ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2014 року
Справа № 904/5215/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Науменка І.М.
(доповідач),

суддів: Павловського П.П., Кузнецова
В.О.,

секретар судового засідання - Мацекос
І.М.,

за участю представників:

від позивача: Данканич Є.І.,
представник, довіреність № б/н від
10.12.13;

від відповідачів-1,2: Красовська В.В.,
представник, довіреність № 1324 від
13.06.13;

від третьої особи: Волошин С.О.,
представник, довіреність № б/н від
08.01.14;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кінотеатр
"Валентина", м.Дніпропетровськ, на
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 23.01.2014р.
у справі №904/5215/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кінотеатр
"Валентина",

м. Дніпропетровськ

до відповідача-1: Публічного
акціонерного товариства "Державний
ощадний банк України",

м. Київ

відповідача-2:
Філії-Дніпропетровського обласного
управління Публічного акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України", м. Дніпропетровськ

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції,

м. Дніпропетровськ

про визнання недійсним іпотечного
договору від 26.04.2006р.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 23.01.2014р.
(суддя Рудь І.А.) у
справі №904/5215/13 в задоволенні позову
відмовлено повністю. Вирішено питання
щодо повернення позивачеві суми зайве
сплаченого судового збору.

Прийняте рішення господарський суд
першої інстанції обґрунтовує
відсутністю передбачених ст.ст.203, 215 ЦК
України підстав для визнання
оспорюваного правочину недійсним.

Не погодившись з зазначеним вище
рішенням місцевого господарського
суду, позивач звернувся до апеляційної
інстанції зі скаргою, в якій наполягає
на тому, що дане рішення суперечить
вимогам чинного законодавства України,
є безпідставним та необґрунтованим, що
є підставою для його скасування.

Зокрема, в апеляційній скарзі
позивач наполягає на відсутності у
гр.ОСОБА_4, як уповноваженого
представника юридичної особи -
позивача, необхідного обсягу
дієздатності під час укладення
оспорюваного іпотечного договору; на
думку позивача, матеріалами справи
доведено факт підробки підпису ОСОБА_5,
уповноваженого представника МБК
„MILDENHALL LIMITED" - учасника Товариства з
обмеженою відповідальністю "Кінотеатр
"Валентина" (82,29% голосів), що складає 100 %
голосів від загальної кількості;
передана в іпотеку будівля кінотеатру
"Комунар" є основним майном
підприємства-позивача, вартість якого
перевищує п'ятдесят відсотків вартості
всього майна товариства, з огляду на що
ОСОБА_6, як директор товариства,
повноважень одноособово приймати
рішення щодо розпорядження цим майном
не мала.

З огляду на викладене вище, за
результатами апеляційного перегляду
скаржник просить рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 23.01.2014р. у даній справі -
скасувати, визнати недійсною
довіреність від 21.04.2006р., видану ОСОБА_6,
в частині надання права ОСОБА_4, як
представникові ТОВ "Кінотеатр
"Валентина", подавати заяви,
розписуватись, отримувати необхідні
довідки та документи, підписувати
договори поруки та застави, згідно
протоколу загальних зборів ТОВ
"Кінотеатр "Валентина" №7 від 10.04.2006р., а
також, сплачувати необхідні платежі та
виконувати всі інші дії та
формальності, пов'язані з цією
довіреністю. Окрім того, в прохальній
частині апеляційної скарги позивач
просить визнати недійсним іпотечний
договір, укладений 26.04.2006р. між ТОВ
"Кінотеатр "Валентина" та Відкритим
акціонерним товариством "Державний
ощадний банк України". У
підсумку, апелянт просить визнати
таким, що не підлягає виконанню,
вчинений на договорі іпотеки від
26.04.2006р. виконавчий напис приватного
нотаріуса Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 від
23.09.2009р. за реєстровим №3859 про
звернення стягнення на нерухоме майно,
а саме, будівлю кінотеатру "Комунар" за
адресою: АДРЕСА_1 у м.Дніпропетровськ.

В свою чергу в письмових запереченнях
на апеляційну скаргу ПАТ "Державний
ощадний банк України" викладені в
останній заперечення повністю
відхиляє, вважають оскаржуване судове
рішення правомірним, прийнятим за умов
повного та всебічного розгляду наявних
у справі доказів, у зв'язку з чим
підстав для його скасування не вбачає.

Отже, дослідивши та проаналізувавши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги та заперечень на неї, заслухавши
пояснення учасників судового процесу,
колегія суддів встановила наступне:

Як вбачається з матеріалів
справи, 26.04.2006р. між Відкритим
акціонерним товариством "Державний
ощадний банк України" в особі філії -
Дніпропетровське обласне управління
Відкритого акціонерного товариства
"Державний ощадний банк України"
(правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство "Державний
ощадний банк України" в особі філії -
Дніпропетровське обласне управління
Публічного акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України") (іпотекодержатель) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Кінотеатр
"Валентина" (іпотекодавець) на
забезпечення виконання перед банком
зобов'язань громадян ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 за
кредитними договорами, укладено
іпотечний договір (надалі - Іпотечний
договір).

Згідно п. 1.2. Іпотечного договору,
предметом іпотеки за цим Договором є
нерухоме майно, а саме, будівля
кінотеатру "Комунар", що знаходиться у
м.Дніпропетровську по АДРЕСА_1. Будівля
кінотеатру літ. А- 2, А1-1, А2-1, АЗ-1,
загальною площею 1059,4 кв.м., №1-6- огорожа,
І-ІV- мостіння, літ. Б - гараж тимчасовий,
розташована на земельній ділянці
загальною площею 1059,4 кв.м.

В той же день, тобто, 26.04.2006р., зазначений
вище іпотечний договір був посвідчений
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_17,
зареєстрований в реєстрі за №2566 та, як
наслідок, накладено заборону
відчуження зазначеного в договорі
іпотеки нерухомого майна до припинення
договору іпотеки.

Відповідно до п.1.1 іпотечного договору,
предмет іпотеки належить іпотекодавцю
на праві власності, що підтверджується
договором купівлі-продажу №136/АР,
реєстр 193 від 01.12.1995р., що посвідчений
приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_18, а
також, витягом з реєстру прав власності
на нерухоме майно №10429109, виданим
18.04.2006р. КП „Дніпропетровське
міжміське бюро технічної
інвентаризації", реєстраційний номер
5088761, номер запису 1645-144 в книзі 33ЮН.

З боку іпотекодавця іпотечний договір
підписаний ОСОБА_4, що діяв згідно
довіреності, посвідченої 21.04.2006р.
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_19,
зареєстрованої в реєстрі за № 1581.

Крім того, як встановлено місцевим
господарським судом під час вирішення
даного спору, довіреність було надано
на підставі протоколу №7 загальних
зборів учасників ТОВ "Кінотеатр
"Валентина" від 10.04.2006р. Згідно з даним
протоколом, учасниками товариства
одностайно вирішено виступити
солідарним та майновим поручителем за
кредитними договорами, укладеними між
громадянами України ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 та
Дніпропетровським обласним
управлінням Ощадбанку України на
загальну суму 2 500 000 грн. 00 коп. строком
на 36 місяців та передати в заставу
належне товариству на праві власності
нерухоме майно: будівлю кінотеатру
"Комунар" ринковою вартістю 5 027 548 грн. 00
коп., що розташоване за адресою:
м.Дніпропетровськ, АДРЕСА_1. Проведення
всіх необхідних заходів для оформлення
договорів поруки та договорів застави,
а також, підписання відповідних
документів доручено учаснику
товариства - ОСОБА_4

Як вбачається з вищезгаданого
протоколу №7 від 10.04.2006р., на загальних
зборах ТОВ Кінотеатр "Валентина" були
присутні всі учасники товариства, а
саме, ОСОБА_4 (15,34 % голосів),
ОСОБА_21 (2,37% голосів) та ОСОБА_5 -
уповноважений представник МБК
„MILDENHALL LIMITED" (82,29% голосів), що складає 100
% голосів від загальної кількості.

В той же час, за твердженнями позивача,
згідно наданої на його звернення
відповіді від 22.11.2012р. ОСОБА_5
повідомила, що в загальних зборах ТОВ
"Кінотеатр "Валентина" від 10.04.2006р., саме
на яких приймалось рішення про
передачу в заставу будівлі кінотеатру
"Комунар" участі не приймала, а підпис,
що міститься в протоколі №7 від 10.04.2006р.
від імені ОСОБА_5 їй не належить.

Таким чином, з посиланням на п.7.4.
Статуту Товариства в редакції, що діяла
на момент підписання оспорюваного
іпотечного договору, позивач вважає, що
вказаний протокол №7 зборів учасників
ТОВ "Кінотеатр "Валентина" від 10.04.2006р.
доказом повноважності загальних
зборів учасників товариства не
являється, оскільки в них не приймав
участь представник за довіреністю
учасника МБК „MILDENHALL LIMITED" ОСОБА_5
Відповідно, на час підписання
оспорюваного іпотечного договору,
ОСОБА_4, що діяв від імені позивача на
підставі довіреності, посвідченої
21.04.2006р. приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_19,
необхідного обсягу цивільної
дієздатності як представника
товариства-позивача, достатніх для
укладення ним оспорюваного правочину,
не мав.

Крім того, як вбачається з
наявного в матеріалах справи
протоколу загальних зборів учасників
товариства від 29.11.2012р. №02/11-1,
вищезгаданий договір іпотеки
позивачем в подальшому не схвалений.

Наведе позивач вважає підставою
для визнання іпотечного договору від
26.04.2006р. недійсним, як такого, що
укладений із порушеннями чинного
законодавства, не спрямований на
забезпечення господарського
використання майна та не обумовлений
будь-якою доцільністю для
господарської діяльності товариства
(укладений на невигідних умовах),
створює передумови безвідплатного
відчуження основних фондів товариства,
тобто є таким, що суперечить статутним
цілям та предмету діяльності
товариства, передбачених Розділом 2
Статуту, що і є причиною спору.

Вирішуючи питання обґрунтованості
доводів апеляційної скарги та
відповідності оскаржуваного судового
рішення вимогам чинного законодавства
України, колегія суддів виходила з
наступного.

Так, з матеріалів даної справи
вбачається, що предметом розгляду в
суді першої інстанції в розумінні ч.3
ст.101 ГПК України була вимога позивача
про визнання іпотечного договору від
26.04.2006р. недійсним.

Проте, 21.01.2014р. позивачем до
господарського суду Дніпропетровської
області було подано заяву про
уточнення позовних вимог, в якій ТОВ
"Кінотеатр "Валентина" просило визнати
недійсною довіреність від 21.04.2006р.,
видану ОСОБА_6, в частині надання права
ОСОБА_4, як представникові ТОВ
"Кінотеатр "Валентина", подавати заяви,
розписуватись, отримувати необхідні
довідки та документи, підписувати
договори поруки та застави, згідно
протоколу загальних зборів ТОВ
"Кінотеатр "Валентина" №7 від 10.04.2006р., а
також, сплачувати необхідні платежі та
виконувати всі інші дії та
формальності, пов'язані з цією
довіреністю; визнати недійсним
іпотечний договір, укладений 26.04.2006р.
між ТОВ "Кінотеатр "Валентина" та ВАТ
"Державний ощадний банк України". У
підсумку, апелянт просить визнати
таким, що не підлягає виконанню,
вчинений на договорі іпотеки від
26.04.2006р. виконавчий напис приватного
нотаріуса Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 від
23.09.2009р. за реєстровим №3859 про
звернення стягнення на нерухоме майно,
а саме, будівлю кінотеатру "Комунар" за
адресою: АДРЕСА_1 у м.Дніпропетровськ.

Відповідно до ст.101 ГПК України, в
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

В апеляційній інстанції не приймаються
і не розглядаються вимоги, що не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції.

Так, з мотивувальної частини
оскаржуваного судового рішення
вбачається, що вищезгадана заява
позивача від 21.01.2014р. про уточнення
позовних вимог господарським судом
першої інстанції до розгляду в межах
даної справи прийнята не була, а отже,
наявні в останній вимоги щодо визнання
недійсною довіреності від 21.04.2006р., а
також, визнання таким, що не підлягає
виконанню, вчиненого на договорі
іпотеки від 26.04.2006р. виконавчого напису
приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 від
23.09.2009р. від 23.09.2009р. за реєстровим №3859
про звернення стягнення на нерухоме
майно, а саме, будівлю кінотеатру
"Комунар" за адресою: АДРЕСА_1 у
м.Дніпропетровськ, не були предметом
розгляду в суді першої інстанції.

З огляду на наведене, апеляційна скарга
ТОВ "Кінотеатр "Валентина" у згаданій
вище частині задоволенню не підлягає.

Разом з цим, обґрунтованими та
доведеними належними доказами колегія
суддів вважає вимоги апелянта щодо
визнання недійсним укладеного 26.04.2006р.
між ТОВ "Кінотеатр "Валентина" та ВАТ
"Державний ощадний банк України"
іпотечного договору.

Так, відповідно до вимог ст.ст.33, 34
ГПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Належність і
допустимість доказів Господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Отже, як свідчать наявні у справі
докази, на виконання ухвали
господарського суду від 23.09.2013р.,
експертом Дніпропетровського
науково-дослідного інституту судових
експертиз проведена судова
почеркознавча експертиза на предмет
визначення справжності підпису ОСОБА_5
в протоколі зборів учасників ТОВ
„Кінотеатр" Валентина" від 10.04.2006р. №7,
згідно висновку якої, підпис від імені
ОСОБА_5 у вказаному протоколі,
виконаний не ОСОБА_5, а іншою особою з
наслідуванням справжнього підпису
ОСОБА_5 з попереднім тренуванням
(висновок експерта № 2323-13 від 12.12.13р.) (т.
5, а. с.163-174).

Як вже зазначалось вище, даним
протоколом було зафіксовано результат
загальних зборів ТОВ "Кінотеатр
"Валентина" від 10.04.2006р., на яких
присутніми учасниками було одностайно
вирішено: 1. Виступити солідарним та
майновим поручителем за кредитними
договорами, укладеними між громадянами
України ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16 та Дніпропетровським
обласним управлінням Ощадбанку
України на загальну суму 2 500 000,00 грн. 00
коп. строком на 36 місяців та передати в
заставу належне товариству на праві
власності нерухоме майно: будівлю
кінотеатру "Комунар" ринковою вартістю
5 027 548 грн. 00 коп., що розташована за
адресою: м.Дніпропетровськ, АДРЕСА_1.
Проведення всіх необхідних заходів для
оформлення договорів поруки та
договорів застави, а також, підписання
відповідних документів доручити
учаснику товариства - ОСОБА_4

Таким чином, обґрунтованим
колегія суддів вважає посилання
апелянта на п.7.4. Статуту Товариства, в
редакції, що діяла на момент підписання
іпотечного договору, згідно з яким
вказаний протокол №7 загальних зборів
учасників ТОВ "Кінотеатр "Валентина"
від 10.04.2006р. доказом повноважності
зборів учасників товариства не
вляється, оскільки відсутні докази
участі у даних зборах уповноваженого
представника МБК „MILDENHALL LIMITED" (учасника
товариства) ОСОБА_5, що володіє 82,29% від
загальної кількості голосів.

Колегія суддів приймає до уваги
посилання господарського суду першої
інстанції на частину 5 ст.42
Господарського процесуального кодексу
України та п.2.17 Рекомендацій Вищого
господарського суду України „Про
практику застосування законодавства у
розгляді справ, що виникають з
корпоративних відносин" від 28.12.2007р. №
04-5/14 (із змінами та доповненнями) з
урахуванням вимог ч.3 ст.92 ЦК України,
згідно з якими висновок судового
експерта для господарського суду не є
обов'язковим і оцінюється
господарським судом за правилами,
встановленими статтею 43 цього Кодексу,
а недійсність рішення загальних зборів
про обрання керівника господарського
товариства не є підставою для визнання
недійсними правочинів, вчинених цим
керівником від імені товариства.

Разом з цим, надаючи оцінку
наявним у справі доказам з метою
вирішення питання щодо наявності
правових підстав для визнання спірного
договору іпотеки недійсним,
апеляційний господарський суд окрім
вищезгаданого Висновку експерта бере
уваги також і той факт, що спірний
правочин позивачем в подальшому не
схвалений, про що складено протокол
загальних зборів учасників товариства
від 29.11.2012р. №02/11-1.

Окрім того, згідно з ч.2 п.2 ст.98 ЦК
України, рішення про відчуження майна
товариства на суму, що становить
п'ятдесят і більше відсотків майна
товариства, приймаються більшістю не
менш як у ? голосів, якщо інше не
встановлено законом.

В той же час, будівля кінотеатру
"Комунар", що була передана в заставу за
оспорюваним іпотечним договором, є
основним майном підприємства-позивача,
вартість якого перевищує 50 відсотків
всього майна товариства. З наведеного
вбачається відсутність у директора
товариства ОСОБА_6 повноважень щодо
одноособового прийняття рішення про
розпорядження зазначеним вище майном
шляхом видачи ОСОБА_4, як
представникові ТОВ "Кінотеатр
"Валентина", довіреності від 21.04.2006р. з
правом подавати заяви, розписуватись,
отримувати необхідні довідки та
документи, підписувати договори поруки
та застави, згідно протоколу загальних
зборів ТОВ "Кінотеатр "Валентина" №7 від
10.04.2006р., а також, сплачувати необхідні
платежі та виконувати всі інші дії та
формальності, пов'язані з цією
довіреністю; визнати недійсним
іпотечний договір, укладений 26.04.2006р.
між ТОВ "Кінотеатр "Валентина" та ВАТ
"Державний ощадний банк України".

Згідно постанови Верховного Суду
України від 20.08.2013р. у справі №3-16гс13,
договір, укладений не уповноваженою на
те особою, визнається недійсним з
підстав, передбачених ст.215 ЦК України,
як такий, що за змістом суперечить
вищезазначеним актам цивільного
законодавства.

Відповідно до ст.215 Цивільного
кодексу України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до п.п.3,4 ст.203 ЦК
України, особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності, а
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

На думку колегії суддів, наведені
вище докази є беззаперечним
підтвердженням вчинення оспорюваного
іпотечного договору від 26.04.2006р. особою
(ОСОБА_4) за відсутності у останньої
необхідних на те повноважень, а також,
за умов відсутності волевиявлення
учасника правочину (МБК „MILDENHALL LIMITED"),
що є підставою для визнання такого
правочину недійсним з моменту його
укладення.

Проте, на зазначені вище обставини, що
мають значення для повного та
об'єктивного вирішення спору,
господарський суд першої інстанції
уваги не звернув, належної правової
оцінки наявним у справі доказам - не
надав, що у підсумку призвело до
прийняття неправомірного рішення про
відмову в задоволенні позову за
наявності правових підстав для
визнання оспорюваного правочину
недійсним.

Судові витрати, у тому числі,
витрати на апеляційне оскарження,
згідно вимог ст.49 ГПК України,
покладаються пропорційно на
відповідачів 1,2.

Керуючись ст.ст.101-103, 105-106 ГПК
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Кінотеатр
"Валентина", м.Дніпропетровськ, -
задовольнити частково.

Рішення господарського суду
господарського суду Дніпропетровської
області від 23.01.2014р. у справі №904/5215/13 -
скасувати.

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним з моменту вчинення
іпотечний договір від 26.04.2006р.,
укладений між Відкритим акціонерним
товариством "Державний ощадний банк
України" в особі філії -
Дніпропетровське обласне управління
Відкритого акціонерного товариства
"Державний ощадний банк України"
(правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство "Державний
ощадний банк України" в особі філії -
Дніпропетровське обласне управління
Публічного акціонерного товариства
"Державний ощадний банк України")
(іпотекодержатель) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Кінотеатр
"Валентина" (іпотекодавець).

Стягнути солідарно з Публічного
акціонерного товариства "Державний
ощадний банк України", м.Київ, та
Філії-Дніпропетровського обласного
управління Публічного акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України", м. Дніпропетровськ, на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кінотеатр
"Валентина", м.Дніпропетровськ, 1 827,00
судового збору, у тому числі 609,00 грн.
витрат на апеляційне оскарження.

Видати наказ.

Видачу наказу доручити господарському
суду Дніпропетровської області.

Постанова може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України у
двадцятиденний строк.

Повний текст постанови
виготовлений та підписаний 07.04.2014р.

Головуючий суддя
І.М. Науменко

Суддя
П.П. Павловський

Суддя
В.О. Кузнецов