КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2014 р. Справа№ 910/18959/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Рєпіної Л.О.

Суліма В.В.

За участі представників:

від позивача: Углицький Ю.С. -
представник

від відповідача: не з'явився

від 3-тьої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали апеляційної
скарги Приватного підприємства
«Маслороб» на рішення Господарського
суду міста Києва від 25.11.2013 року по
справі № 910/18959/13 (суддя: Спичак О.М.)

за позовом Приватного підприємства
«Маслороб»

до Держави Україна в особі Державної
казначейської служби

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Господарський суд
Автономної Республіки Крим

про зобов'язання відшкодувати шкоду в
розмірі 123 204,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Маслороб»
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Держави
Україна в особі Державної
казначейської служби про зобов'язання
відшкодувати шкоду в розмірі 123 204,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 25.11.2013 року у справі № 910/18959/13
в задоволенні позовних вимог
Приватного підприємства «Маслороб»
відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
Приватне підприємство «Маслороб»
звернулося до Київського апеляційного
господарського суду із апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення Господарського суду міста
Києва від 25.11.2013 року у справі №910/18959/13
та прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги Приватного підприємства
«Маслороб» задовольнити в повному
обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
рішення суду першої інстанції прийнято
з порушенням норм процесуального та
матеріального права, а тому підлягає
скасуванню.

Апелянт посилається на те, що судом
було грубо порушено положення ст.4-2
Господарського процесуального кодексу
України, також були неналежним чином
розглянуті матеріали справи, а саме
рішення прийнято в супереч норм
чинного законодавства.

Крім того, до апеляційної скарги було
додано заяву про призначення
експертизи по справі.

Представником позивача через відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду 15.01.2014 та 11.03.2014
було подано заяви про призначення
експертизи в яких позивач просить
призначити по справі судову
експертизу, на розгляд експерта
поставити питання: яка реальна
вартість квартири АДРЕСА_1 на момент її
оцінки? Проведення судової експертизи
заявник просив доручити
Торгово-промисловій палаті Криму.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 25.03.2014 для
розгляду справи за №910/18959/13 визначено
колегію суддів у складі головуючого
судді: Тарасенко К.В., суддів: Рєпіної
Л.О., Суліма В.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 25.03.2014
апеляційну скаргу прийнято до
провадження.

Представники відповідача та третьої
особи у судове засідання не з'явилися
про причини неявки суд не повідомили,
про дату та час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення представника
позивача, колегія суддів приходить до
висновку про можливість розгляду
справи без участі представників
відповідача та третьої особи.

Дослідивши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представника
позивача, перевіривши матеріали справи
та проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, Київський апеляційний
господарський суд встановив наступне.

Рішенням загальних зборів засновників
ЗАТ «Євпаторійська страхова компанія
«Аска» від 25.06.1996 (протокол № 7) передано
з балансу компанії ЗАТ «Євпаторійська
страхова компанія «Аска», м. Євпаторія,
на баланси ТОВ ПКК «КВиК» та ПП
«Маслороб» квартири АДРЕСА_1. 24.07.1996 між
ТОВ ПКК «КВиК» та позивачем - ПП
«Маслороб» було укладено Угоду про
заміну зобов'язання, згідно якої
сторони узгодили, що у зв'язку з
відсутністю грошових коштів у ТОВ ПКК
«КВиК», останній зобов'язується
повернути позивачу борг у розмір 2 000 000
000 крб. майном належним йому на праві
власності, зокрема передачі за актом
приймання - передавання у власність 46/100
частин квартири АДРЕСА_1.

Згідно до реєстраційних посвідчень на
домоволодіння, виданого Бюро технічної
інвентаризації м. Євпаторії, за ПП
«Маслороб» зареєстровано на праві
власності домоволодіння у розмірі 54/100
частини та 46/100 частин квартири АДРЕСА_1,
підстава реєстрації - акт приймання -
передавання квартири від ЗАТ
«Євпаторійська страхова компанія
«Аска» згідно протоколу узгодження від
27.06.1996. 09.12.1996 між ТОВ ПКК «КВиК», як
первісним кредитором, та позивачем - ПП
«Маслороб», як новим кредитором, було
укладено Угоду про уступку права
вимоги, предметом якого виступили
правовідносини сторін, які виникли із
передачі права вимоги первісного
кредитора новому кредитору за угодою,
укладеною первісним кредитором з ЗАТ
«Євпаторійська страхова компанія
«Аска» 27.06.1996 про передачу останнім у
власність первісного кредитора 46/100
частин квартири АДРЕСА_1, і згідно умов
якої первісний кредитор передав новому
кредитору усі права вимоги, якими він
володіє у зв'язку з порушенням його
права власності на 46/100 частини
квартири АДРЕСА_1. Пунктом 3.2 Угоди про
уступку права вимоги від 09.12.1996 сторони
узгодили, що право власності
первісного кредитора на 46/100 частин
квартири АДРЕСА_1 було порушено
рішенням Арбітражного суду АРК від
03-09.12.1996 № 1257-12, а також його виконанням.

Як зазначив суд першої інстанції,
03-09.12.1996 Арбітражним судом Криму було
винесено рішення у справі № 1257-12,
згідно якого визнано недійсним рішення
загальних зборів засновників від 25.06.1996
(протокол № 7) про передачу з балансу
компанії «Аска», м. Євпаторія, на баланс
ТОВ ПКК «КВиК» та ПП «Маслороб»
квартири АДРЕСА_1, а також визнано
недійсним реєстраційне посвідчення №
65 від 09.07.1996, видані Євпаторійським БТІ
про право власності ТОВ ПКК «КВиК» та
ПП «Маслороб» квартири АДРЕСА_1,
зобов'язано ТОВ ПКК «КВиК» та ПП
«Маслороб» повернути квартиру на
користь ЗАТ «Євпаторійська страхова
компанія «Аска».

На виконання наведеного рішення у
справі № 1257-12, Арбітражним судом Криму
було видано наказ на примусове
виконання рішення Арбітражного суду
Криму.

05.01.1998 ліквідаційною комісією ЗАТ
«Євпаторійська страхова компанія
«Аска», за участю представників
кредиторів, було складено акт продажу
квартири, згідно якого квартира
АДРЕСА_1 продана гр. ОСОБА_4, про що було
укладено відповідний договір купівлі -
продажу квартири від 21.01.1998,
посвідчений нотаріально у реєстрі за №
3-116 державним нотаріусом 1ї
Євпаторійської державної нотаріальної
контори та зареєстровано в реєстрі
прав власності на нерухоме майно, що
підтверджується витягом Кримського
республіканського підприємства «Бюро
реєстрації та технічної
інвентаризації м. Євпаторії».

Ухвалою Господарського суду АРК від
25.04.2007 в справі № 2-8/3386.3-2007 у задоволенні
заяви ПП «Маслороб» про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
03-09.12.1996 Арбітражного суду Криму у
справі № 1257-12 - відмовлено.

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від
27.08.2007 в справі № 2-8/3386.3-2007, ухвалу
Господарського суду АРК від 25.04.2007 в
справі № 2-8/3386.3-2007 - скасовано, заяву ПП
«Маслороб» про перегляд за
нововиявленими обставинами ухвали
03-09.12.1996 Арбітражного суду Криму у
справі № 1257-12 - задоволено, ухвалу
Арбітражного суду Криму у справі № 1257-12
від 03-09.12.1996 - скасовано, відмовлено у
задоволенні заяви ДП «Грязелікарня
«Мойнаки» про визнання недійсним
рішення загальних зборів засновників
від 25.06.1996 (протокол № 7) про передачу з
балансу компанії «Аска», м. Євпаторія,
на баланс ТОВ ПКК «КВиК» та ПП
«Маслороб» квартири АДРЕСА_1, а також
про визнання недійсним реєстраційного
посвідчення № 65 від 09.07.1996, видані
Євпаторійським БТІ про право власності
ТОВ ПКК «КВиК» та ПП «Маслороб»
квартири АДРЕСА_1, та про зобов'язання
ТОВ ПКК «КВиК» та ПП «Маслороб»
повернути квартиру на користь ЗАТ
«Євпаторійська страхова компанія
«Аска».

Ухвалою Господарського суду АРК від
04.03.2007 в справі № 2-8/3386.3-2007, зобов'язано
ЗАТ «Євпаторійська страхова компанія
«Аска» повернути квартиру АДРЕСА_1 ПП
«Маслороб», про що видано наказ №
2-8/3386.3-2007 в порядку статті 122
Господарського процесуального кодексу
України. Ухвала мотивована тим, що
ухвала Господарського суду АРК від
25.04.2007 в справі № 2-8/3386.3-2007 - скасована, а
ТОВ ПКК «КВиК» та ПП «Маслороб»
добровільно передали квартиру АДРЕСА_1
на користь ЗАТ «Євпаторійська страхова
компанія «Аска».

26.08.2008 Євпаторійським міським судом АРК
винесено рішення у справі № 8-8/08/2-2685/08,
яке залишено без змін ухвалою
Апеляційного суду АРК від 14.01.2009, яким
відмовлено у позові ПП «Маслороб» та
ТОВ ПКК «КВиК» до ОСОБА_4 про визнання
недійсним договору від 21.01.1998,
укладеного між ліквідаційною комісією
ЗАТ «Євпаторійська страхова компанія
«Аска» та гр. ОСОБА_4

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 29.09.2008 в справі № 2-8/3386.3-2007
повернуто гр. ОСОБА_4 касаційну скаргу
на постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду від
27.08.2007 в справі № 2-8/3386.3-2007. 30.03.2010
Євпаторійським міським судом АРК
винесено рішення в справі № 2-204/2010, яке
залишено без змін ухвалою Апеляційного
суду АРК від 27.09.2010 та ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07.01.2011, яким відмовлено у
задоволенні позову ПП «Маслороб» до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, Кримського
республіканського підприємства «Бюро
реєстрації та технічної
інвентаризації м. Євпаторії» про
визнання права власності на квартиру
АДРЕСА_1, відмовлено у позові в частині
визнання недійсним договору купівлі -
продажу від 12.11.2009, укладеного між
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, та про зобов'язання
вчинити дії з державної реєстрації
права власності.

10.11.2011 старшим державним виконавцем
відділу ДВС Євпаторійського міського
управління юстиції винесено постанову,
якою відкрито виконавче провадження з
виконання наказу Господарського суду
АРК № 2-8/3386.3-2007, виданого на виконання
ухвали Господарського суду АРК від
04.03.2007 в справі № 2-8/3386.3-2007.

28.12.2012 державним виконавцем відділу ДВС
Євпаторійського міського управління
юстиції винесено постанову, якою
виконавчий документ - наказ № 2-8/3386.3-2007
про зобов'язання ЗАТ «Євпаторійська
страхова компанія «Аска» повернути
квартиру АДРЕСА_1 ПП «Маслороб» -
повернуто стягувачу на підставі п. 5 ч. 1
ст. 47, ст. 50 Закону України «Про
виконавче провадження» у зв'язку з
неможливістю з'ясувати
місцезнаходження боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 1173 Цивільного
кодексу України шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування при здійсненні нею
своїх повноважень, відшкодовується
державою, Автономною Республікою Крим
або органом місцевого самоврядування
незалежно від вини цієї особи.

Стаття 56 Конституції України
проголошує право на відшкодування за
рахунок держави чи органів місцевого
самоврядування матеріальної та
моральної шкоди, завданої незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їх посадових
і службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Нормами статті 1173 Цивільного кодексу
України, закріплено спеціальний
випадок відшкодування шкоди, що має
певні особливості порівняно з
загальними правилами про деліктну
відповідальність.

Зазначеною правовою нормою
встановлено відповідальність за
завдання шкоди особливим суб'єктом,
здійснення ним особливих функцій тощо.
Суб'єктом відповідальності за даною
статтею є держава, Автономна
Республіка Крим, орган місцевого
самоврядування, які відшкодовують
шкоду, завдану безпосереднім
заподіювачем шкоди - органом державної
влади, органом Автономної Республіки
Крим та органом місцевого
самоврядування при здійсненні ними
своїх повноважень.

Положеннями статті 1173 Цивільного
кодексу України передбачено, що
відповідальність настає за шкоду,
завдану внаслідок незаконних рішень,
дії чи бездіяльності органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, тобто прийняття
рішення, що не відповідає закону або
іншому нормативно - правовому акту,
здійснення інших незаконних дій.

Згідно з п. 7 статті 48 Закону України
«Про судоустрій та статус суддів» за
шкоду, завдану судом, відповідає
держава на підставах та в порядку,
встановлених законом.

Враховуючи, що предметом даного позову
є відшкодування шкоди, на думку
позивача, завданої неправомірним
рішенням суду, тому для вирішення спору
по суті необхідно встановити
доведеність допустимими та належними
доказами неправомірності рішення
Арбітражного суду Криму по справі №
1257-9 від 03-09.12.1996, а також встановити
наявний причинно-наслідковий зв'язок
між винесенням наведеного рішення та
заподіяної шкоди позивачу.

Статтями 126 та 129 Конституції України
встановлено, що судді при здійсненні
правосуддя незалежні й підкоряються
лише закону, а вплив на них у будь - який
спосіб забороняється. Незалежність і
недоторканість суддів гарантуються
Конституцією та законами України, а
однією з основних засад судочинства є
забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішення суду,
крім випадків, встановлених законом.

Реалізація зазначених правових
гарантій здійснення правосуддя є
необхідною передумовою належного
виконання судом своїх конституційних
функцій із забезпечення дії принципу
верховенства права, закріпленого
статтею 8 Конституції України.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 13 червня 2007 № 8 «Про
незалежність судової влади» зазначено,
що виключне право перевірки законності
та обґрунтованості судових рішень має
відповідний суд згідно з процесуальним
законодавством. Оскарження у будь -
який спосіб судових рішень, діяльності
судів і суддів щодо розгляду та
вирішення справи поза передбаченим
процесуальним законом порядку у справі
не допускається.

Відповідно до статі 14 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»
передбачено, що учасники судового
процесу та інші особи у випадках і
порядку, встановлених процесуальним
законом, мають право на апеляційне та
касаційне оскарження судового рішення,
а також на перегляд справи Верховним
Судом України.

Рішенням Конституційного Суду України
у справі за конституційним зверненням
громадянина ОСОБА_6 щодо офіційного
тлумачення положень п.8 ч. 3 ст. 129
Конституції України, частини 2 ст. 383
Кримінально - процесуального кодексу
України від 11.12.2007 № 11-рп/2007 реалізацію
права особи на судовий захист є
можливість оскарження судових рішень у
судах апеляційної та касаційної
інстанцій. Перегляд судових рішень в
апеляційному та касаційному порядку
гарантує відновлення порушених прав і
охоронюваних законом інтересів людини
і громадянина.

Аналогічної позиції дотримується і
Консультативна рада європейських
суддів, яка у пункті 57 Висновку № 11 (2008)
до уваги Комітету Міністрів Ради
Європи щодо якості судових рішень
підкреслює, що зміст конкретних
судових рішень контролюється,
насамперед, за допомогою процедур
апеляції або перегляду рішень у
національних судах та за допомогою
права на звернення до Європейського
суду з прав людини. У Висновку № 3 (2002)
згаданої Консультативної ради щодо
принципів та правил, які регулюють
професійну поведінку суддів, зокрема
питання етики, несумісної поведінки та
безсторонності, зазначено, що за
загальним принципом судді повинні
персонально бути повністю звільненими
від відповідальності стосовно
претензій, які пред'являються їм у
зв'язку з добросовісним здійсненням
ними своїх функцій. Судові помилки щодо
юрисдикції чи процедури судового
розгляду, у визначенні чи застосуванні
закону, здійсненні оцінки свідчень
повинні вирішуватися за допомогою
апеляції; інші суддівські порушення,
які неможливо виправити в такий спосіб
(у тому числі, наприклад, надмірне
затримання вирішення справи), повинні
вирішуватися щонайбільше поданням
позову незадоволеної сторони проти
держави.

Судом першої інстанції встановлено, що
наявність порушення з боку суду
процесуальних або матеріальних норм
під час розгляду справи, що спричинило
порушення будь яких прав сторони у
справі та постановлення незаконного
рішення, віднесено до компетенції суду
апеляційної або касаційної інстанції в
межах перегляду даної судової справи в
апеляційному або касаційному порядку.
Право сторони в господарському спорі
на оскарження судових рішень на даний
час визначено нормами статей 22, 91, 107,
111-14 Господарського процесуального
кодексу України, а на момент винесення
03-09.12.1996 Арбітражним судом Криму
рішення у справі № 1257-12 - було визначено
нормами Арбітражного процесуального
кодексу України.

03-09.12.1996 Арбітражним судом Криму було
винесено рішення у справі № 1257-12,
згідно якого визнано недійсним рішення
загальних зборів засновників від 25.06.1996
(протокол № 7) про передачу з балансу
компанії «Аска», м. Євпаторія, на баланс
ТОВ ПКК «КВиК» та ПП «Маслороб»
квартири АДРЕСА_1, а також визнано
недійсним реєстраційне посвідчення №
65 від 09.07.1996, видані Євпаторійським БТІ
про право власності ТОВ ПКК «КВиК» та
ПП «Маслороб» квартири АДРЕСА_1,
зобов'язано ТОВ ПКК «КВиК» та ПП
«Маслороб» повернути квартиру на
користь ЗАТ «Євпаторійська страхова
компанія «Аска». У порядку
апеляційного та касаційного
провадження вказане рішення суду
залишено без змін. В свою чергу,
перегляд рішення Арбітражного суду
Криму від 03-09.12.1996 у справі № 1257-12 за
нововиявленими обставинами - не є тією
обставиною, яка підтверджує наявність
порушення з боку суду процесуальних
або матеріальних норм під час розгляду
справи, що спричинило порушення
будь-яких прав сторони у справі та
постановлення незаконного рішення.

Крім того, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення позову та
скасування рішення суду першої
інстанції, оскільки позивачем не
доведено, що наявні підстави для
відшкодування йому завданої шкоди
передбачені також статтею 4 Закону
України «Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання,
досудового слідства, прокуратури і
суду» оскільки норми даного закону
розповсюджують свою дію на
правовідносини між громадянами, тобто
фізичними особами, та відповідними
органами, і не розповсюджують свою дію
на правовідносини між юридичними
особами та наведеними органами.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
а господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Заперечення скаржника, викладені у
апеляційній скарзі, не приймається
колегією суддів до уваги, оскільки не
підтверджуються матеріалами справи та
не спростовують висновків суду першої
інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає рішення суду по даній справі
обґрунтованим та таким, що відповідає
чинному законодавству, фактичним
обставинам та матеріалам справи,
підстав для його скасування чи зміни не
вбачається, апеляційна скарга позивача
є необґрунтованою та задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Маслороб» залишити без
задоволення, а рішення Господарського
суду міста Києва від 25.11.2013 року по
справі № 910/18959/13 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/18959/13 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуючий суддя
К.В. Тарасенко

Судді
Л.О. Рєпіна

В.В. Сулім