м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/23467/13 24.03.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючого судді Головіної К.І., при
секретарі судового засідання
Крапивній А.М., розглянувши матеріали
справи

позовну заяву Публічного акціонерного
товариства "Київенерго"

до Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Святошинського району міста Києва

про стягнення заборгованості в розмірі
100 426,63 грн.

за участю представників:

від позивача :Кирищук В.П. - представник
за довіреністю № 91/204/02/14-1 від 14.02.2014 р.
від відповідача: Петруньок І.В. -
представник за довіреністю б/н від
01.01.2014 р. ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва
звернулось Публічне акціонерне
товариство "Київенерго" з позовом до
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Святошинського району міста Києва про
стягнення заборгованості за спожиту
теплову енергію в розмірі 100 426,63 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на порушення відповідачем
умов договору № 810385 від 01.09.2006 р. на
постачання теплової енергії у гарячій
воді в частині своєчасної плати за
надані послуги, внаслідок чого у
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Святошинського району міста Києва
утворилась заборгованість в сумі 100 426,63
грн. грн. за період з 01.10.2011 р. по 01.11.2013 р.

У позові Публічне акціонерне
товариство "Київенерго" просить суд
стягнути з Комунального підприємства
по утриманню житлового господарства
Святошинського району міста Києва
заборгованість за спожиту теплову
енергію в сумі 94 684,32 грн. та 3% річних в
сумі 5 742,31 грн. за період з 01.10.2011 р. по
01.11.2013 р., а всього - 100
426,63 грн.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
обґрунтував, просив позов задовольнити
в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов визнав частково -
основну заборгованість у розмірі 94
684,32 грн. Заперечив стосовно
нарахування 3% річних - 5 742,31 грн.,
оскільки, заборгованість виникла у
зв'язку із несвоєчасною сплатою
мешканцями житлових будинків
комунальних платежів.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

01.09.2006 р. між Акціонерною
енергопостачальною компанією
"Київенерго", правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
"Київенерго" (постачальник) та
Комунальним підприємством по
утриманню житлового господарства
Святошинського району міста Києва
(споживач), був укладений договір № 810385
на постачання теплової енергії у
гарячій воді.

Згідно п 1.1 вказаного договору
постачальник зобов'язався виробити та
поставити теплову енергію споживачу
для потреб опалення та гарячого
водопостачання, а споживач
зобов'язався отримати її та оплатити
відповідно до умов, викладених у
договорі.

Сторони погодили, що постачальник
зобов'язується безперебійно постачати
теплову енергію у вигляді гарячої води
на межу балансової належності із
споживачем для потреб опалення - в
період опалювального сезону; для
гарячого водопостачання - протягом
року згідно із заявленим споживачем
величинами приєднаного теплового
навантаження, зазначеними в додатку № 1
(п. 2.2.1 договору).

Відповідно до п. 2.3.1 договору споживач
зобов'язався дотримуватись кількості
споживання теплової енергії за кожним
параметром в обсягах, які визначені у
додатку № 1, не допускаючи їх
перевищення; своєчасно сплачувати
вартість спожитої теплової енергії в
терміни та за тарифами, зазначеними в
додатку № 2.

Згідно з п. 2.3.5 договору споживач
зобов'язався забезпечувати своєчасне
надходження коштів на транзитний
рахунок Головного
інформаційно-обчислювального центру
ГІОЦ КМДА від мешканців за спожиту
теплову енергію та своєчасне щомісячне
надходження коштів на рахунок
постачальника за теплову енергію,
спожиту орендарями.

Згідно з п. 4.1 договору цей договір
набуває чинності з дня його підписання
та діє до 31.12.2007 р.

Відповідно п. 4.3 договір вважається
пролонгованим на кожний наступний рік,
якщо за місяць до закінчення строку
його дії не буде письмово заявлено
однією із сторін про його припинення.

Також сторонами договору на постачання
теплової енергії у гарячій воді було
погоджено :

- обсяги постачання теплової енергії
(додаток № 1 до договору);

- тарифи та порядок розрахунків
(додаток № 2 до договору), відповідно до
яких сторонами визначено, що споживач
щомісячно забезпечує не пізніше 10
числа місяця, наступного за
розрахунковим, оплату коштів від
населення за фактично спожиту теплову
енергію та транзитний рахунок ГІОЦ
КМДА та до 25 числа поточного місяця
оплачує вартість теплової енергії, яка
використовується орендарями, на
рахунок постачальника згідно з його
розрахунком.

У судовому засіданні встановлено, що
позивач умови договору виконав у
повному обсязі, що підтвержується
обліковими картками фактично спожитої
теплової енергії у гарячій воді за
період з жовтня 2011 р. по жовтень 2013 р.

Однак, відповідач зі свого боку умови
договору в частині оплати послуг
виконав неналежним чином,
внаслідок чого у останнього виникла
заборгованість за спожиту теплову
енергію у гарячій воді за період з
01.10.2011 р. по 01.11.2013 р.

Наявність заборгованості відповідача
підтверджується витягом з облікової
картки відповідача, довідкою про
надходження коштів за спожиту
теплоенергію з липня 2011 р. по жовтень 2013
р., довідкою про нарахування та сплату
опалення по договору з жовтня 2011 р. по
жовтень 2013 р.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно зі ст. 275 ГК України за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Частинами 6, 7 статті 276 Господарського
кодексу України передбачено, що
розрахунки за договорами
енергопостачання здійснюються на
підставі цін (тарифів),
встановлених/визначених відповідно до
вимог закону. Оплата енергії, що
відпускається, здійснюється
відповідно до умов договору. Договір
може передбачати попередню оплату,
планові платежі з наступним
перерахунком або оплату, що
проводиться за вартість прийнятих
ресурсів.

Згідно з пунктом 2.1 договору на
постачання теплової енергії у гарячій
воді сторони домовились, що при
виконанні умов договору, а також при
вирішенні всіх питань, що не обумовлені
цим договором, сторони зобов'язуються
керуватися тарифами, затвердженими
Київської міською держадміністрацією,
чинним законодавством України,
Правилами користування тепловою
енергією, нормативними актами з питань
користування та взаєморозрахунків за
енергоносії.

Статтею 20 Закону України "Про
теплопостачання" визначено, що тарифи
на теплову енергію, реалізація якої
здійснюється суб'єктами
господарювання, що займають монопольне
становище на ринку, є регульованими.
Тарифи на виробництво, транспортування
та постачання теплової енергії, крім
тарифів на виробництво теплової
енергії для суб'єктів господарювання,
що здійснюють комбіноване виробництво
теплової і електричної енергії та/або
використовують нетрадиційні та
поновлювані джерела енергії,
затверджуються національною комісією,
що здійснює державне регулювання у
сфері комунальних послуг, та органами
місцевого самоврядування в межах
повноважень, визначених
законодавством.

Тарифи на теплову енергію були
погоджені сторонами та на час розгляду
даної справи не скасовані та
недійсними не визнані.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події (ст. 530
ЦК України).

Таким чином, судом встановлено, що
позивач правомірно заявив вимоги в
частині несплаченої заборгованості за
надані послуги з постачання теплової
енергії у гарячій воді за договором №
810385 від 01.09.2006 р. за період з 01.10.2011 р. по
01.03.2013 р. в сумі 94 684,32 грн.

Частиною 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Оскільки доказів належної оплати
заборгованості суду не надано, позовні
вимоги в частині стягнення 94 684,32 грн.
основного боргу за договором № 810385 від
01.09.2006 р. за період з 01.10.2011 р. по 01.10.2013 р.
підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач
також просить стягнути з відповідача 3%
річних в сумі 5 742,31 грн. за період з
01.10.2011 р. по 01.11.2013 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного
кодексу України боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані ним збитки.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Зважаючи на вищенаведені норми
законодавства та умови укладеного
сторонами правочину, вимоги про
стягнення 3 % річних є такими, що
заявлені правомірно.

Провівши розрахунок заявленої до
стягнення суми матеріальних втрат, суд
дійшов висновку, що з відповідача на
користь позивача підлягає 3% річних в
сумі 5 742,31 грн. за період з 01.10.2011 р. по
01.11.2013 р.

При цьому суд не приймає до уваги
твердження відповідача про те, що
вказана заборгованість виникла у
зв'язку із несвоєчасною сплатою
мешканцями житлових будинків
комунальних платежів, які є кінцевими
споживачами, а тому Комунальне
підприємство по утриманню житлового
господарства Святошинського району
міста Києва не повинне нести додаткові
втрати матеріального характеру.

Суд зазначає, що договірні відносини із
позивачем виникли саме у відповідача -
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Святошинського району міста Києва за
договором № 810385 від 01.09.2006 р.
Невиконання своїх зобов'язань
контрагентами боржника чи державою, і,
як наслідок, неможливість виконання
ним грошового зобов'язання перед
кредитором, не звільняють боржника від
передбаченої законом відповідальності
за прострочення грошового
зобов'язання.

На підставі викладеного, враховуючи, що
наявні у справі матеріали свідчать про
обгрунтованість вимог позивача, суд
задовольняє позов у повному обсязі.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України витрати
по сплаті судового збору покладаються
на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства "Київенерго" до Комунальне
підприємство по утриманню житлового
господарства Святошинського району
міста Києва про стягнення
заборгованості за спожиту теплову
енергію в розмірі 100 426,63 грн.
задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства
по утриманню житлового господарства
Святошинського району міста Києва (03170,
м. Київ, вул. Прилужна, 6,
ідентифікаційний код 03366552) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Київенерго" (01001, м. Київ, пл.
І. Франка, 5, ідентифікаційний код 00131305)
основну заборгованість у розмірі 94 684
(дев'яносто чотири тисячі шістсот
вісімдесят чотири) грн. 32 коп. та 3%
річних в сумі 5 742 (п'ять тисяч сімсот
сорок дві) грн. 31 коп.

Стягнути з Комунального підприємства
по утриманню житлового господарства
Святошинського району міста Києва (03170,
м. Київ, вул. Прилужна, 6,
ідентифікаційний код 03366552) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Київенерго" (01001, м. Київ, пл. І. Франка, 5,
ідентифікаційний код 00131305) витрати по
сплаті судового збору в розмірі 2 008
(дві тисячі вісім) грн. 53 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено його вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні 24 березня 2014 року.

Повний текст рішення підписаний 28
березня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
через господарський суд міста Києва
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня підписання повного
тексту рішення.

Суддя
К.І.
Головіна