ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2014 р.
Справа № 909/1264/13

м. Львів

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого - судді
Скрипчук О.С.

суддів
Дубник О.П.

Матущака О.І.

При секретарі судового засідання:
Лагутіні В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу
Фермерського господарства «Прометей»
за вих. № 62 від 03.02.2014 року

на рішення Господарського суду
Івано-Франківської області від 21.01.2014
року

у справі № 909/1264/13

за позовом: Приватного підприємства
«Агро-ТЕК», м. Тернопіль

до відповідача: Фермерського
господарства «Прометей», с. Перерів
Коломийського району
Івано-Франківської області

про стягнення заборгованості за
неналежне виконання умов договору № 179
від 15.09.2011 року, а саме: 100040,00 грн. -
основного боргу, 29697,50 грн. - штрафу, 2556,16
грн. - річних, 12099,79 грн. - пені та 7200,00грн.
- витрат за надання правової допомоги,

за участю представників:

від позивача: Панченко А.В. -
довіреність № 680 від 02.01.2014 року;

від відповідача: Давимука В.Я. -
довіреність № 1 від 30.01.2014 року;

ВСТАНОВИВ:

ПП «Агро-ТЕК» звернулось до
Господарського суду
Івано-Франківської області з позовом
до Фермерського господарства
«Прометей» про стягнення
заборгованості за неналежне виконання
умов договору № 179 від 15.09.2011 року, а
саме: 100 040,00 грн. основного боргу, 29 697,50
грн. - штрафу, 3018,71 грн. - річних, 11 645,93
грн. - пені, 7200,00грн. витрат за надання
правової допомоги (враховуючи заяву
про уточнення позовних вимог).

Рішенням Господарського суду
Івано-Франківської області від 21.01.2014
року у справі № 909/1264/13 (суддя Булка В.І.)
позов ПП «Агро-ТЕК» задоволено. Суд
виніс рішення, яким стягнув з
Фермерського господарства «Прометей»
на користь ПП «Агро-ТЕК» - 29697,50грн.
штрафу, 3018,71грн. річних, 11646,93грн. пені,
7200,00грн. витрат за надання правової
допомоги, 2888,06 грн. судового збору.
Провадження в частині стягнення з
відповідача 100040,00грн. основного боргу -
припинено.

Не погоджуючись з даним рішенням
Фермерське господарство «Прометей»
подало апеляційну скаргу за вих. № 62
від 03.02.2014 року, в якій просить рішення
Господарського суду
Івано-Франківської області від 21.01.2014
року скасувати, прийняти нове рішення,
яким в позові відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
рішення суду першої інстанції є
незаконним та необґрунтованим. А саме
скаржник стверджує, що суд першої
інстанції не обґрунтовано відмовив
відповідачу у задоволенні клопотання
про зменшення розміру штрафних
санкцій.

Позивачем подано до суду відзив на
апеляційну скаргу б/н від 10.03.2014 року, в
якому просить залишити рішення
Господарського суду
Івано-Франківської області від 21.01.2014
року без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтуються доводи та заперечення
сторін, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи, суд
встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між
ПП «Агро-ТЕК» (постачальник) та
Фермерським господарством «Прометей»
(покупець) укладено договір №211 від
03.08.12 р. Згідно умов договору позивач
зобов'язався передати у власність
відповідача товар, а останній - прийняв
передати йому товар на умовах
передбачених договором. Предмет
договору сторонами зазначено в п.п.1.2, 1.3
договору.

В п. 5.1. договору сторони погодили, що
оплата кожної партії товару, що
постачається здійснюється шляхом
попередньої оплати повної її вартості.
У разі поставки постачальником партії
товару без здійснення покупцем
попередньої оплати, повна оплата такої
партії товару здійснюється покупцем в
термін до 10 днів від дати поставки
партії товару (п. 5.1.договору).

На виконання умов договору №211 від 03.08.12
р. позивач передав у власність
відповідача комбікормову продукцію на
суму 6 000,00грн., що підтверджується
накладною №5762 від 03.01.13р.

Пізніше, 15.09.2011 року між ПП «Агро-ТЕК»
(постачальник) та Фермерським
господарством «Прометей» (покупець)
було укладено договір №179. Згідно умов
договору постачальник зобов'язався
передати у власність покупця, а
останній - прийняти та оплатити
вартість переданого йому товару згідно
накладних, в яких конкретизується
асортимент та ціни товару.

В п. 5.1. договору сторони погодили, що
оплата кожної партії товару, що
постачається здійснюється шляхом
попередньої оплати повної її вартості.
У разі поставки постачальником партії
товару без здійснення покупцем
попередньої оплати, повна оплата такої
партії товару здійснюється покупцем в
термін до 10 днів від дати поставки
партії товару (п. 5.1.договору).

На виконання умов договору № 179 від
15.09.2011 року позивач передав у власність
відповідача комбікормову продукцію на
суму 140940,00 грн., накладними № 5720 від
07.12.2012 р., № 5790 від 23.01.2013 р., № 5827 від
15.02.2013 р., № 5830 від 18.02.2013 р., № 5883 від
22.03.2013 р.

Позивач при зверненні до суду першої
інстанції стверджував, що відповідач
не виконав в повному обсязі умов
договорів № 179 від 15.09.2011 року, №211 від
03.08.12 р. щодо оплати за поставку товару,
у зв'язку з чим, в останнього станом на
04.1112013 року виник борг в сумі 100 040,00 грн.
основного боргу, 29 697,50 грн. - штрафу, 3018,71
грн. - річних, 11 645,93 грн. - пені.

Позивачем направлялась на адресу
відповідача вимоги № 628 від 03.06.2013 року,
№ 669 від 11.10.2013 року про сплату боргу на
суму згідно договору № 179 від 15.09.2011
року.

При винесенні постанови колегія суддів
виходила з наступного.

Судом встановлено, що відповідач під
час розгляду справи у суді першої
інстанції, сплатив на користь позивача
100 040,00 грн. основного боргу. Даний факт
не заперечується сторонами.

Враховуючи те, що позивачем було подано
до суду заяву про уточнення позовних
вимог, згідно якої останній відмовився
від вимоги щодо стягнення 100 040,00 грн.
основного боргу і дана заява була
прийнята судом, відтак Господарським
судом Івано-Франківської області
обґрунтовано припинено провадження в
частині стягнення основного боргу на
підставі п.4 ст. 80 ГПК України.

Щодо позовних вимог про стягнення
штрафу пені та річних, колегія суддів
зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між
сторонами у справі виникли
зобов'язання з приводу поставки товару
на підставі договорів № 179 від 15.09.2011
року, №211 від 03.08.12 р.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

У відповідності з ч.1 ст. 693 ЦК України
якщо договором встановлений обов'язок
покупця частково або повністю оплатити
товар до його передання продавцем
(попередня оплата), покупець повинен
здійснити оплату в строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо такий
строк не встановлений договором, - у
строк, визначений відповідно до ст. 530
цього Кодексу.

Судом встановлено та не заперечується
сторонами, що відповідачем в повному
обсязі не були виконані умови договір
поставки щодо оплати товару.

В силу ст. 610, частини першої статті 612 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

В силу ст. 216 ГК України, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
кодексом, іншими законами та договором.

В пункті 5.4. договору № 179 від 15.09.2011 року
сторони передбачили, що невиконання
покупцем зобов'язань по розрахунках за
отриману продукцію на протязі 30 днів з
моменту її отримання, надає
постачальнику право застосувати до
покупця фінансові та штрафні санкції,
передбачені умовами договору.

Пунктами 6.1 та 6.4. договору № 179 від
15.09.2011 року передбачено, що у випадку
несвоєчасної оплати партії товару
згідно п.п. 5.2 договору покупець сплачує
пеню за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань в розмірі подвійної ставки
НБУ від неоплаченої суми за кожен день
затримки оплати. На умовах п. 5.4.
договору, а також в випадку
незадоволення вимог претензії у
визначений законодавством термін,
постачальник отримує право
застосувати до покупця штрафні санкції
в розмірі 25 % від суми основного боргу
на момент закінчення однієї з цих дат.

Враховуючи вищенаведене, судом першої
інстанції обґрунтовано стягнуто з
відповідача на користь позивача 11 646,93
грн. пені за період з 13.02.2013 року по
30.10.2013 року, 29 697,50 грн. - штрафу, згідно
договору № 179 від 15.09.2011 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Пунктом 6.1. договору № 211 від 03.08.2012 року,
згідно ст. 625 ЦК України сторони
погодили, що у випадку несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання,
покупець на вимогу постачальника
зобов'язаний сплатити суму боргу з
врахуванням індексу інфляції, а також 20
% річних від построченої суми за весь
термін прострочення.

Так, судом першої інстанції правомірно
стягнуто з відповідача на користь
позивача 2 472,92 грн. 3-х відсотків річних
за період з 13.02.2013 року по 30.10.2013 року,
згідно договору № 179 від 15.09.2011 року та
545,75 грн. 20-ти % річних за період з 08.03.2013
року по 20.08.2013 року, згідно договору № 211
від 03.08.2012 року.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що
апелянтом було подано до суду заяву б/н
від 18.03.2014 року, в якій останній
підтвердив правильність нарахування
позивачем сум позовних вимог, які судом
першої інстанції були задоволені.

Щодо доводів апелянта про те, що
рішення суду першої інстанції є
незаконним з тих підстав, що судом не
було враховано наявності підстав для
зменшення розміру пені, колегія суддів
зазначає наступне.

Статтею 83 ГПК України передбачено, що
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання;

Враховуючи те, що зменшення неустойки є
правом, а не обов'язком суду, посилання
скаржника на безпідставність не
застосування судом першої інстанції до
спірних правовідносин ст. 83 ГПК України
відхиляються судовою колегією як
безпідставні.

Щодо стягнення 7200,00 грн. вартості
послуг адвоката, то слід зазначити, що
статтею 44 ГПК України передбачено, що
до складу судових витрат входить
оплата послуг адвоката. В контексті
цієї норми судові витрати за участь
адвоката при розгляді справи
підлягають сплаті лише в тому випадку,
якщо вони сплачені адвокату стороною,
котрій такі послуги надавались, та їх
сплата підтверджується відповідними
фінансовими документами.

Відповідно до частини 3 статті 48 ГПК
України витрати, що підлягають сплаті
за послуги адвоката, визначаються у
порядку, встановленому Законом України
"Про адвокатуру".

В підтвердження понесення позивачем
витрат на оплату послуг адвоката ним
подано до суду договір про надання
правової допомоги № 211013 від 21.10.2013 року,
укладений з адвокатом Панченко А.В. та
ПП «Агро-ТЕК», Акт здачі - приймання
наданої правової допомоги від 30.10.2013
року, свідоцтво № 3674/10 про право
зайняття адвокатською діяльністю гр.
Панченко А.В., видатковий касовий ордер
від 30.10.2013 року на суму 7200,00 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд
обґрунтовано прийшов до висновку про
стягнення з відповідача на користь
позивача 7200,00 грн. адвокатських послуг.

Таким чином, колегія суддів
Львівського апеляційного
господарського суду вважає, що рішення
Господарського суду
Івано-Франківської області від 21.01.2014
року відповідає матеріалам справи,
ґрунтується на чинному законодавстві і
підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Львівський апеляційний
господарський суд -

П О С Т А Н О В И В :

1.Рішення Господарського суду
Івано-Франківської області від 21.01.2014
року у справі № 909/1264/13 залишити без
змін, апеляційну скаргу без
задоволення.

2.Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку.

3.Матеріали справи повернути
Господарському суду
Івано-Франківської області.

Головуючий-суддя
Скрипчук О.С.

суддя
Дубник О.П.

суддя
Матущак О.І.