ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2014 р.
Справа № 914/4363/13

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого-судді
Гнатюк Г. М.

суддів:
Кравчук Н. М.

Мирутенка О. Л.

Розглянувши апеляційну скаргу
Громадської організації «Фонд
співпраці «Руслан», м.Львів б/н і б/д

на рішення господарського суду
Львівської області від 20.01.2014р.

у справі № 914/4363/13

за позовом: Громадської організації
«Фонд співпраці «Руслан», м.Львів

до відповідача: Регіонального
відділення Фонд державного майна
України по Львівській області, м.Львів

про визнання договору оренди
нерухомого державного майна площею 65,1
кв.м. - укладеним,

за участю представників:

від позивача: Дунаєва І.О. - представник,
Шарабура В.Р. - керівник

від відповідача: Савко Н.В. -
представник

04.02.2014р. на адресу суду поступила
апеляційна скарга Громадської
організації «Фонд співпраці «Руслан»
на рішення господарського суду
Львівської області від 20.01.2014р. у даній
справі, яка автоматизованою системою
документообігу суду розподілена до
розгляду судді-доповідачу Гнатюк Г.М.

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
06.02.2014 року у склад колегії для
розгляду справи №914/4363/13 введено
суддів Кравчук Н.М. та Мирутенка О.Л.

Ухвалою суду від 06.02.2014р. зазначена вище
апеляційна скарга прийнята до
провадження та призначена до розгляду
на 25.02.2014р.

За клопотанням скаржника розгляд
справи відкладався до 18.03.2014р.

В судове засідання 18.03.2014р. з'явилися
представники сторін, яким роз'яснено їх
права та обов'язки, передбачені ст.22 ГПК
України.

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не поступало, заяв про
відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Львівської області від 20.01.2014р. у справі
№914/4363/13 (суддя Березяк Н.Є.) в
задоволенні позову Громадської
організації «Фонд співпраці «Руслан»
про визнання договору оренди
нерухомого державного майна -
нежитлового приміщення площею 65,1кв.м.
укладеним - відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що між
сторонами не досягнуто згоди з усіх
істотних умов, а саме немає
волевиявлення в укладенні договору зі
сторони відповідача (з врахуванням
ухвали господарського суду Львівської
області від 28.01.2014р. у даній справі про
внесення виправлення в рішення суду
від 20.01.2014р.).

Не погоджуючись з таким рішенням,
Громадська організація «Фонд
співпраці «Руслан» подала апеляційну
скаргу, в якій рішення суду першої
інстанції вважає незаконним, прийнятим
з порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить його
скасувати, і прийняти нове рішення,
яким позовні вимоги задоволити
повністю.

Зокрема, на думку скаржника судом
першої інстанції не враховано, що
волевиявлення позивача проявлялося в
тому, що ГО «Фонд співпраці «Руслан»
було подано відповідачу заяву з
відповідним пакетом документів для
укладення спірного договору оренди.
Невірними вважає посилання суду на
лист-відмову РВ ФДМУ по Львівській
області від 19.08.2013р. №17-11-05661, оскільки
стверджує, що така відмова є
безпідставною, так як позивач
являється громадською організацією у
сфері культури і мистецтв, а тому мав
право на укладення спірного договору
оренди без проведення конкурсу. При
цьому, апелянт зазначає, що суд не
витребовував у позивача доказів
оскарження листа-відмови відповідача
від 19.08.2013р.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу
не надходив, однак в судових засіданнях
представник Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Львівській області спростовував
доводи скаржника та зазначив про
законність та обґрунтованість рішення
місцевого суду, у зв'язку з чим просить
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а оскаржуване рішення
залишити без змін.

Розглянувши подану апеляційну скаргу
та матеріали справи, заслухавши
пояснення представників сторін,
Львівський апеляційний господарський
суд прийшов до висновку про
відсутність підстав для скасування
рішення суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
Громадська організація «Фонд
співпраці «Руслан» звернулася до
господарського суду Львівської
області з позовом про визнання
укладеним з Регіональним відділенням
Фонду державного майна України по
Львівській області договору оренди
нерухомого державного майна -
нежитлових приміщень №8 та №11
загальною площею 65,1 кв.м., розташованих
на першому поверсі будівлі за адресою:
м.Львів, вул.Ів.Франка,61.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що
08.08.2013 року громадська організація
"Фонд співпраці "Руслан" звернувся з
заявою до регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Львівській області щодо укладення
договору оренди державного нерухомого
майна - нежитлових приміщень №8 та №11
загальною площею 65,1 кв.м. на першому
поверсі будівлі за адресою: м. Львів,
вул. І.Франка, 61. на підставі п. 4 ст. 9 ЗУ
"Про оренду державного та комунального
майна", а саме без проведення конкурсу.

Натомість, листом № 17-11-05661 від 19.08.2013
року Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по Львівській
області відмовлено позивачу в
укладенні Договору оренди вище
зазначеного нежитлового приміщення у
зв'язку тим, що позивач не належить до
категорії суб'єктів, які мають право на
укладення договору без проведення
конкурсу, а також те, що передача майна
в оренду з метою розміщення магазину по
реалізації продовольчих товарів, крім
товарів підакцизної групи та для
розміщення ксерокопіювальної техніки
для надання послуг населенню
суперечить Статуту організації.

Не погоджуючись із вище зазначеною
відмовою (лист №17-11-05661 від 19.08.2013 року)
позивач звернувся до суду з вимогою
визнати договір оренди спірного
приміщення укладеним на 2 роки. В
обґрунтування своїх доводів,
посилається на те, що відповідачем
порушено норми Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна", оскільки відповідно до Статуту
організації, основною метою діяльності
Громадської організації "Фонд
співпраці" Руслан" є координація дії
громадян, об'єднаних засадами, що
викладені в статуті та залучення їх до
активної ділової співпраці,
спрямованої на сприяння економічного
розвитку України через підвищення
активності ділових стосунків і
взаємодії у сферах освіти, науки,
культури на шлях створення в Україні
розвиненого громадського суспільства,
а відтак має переважне право на
отримання спірного державного майна в
оренду без проведення конкурсу.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу
України Договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли з усіх
істотних умов Договору. Істотними
умовами договору є предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однією із сторін має бути
досягнуто згоди. Договір укладається
шляхом пропозиції однієї сторони
укласти договір (оферти) і прийняття
пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 12 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна"
передбачено, що Договір оренди
вважається укладеним з моменту
досягнення домовленості з усіх
істотних умов і підписання сторонами
тексту договору.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, спірний договір між позивачем
та відповідачем не підписувався,
оскільки між сторонами не досягнуто
згоди з усіх істотних умов, а саме немає
волевиявлення в укладенні договору зі
сторони відповідача.

При цьому, суд першої інстанції вірно
зазначив про те, що Лист-відмова
№17-11-05661 від 19.08.2013 року не є підставою
визнання договору оренди спірного
приміщення укладеним в судовому
порядку. Докази оскарження зазначеного
листа-відмови в матеріалах справи
відсутні.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень Відповідно до ст. 34
ГПК України Господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Зважаючи на викладене, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про те, що вимоги позивача є
необґрунтованими та документально не
підтвердженими.

Щодо посилання скаржника на
ту обставину, що місцевим
господарським судом не враховано, що
волевиявлення позивача проявлялося в
тому, що ГО «Фонд співпраці «Руслан»
було подано відповідачу заяву з
відповідним пакетом документів для
укладення спірного договору оренди,
суд апеляційної інстанції вважає за
необхідне зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст. 181 Господарського кодексу
України, господарський договір за
загальним правилом викладається у
формі єдиного документа, підписаного
сторонами та скріпленого печатками.
Допускається укладення господарських
договорів у спрощений спосіб, тобто
шляхом обміну листами, факсограмами,
телеграмами, телефонограмами тощо, а
також шляхом обміну підтвердження
прийняття до виконання замовлень, якщо
законом не встановлено спеціальної
вимоги до форми та порядку укладення
даного виду Договорів.

Статтею 640 ЦК України передбачено, що
договір є укладеним з моменту
одержання особою, яка направила
пропозицію укласти договір, відповіді
про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" фізичні та юридичні особи, які
бажають укласти договір оренди,
направляють заяву, проект договору
оренди, а також інші документи згідно з
переліком, що визначається Фондом
державного майна України, відповідному
орендодавцеві, зазначеному у статті 5
цього Закону.

Таким чином, позивач отримавши лист
регіонального відділення ФДМУ по
Львівській області №17-11-05661 від 19.08.2013
року про відмову в укладенні договору
оренди, міг оскаржувати зазначену
відповідь, або звернутися до
відповідача у відповідному порядку про
укладення договору на конкурсних
засадах.

Однак в матеріалах справи доказ
оскарження лиса-відмову РВ ФДМУ по
Львівській області від 19.08.2013р. №17-11-05661
відсутній. Доводи скаржника про те, що
суд таких доказів не витребовував -
безпідставні, так як обов'язок
доказування в даному випадку лежить на
позивачеві. При цьому слід зазначити,
що долучена до апеляційної скарги
ухвала Львівського окружного
адміністративного суду від 09.10.2013р. у
справі №813/6662/13-а, судом апеляційної
інстанції до уваги, з огляду на приписи
ст. 101 ГПК України, не приймається, так
як не була подана в суді першої
інстанції і ним не досліджувалася.

За відсутності належних
доказів неправомірності листа-відмови
РВ ФДМУ по Львівській області від
19.08.2013р. №17-11-05661 та скасування
відповідного конкурсу, а також за
відсутності доказів належного
звернення позивача у встановленому
Законом порядку щодо укладення
договору оренди на конкурсних засадах -
вимоги позивача про визнання Договору
оренди укладеним - безпідставні.

Інші доводи скаржника спростовуються
матеріалами справи та викладеним вище
аналізом обставин справи і чинного
законодавства, а тому колегією суддів
відхилені через їх безпідставність.

З огляду на викладене, колегія
Львівського апеляційного
господарського суду вважає, що рішення
місцевого господарського суду
прийняте у відповідності до норм
матеріального та процесуального права,
а тому відсутні підстави для його
скасування.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір покладається: у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на обидві
сторони, якщо господарським судом
відхилено частину пропозицій кожної із
сторін; у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав,
- на сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Якщо спір
виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.
Судовий збір, від сплати якого позивач
у встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.
Стороні, на користь якої відбулося
рішення, господарський суд відшкодовує
мито за рахунок другої сторони і в тому
разі, коли друга сторона звільнена від
сплати судового збору. Суми, які
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Зважаючи на те, що
апеляційна скарга Громадської
організації «Фонд співпраці «Руслан»
залишена без задоволення, витрати по
сплаті судового збору, в порядку ст.49
ГПК України, слід віднести на
скаржника.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 ГПК України
Львівський апеляційний господарський
суд

Постановив:

1. Рішення господарського суду
Львівської області від 20.01.2014 року у
справі №914/4363/13 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Громадської
організації «Фонд співпраці «Руслан»
залишити без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття та може бути
оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи повернути в
господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя
Гнатюк Г.М.

Суддя
Кравчук Н.М.

Суддя
Мирутенко О.Л.

Повний текст постанови

виготовлено 21.03.2014р.