та від 26.03.2014 № 62 посилаючись
на різні причини неявки у засідання
суду. При цьому зазначені причини
належними доказами підтверджені не
були.

Неприбуття у судове засідання
відповідача, який був належним чином
повідомлений про час і місце
проведення судового засідання не
перешкоджає розгляду спору по суті
згідно положень ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України,
оскільки господарським судом
виконаний обов'язок щодо повідомлення
учасників судового процесу про
вчинення судом певних процесуальних
дій.

Відповідач відзив на позовну заяву не
надав.

Розглянувши матеріали справи, надані
докази, заслухавши представника
позивача, суд встановив такі фактичні
обставини.

Між сторонами у справі, Товариством з
обмеженою відповідальністю «Незалежна
телерадіокомпанія «ІРТА» (Виконавцем)
та Дочірнім підприємством
«Телекомпанія РТВ» Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Ровеньківські канали телевіщання»
(Замовником) укладений договір про
надання послуг від 18.03.2013 б/н (з
додатками до нього) ( далі - договір) .

Відповідно до п.1.1 договору сторони
домовились, що Виконавець (позивач у
справі) зобов'язався здійснити у 2013
році послуги по розміщенню у телеефірі
сюжетів , загальним хронометражем 340
хвилин (34 сюжети), а Замовник
(відповідач у справі) прийняти та
оплатити дані апослуги.

На виконання даних умов позивач
виконав послуги, що підтверджено
актами здачі-прийняття робіт від 30.04.2013
на суму 8 000 грн., від 31.05.2013 на суму 8 000
грн., від 30.06.2013 на суму 10 000 грн. , від
31.07.2013 на суму 10 000 грн., від 31.08.2013 на суму
8 000 грн., від 30.09.2013 на суму 8 000 грн., від
31.10.2013 на суму 8 000 грн., від 30.11.2014 на суму
8 000 грн. , а загалом 68 000 грн. ( а.с.
20,25,30,34,38,43,47,52).

Відповідно до умов п. 2.3 договору
сторони домовились, що відповідач
здійснює оплату послуг відповідно до
рахунків-фактур, після підписання
актів виконаних робіт протягом 30
робочих днів з моменту підписання акта.

Відповідач здійснив оплату частково,
внаслідок чого за ним склалась
заборгованість у сумі 42 000 грн., яку
позивач просить стягнути на свою
користь.

Крім того, у відповідності зі ст. 625
Цивільного кодексу України за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань позивачем нараховані
відповідачеві річні у сумі 233 грн. 74
коп., які позивач також просить
стягнути з відповідача на свою користь.

Оцінивши доводи позивача у їх
сукупності, суд вважає позовні вимоги
позивача обґрунтованими та такими що
підлягають задоволенню виходячи з
наступного.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень; докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

На підставі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог даного Кодексу і
інших актів законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Аналогічна за змістом
норма міститься у п.1 ст. 193
Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинно
виконуватися у встановлений строк.

Пунктом 2 ст. 193 Господарського кодексу
України передбачено, що кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язань, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Факт наявності заборгованості
відповідача за укладеним з позивачем
договором підтверджений матеріалами
справи, її фактичними обставинами та
відповідачем належним чином не
спростований.

З урахуванням викладеного вимога
позивача про стягнення з відповідача
заборгованості у сумі 42 000 грн., є
обґрунтованою та підлягає задоволенню
у повному обсязі.

Нараховані та заявлені до стягнення з
відповідача 3% річних за період з 13.09.2013
по 16.01.2014 у розмірі 233 грн. 74 коп. (згідно
уточненого розрахунку від 20.03.2014 б/н),
підлягають задоволенню, виходячі з
наступного.

Пунктом 2 статті 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3% річних від простроченої суми,
якщо розмір процентів не встановлено
договором або законом.

Наданий позивачем розрахунок 3% річних
за період з 13.09.2013 по 16.01.2014 у сумі 103 грн.
56 коп. (за актом здачі-прийняття робіт
від 31.07.2013), за період з 12.10.2013 по 16.01.2014 у
сумі 63 грн. 78 коп. (за актом
здачі-прийняття робіт від 31.08.2013), за
період з 12.11.2013 по 16.01.2014 у сумі 43 грн. 39
коп. (за актом здачі-прийняття робіт від
30.09.2013), за період з 13.12.2013 по 16.01.2014 у сумі
23 грн. 01 коп. (за актом здачі-прийняття
робіт від 31.10.2013) обґрунтований та
відповідає діючому законодавству, а
тому підлягає задоволенню повністю у
сумі 233 грн. 74 коп.

Таким чином, позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню з віднесенням
судових витрат на відповідача на
підставі приписів ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 7
Закону України "Про судовий збір",
сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі
зменшення розміру позовних вимог або
внесення судового збору в більшому
розмірі, ніж встановлено законом.

З огляду на викладене, позивачу слід
повернути судовий збір в сумі 54 грн. 58
коп. Питання по повернення судового
збору буде вирішено в ухвалі суду.

У судовому засіданні відповідно до
умов ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 75, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

в и р
і ш и в :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Дочірнього
підприємства «Телекомпанія РТВ»
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ровеньківські
канали телевіщання», 94700, Луганська
область, м. Ровеньки, вул. К. Маркса,
буд.103, ідент. код 24185406 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Незалежна
телерадіокомпанія «ІРТА», 91053, м.
Луганськ, вул. Херсонська, буд. 22а,
ідент. код 24185406 заборгованість у сумі 42
000 грн., річні у сумі 233 грн. 74 коп.,
витрати зі сплати судового збору у сумі
1772 грн. 42 коп., видати наказ після
набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Дата підписання - 01.04.2014.

Суддя
О.О. Седляр