ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року Справа № 920/216/13-г

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого Дерепи В.І.

суддів Бондар С.В., Палія В.В.
(доповідач)

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю

"СОЮЗПАРТНЕР -ПІВНІЧ"

на постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
09.12.2013

у справі № 920/216/13-г

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "СОЮЗПАРТНЕР -

ПІВНІЧ"

про визнання наказу від
07.10.2013 таким, що не підлягає

виконанню частково

у справі № 920/216/13-г

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "БАЛМОЛОКО"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "СОЮЗПАРТНЕР -

ПІВНІЧ"

про стягнення 365 066, 93 грн.

за участю представників:

позивача: не з'явився

відповідача (заявника): не з'явився

Розпорядженням секретаря четвертої
судової палати Вищого господарського
суду України від 01.04.2014 №05-05/101 змінено
склад колегії суддів для розгляду
даної справи та сформовано наступний
склад суду для розгляду справи №
920/216/13-г: Дерепа В.І. -головуючий, Бондар
С.В., Палій В.В. (доповідач).

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Сумської області від 24.10.2013, яка
залишена без змін постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 09.12.2013 у
задоволенні заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю
"СОЮЗПАРТНЕР -ПІВНІЧ" про визнання
судового наказу від 07.10.2013 у справі №
920/216/13-г таким, що не підлягає виконанню
частково, відмовлено.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "СОЮЗПАРТНЕР -ПІВНІЧ",
посилаючись на порушення попередньою
судовою інстанцією норм матеріального
та процесуального права при розгляді
даної заяви, просить постанову
скасувати, прийняти нове рішення про
задоволення заяви.

Відзиву на касаційну скаргу не
надходило.

Колегія суддів, обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, дослідивши
правильність застосування
господарськими судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Розглядаючи подану скаргу,
місцевий та апеляційний господарські
суди встановили, що рішенням
господарського суду Сумської області
від 23.05.2013 у справі № 920/216/13-г позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "БАЛМОЛОКО" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "СОЮЗПАРТНЕР -ПІВНІЧ"
про стягнення 365 066, 93 грн.
заборгованості задоволено частково,
стягнуто з відповідача на користь
позивача 300 000,00грн. основного боргу,
7301,32грн. витрат по сплаті судового
збору. У іншій частині у позові
відмовлено.

07.10.2013 на виконання рішення суду
видано наказ.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "СОЮЗПАРТНЕР -ПІВНІЧ"
звернулось до господарського суду
Сумської області із заявою про
визнання судового наказу від 07.10.2013 у
справі № 920/216/13-г таким, що не підлягає
виконанню частково, а саме, на суму 223
071,62грн., у зв'язку із зарахуванням
зустрічних однорідних вимог за заявою
Товариства з обмеженою
відповідальністю "СОЮЗПАРТНЕР -ПІВНІЧ".

Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 117 ГПК
України господарський суд, який видав
наказ, може за заявою стягувача або
боржника виправити помилку, допущену
при його оформленні або видачі, чи
визнати наказ таким, що не підлягає
виконанню, та стягнути на користь
боржника безпідставно одержане
стягувачем за наказом.

Господарський суд розглядає заяву
в десятиденний строк у судовому
засіданні з повідомленням стягувача та
боржника і виносить ухвалу. Неявка
стягувача і боржника не є перешкодою
для розгляду заяви. До розгляду заяви
господарський суд має право своєю
ухвалою зупинити стягнення за наказом,
а також витребувати наказ.

Господарський суд ухвалою вносить
виправлення до наказу, а у разі якщо
його було видано помилково або якщо
обов'язок боржника відсутній повністю
чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, господарський суд визнає наказ
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково. Якщо стягнення
за таким наказом уже відбулося
повністю або частково, господарський
суд одночасно на вимогу боржника
стягує на його користь безпідставно
одержане стягувачем за наказом.

Статтею 202 ГК України однією із підстав
для припинення господарського
зобов'язання передбачено зарахування
зустрічної однорідної вимоги.

Як унормовано ст. 601 ЦК України
зобов'язання припиняється
зарахуванням зустрічних однорідних
вимог, строк виконання яких настав, а
також вимог, строк виконання яких не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може
здійснюватися за заявою однієї із
сторін.

За змістом наведеної норми згоди
іншої сторони у зобов'язанні із
зарахуванням вимог не вимагається.

Згідно ст. 602 ЦК України не
допускається зарахування зустрічних
вимог:

1) про відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю;

2) про стягнення аліментів;

3) щодо довічного утримання (догляду);

4) у разі спливу позовної давності;

5) в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Закон не виключає можливості
здійснення відповідного зарахування
зустрічних однорідних вимог і в
процесі судового розгляду.

Припинення зобов'язання зарахуванням
означає відсутність предмета спору за
умови, якщо між сторонами не залишилось
спірних (неврегульованих) питань.
Наприклад, якщо позивач заперечує
існування своєї заборгованості перед
відповідачем, у господарського суду
немає підстав для висновку про
відсутність предмета спору.

Встановивши, що заборгованість
стягувача перед боржником є спірною,
акти прийняття наданих послуг
стягувачем не підписані та з
урахуванням того, що проти наявності
такої заборгованості стягувач
заперечує, суди попередніх інстанцій
дійшли до обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
визнання судового наказу від 07.10.2013 у
справі № 920/216/13-г таким, що не підлягає
виконанню на суму 223 071,62грн., у зв'язку
із чим підставно відмовили у
задоволенні заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю
"СОЮЗПАРТНЕР -ПІВНІЧ".

Зупинення стягнення за судовим наказом
та залучення Відділу державної
виконавчої служби Сумського міського
управління юстиції у якості
заінтересованої особи, про що скаржник
просив суд касаційної інстанції у
касаційній скарзі, не може бути
здійснено на стадії касаційного
провадження, з урахуванням меж
повноважень касаційної інстанції,
встановлених ст. 1117 ГПК України.

Посилання скаржника на те, що суд
першої інстанції для ухвалення
процесуального документу (ухвали від
24.10.2013) не видалявся до нарадчої
кімнати, колегія суддів касаційної
інстанції відхиляє, оскільки
відповідно до протоколу судового
засідання від 24.10.2013 суд видалявся до
нарадчої кімнати перед проголошенням
ухвали від 24.10.2013.

Посилання на інші порушення, які на
думку скаржника були допущені судом
першої інстанції при розгляді даної
заяви, обґрунтовано спростовані судом
апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, колегія
суддів Вищого господарського суду
України вважає, що підстави для зміни
або скасування постанови апеляційного
господарського суду, якою було
залишено в силі ухвалу суду першої
інстанції, відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України Вищий господарський суд
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"СОЮЗПАРТНЕР -ПІВНІЧ" залишити без
задоволення, а постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
09.12.2013 у справі № 920/216/13-г
залишити без змін.

Головуючий суддя
В.І. Дерепа

Судді
С.В. Бондар

В.В. Палій