м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
до Відкритого акціонерного
товариства "Національна акціонерна
страхова компанія "Оранта"
Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (відповідач 2);
про відшкодування шкоди в
порядку регресу у розмірі 84 820,25 грн.
Суддя Мандриченко О.В.
Від позивача: Самойленко П. М.,
представник, довіреність № 3339/18 від
Від відповідача 1: не з`явився;
Від відповідача 2: не з`явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач у поданій до господарського
суду позовній заяві просить стягнути з
відповідача 1 страхове відшкодування
за завдані збитки в розмірі 49 490,00 грн., з
відповідача 2 завдані збитки в розмірі
34 310,25 грн, а також солідарно з
відповідачів 1 720,50 грн. витрат по
сплаті судового збору з мотивів,
вказаних у позовній заяві.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 09.01.2014 р. порушено провадження
призначено на 06.02.2014 р.
У судовому засіданні 06.02.2014 року
оголошено перерву у справі до 25.02.2014
У судовому засіданні 25.02.2014 р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив позов задовольнити у
Відповідач 1 та відповідач 2 були
належним чином повідомлений про час,
день і місце розгляду справи, що
підтверджується поштовими
повідомленнями, які повернулися на
адресу суду і підтверджують факт
направлення ухвал господарського суду
на адресу відповідачів, зазначену у
Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
Згідно статті 64 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала направляється за адресою
місцезнаходження сторін, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідач 1 не направив в судове
засідання своїх повноважних
представників, однак у своєму
письмовому відзиві на позовну заяву
проти позовних вимог заперечував,
просив у позові відмовити, посилаючись
на те, що господарським судом м. Києва
вже розглядалася справа №910/18110/13 за
позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування" до Відкритого
акціонерного товариства "Національна
акціонерна страхова компанія "Оранта"
по страховому випадку від 19.09.2012 року.
Рішенням від 18.10.2013 року позовні вимоги
ПрАТ "Страхова компанія "АХА
Страхування" щодо стягнення з
Відкритого акціонерного товариства
"Національна акціонерна страхова
компанія "Оранта" 49 490,00 грн. страхового
відшкодування задоволено повністю.

Відповідач 2 не направив в судове
засідання 25.02.2014 р. своїх повноважних
представників, однак у своєму
письмовому відзиві на позовну заяву
проти позовних вимог заперечував,
просив у позові відмовити повністю,
посилаючись на відсутність будь яких
документів, що підтверджують
правомірність перебування на місці ДТП
транспортного засобу КАМАЗ, що
належить відповідачу 2.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника
відповідача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали,
додані до позовної заяви, заслухавши
пояснення представника позивача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
обставини справи, оцінивши докази, які
мають значення для вирішення спору,
господарський суд-

В С Т А Н О В И В:

Між ПрАТ Страхова компанія "АХА
Страхування" та ТОВ «Перспектінвест»
12.12.2011 року було укладено договір
добровільного страхування наземного
транспорту № 66449Га/1дп/сф, за яким
позивач застрахував майнові інтереси
страхувальники, пов'язані з
експлуатацією наземного транспортного
засобу - автомобіля марки "Хюндай",
державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

На 248 км а/д Київ-Харків, 19.09.2012 року
відбулася дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля марки
"КАМАЗ", державний реєстраційний номер
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 та
автомобіля марки "Хюндай", державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_4

В результаті вищезазначеної ДТП
автомобілю марки "Хюндай", державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, були
завдані механічні пошкодження, що
підтверджується довідкою ВДАІ № 9075252.

Постановою Хорольського районного
суду м. Києва від 18.10.2012 р. у справі №
1628/2090/12 винним у вищезазначеній ДТП
визнано ОСОБА_3.

Згідно до рахунку №4166 від 06.01.2012 року та
рахунку №328 від 28.01.2013 року розмір
матеріального збитку, спричиненого
страхувальнику транспортного засобу,
автомобільна марка «Хюндай», державний
номерний знак НОМЕР_1 склав 86 352,00 грн.

Виконуючи взяті на себе зобов'язання по
договору страхування, позивач виплатив
страхувальнику страхове відшкодування
розмір якого, згідно до розрахунку суми
страхового відшкодування склав 84 820,25
грн, що підтверджується платіжними
дорученнями №8121 від 07.02.2013р. та №ДП00011329
від 05.11.2012р.

Враховуючи вищенаведене, загальний
розмір фактично понесених витрат
позивача склав 84 820,25 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "АХА Страхування" підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Згідно із статтею 1166 Цивільного
кодексу України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187
Цивільного кодексу України
передбачено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1
статті 1188 Цивільного кодексу України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Відтак, за змістом вказаних норм, у
відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.

Цивільно-правова відповідальність
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
власника транспортного засобу марки
«КАМАЗ», державний реєстраційний номер
НОМЕР_2, застрахована Відкритим
акціонерним товариством "Національна
акціонерна страхова компанія "Оранта"
відповідно до полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/7507893, що
підтверджується витягом з єдиної
централізованої бази МТСБУ.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Матеріалами справи було встановлено,
що рішенням Господарським суду міста
Києва від 18.10.2013 року у справі №910/18110/13
за позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування" до Відкритого
акціонерного товариства "Національна
акціонерна страхова компанія "Оранта"
по страховому випадку від 19.09.2012 року
позовні вимоги ПрАТ "Страхова компанія
"АХА Страхування" були задоволені
повністю, стягнуто з Відкритого
акціонерного товариства "Національна
акціонерна страхова компанія "Оранта" 49
490,00 грн. страхового відшкодування.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача 1 страхового відшкодування
за завдані збитки в розмірі 49 490,00 грн. є
необґрунтованими, та такими що не
підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з
відповідача 2 завданих збитків в
розмірі 34 310,25 грн. суд зазначає
наступне.

Як відомо, транспортний засіб є
джерелом підвищеної небезпеки, а
відтак на підставі ч. 2 ст. 1187 Цивільного
кодексу України шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку,

Пункт перший статті 1172 ЦК України
визначає, що юридична або фізична особа
відшкодовує шкоду завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.

Таким чином, якщо особа керувала
джерелом підвищеної небезпеки, яка не є
його власником, а виконувала свої
обов'язки по керуванню транспортного
засобу в силу трудових відносин з
власником транспортного засобу, то
безпосередньо за завдану шкоду
відповідає власник (роботодавець)
згідно чинного законодавства України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, що
керував транспортним засобом «КАМАЗ»,
державний номерний знак « 14683 СН»,
перебував на момент скоєння ДТП в
трудових відносинах з фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1, що підтверджується
трудовим договором від 03.02.2011 року.

У відповідності до ст. 1194 Цивільного
кодексу України особа, яка
застрахувала свою цивільно-правову
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданою нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховим відшкодуванням.

Таким чином, різниця між фактичним
розміром шкоди і лімітом
відповідальності відповідача 1 за
полісом №АВ/7507893 складає 34 310, 25 грн.

Отже, враховуючи вищезазначене, у
відповідача 2 виникло зобов'язання
відшкодувати позивачу різницю між
лімітом відповідальності відповідача 1
за полісом №АВ/7507893 та фактичним
розміром шкоди в розмірі 34 310, 25 грн.

Відповідно до статті 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.

Згідно зі статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідач 2 під час розгляду справи не
надав суду належних та допустимих
доказів, які б спростовували заявлені
позовні вимоги.

Враховуючи вищезазначені правові
норми, зібрані докази по справі, суд
прийшов до висновку, що до позивача
переходить право вимоги до відповідача
2 на відшкодування збитків в розмірі 34
310, 25 грн., тобто позовні вимоги
підлягають задоволенню частково.

Відповідно до статті 49 ГПК України
судові витрати покладаються на
відповідача 2.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 43, 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, идент. код НОМЕР_3) на
користь Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування" (інд. 04070, м. Київ, вул.
Іллінська 8, ) 34 310
(тридцять чотири тисячі триста десять)
грн. 25 коп. завданих збитків, та 1 720
(одну тисячу сімсот двадцять) грн. 50 коп.
витрат по сплаті судового збору. Видати
наказ.

3. В задоволенні іншої частини
позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

5. Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
О.В. Мандриченко

Дата складання рішення 12.03.2014 р.