ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" березня 2014 р.Справа № 916/2356/13

за позовом: Донецько-Ясинуватського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері в
інтересах держави в особі Державного
підприємства „Дирекція капітального
будівництва і реконструкції
Міжнародного аеропорту „Донецьк";

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТІЕЛСІ ГРУП";

за участю третьої особи яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: Національного
агентства з питань підготовки та
проведення в Україні фінальної частини
чемпіонату Європи 2012 року з футболу та
реалізації інфраструктурних проектів;

про стягнення 40011431,42 грн.

та за зустрічним позовом: Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТІЕЛСІ
ГРУП"

до відповідача: Державного
підприємства „Дирекція капітального
будівництва і реконструкції
Міжнародного аеропорту „Донецьк"

про стягнення 3215313грн.

Головуючий - Погребна К.Ф.

Судді - Цісельський О.В.

Меденцев П.А.

В судових засіданнях приймали участь
представники:

Від прокуратури: Величко Т.І. -
посвідчення;

Гончарова А.М. -
посвідчення;

Мухаір О.Ю. -
посвідчення;

Пшенічко С.О. -
посвідчення;

Від позивача: Луценко О.І. - довіреність;

Антипіна В.Г. - довіреність;

Бохін Р.С. - довіреність;

Від відповідача: Нікітіна Г.Є. -
довіреність;

Кушніренко О.Є. -
довіреність;

Від третьої особи: -не з'явився.

В судовому засіданні 27.03.2014р. приймали
участь представники:

Від прокуратури: Пшенічко С.О. -
посвідчення;

Від позивача: Луценко О.І. - довіреність;

Від відповідача: Нікітіна Г.Є. -
довіреність;

Від третьої особи: -не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Позивач,
Донецько-Ясинуватський прокурор з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері в інтересах держави
в особі Державного підприємства
„Дирекція капітального будівництва і
реконструкції Міжнародного аеропорту
„Донецьк" звернувся до господарського
суду Одеської області з позовною
заявою до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТІЕЛСІ ГРУП" за
участю третьої особи яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: Національного
агентства з питань підготовки та
проведення в Україні фінальної частини
чемпіонату Європи 2012 року з футболу та
реалізації інфраструктурних проектів
про стягнення заборгованості в розмірі
40025024,64 грн., яка складається з суми
отриманої за договором поставки №05/10-11
від 20.10.2011р. та невикористаної
попередньої оплати в сумі 4678560грн., суми
отриманої за договором поставки №01/05-12
від 10.05.2012р. та невикористаної
попередньої оплати в сумі 14373580грн.,
суми штрафних санкцій за прострочення
строку повернення попередньої оплати
за договором №05/10-11 від 20.10.2011р. в
розмірі 2011780,80грн., суми штрафних
санкцій за прострочення строку
повернення попередньої оплати за
договором №01/05-12 від 10.05.2012р. в розмірі
4892771,95грн., суми штрафних санкцій за
прострочення строку поставки техніки
за договором №05/10-11 від 20.10.2011р. в
розмірі 4776891,84грн., суми штрафних
санкцій за прострочення строку
поставки техніки за договором №01/05-12
від 10.02.2012р. в розмірі 9290796,20грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 06.09.2013р. було порушено
провадження у справі №916/2356/13.

Враховуючи перебування судді
Погребної К.Ф. на лікарняному,
розпорядженням голови господарського
суду Одеської області від 25.09.2013р.,
справу №916/2356/13 було передано на
розгляд судді Меденцева П.А., який своєю
ухвалою від 25.09.2013р. прийняв справу до
свого провадження.

25.09.2013р. до суду від
Донецько-Ясинуватського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері надійшла заява в
порядку ст. 66, 67 ГПК України про
забезпечення позову, відповідно якої
просить суд вжити заходи до
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на рухоме та нерухоме майно, а
також грошові кошти що належать
Товариству з обмеженою
відповідальністю "ТІЕЛСІ ГРУП".

В задоволені вищезазначеної заяви
судом було відмовлено, з огляду на його
необґрунтованість та невідповідність
нормам чинного законодавства.

Розпорядженням голови господарського
суду Одеської області вд 30.09.2013р. в
зв'язку з поверненням судді Погребної
К.Ф. з лікарняного, справу №916/2356/13 було
передано на розгляд судді Погребної
К.Ф., яка своєю ухвалою від 30.09.2013р.
прийняла її до свого провадження.

30.10.2013р. до суду від
Донецько-Ясинуватський прокурор з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері надійшла заява в
порядку ст. 22 ГПК України, відповідно
якої прокуратура просить суду позов
задовольнити повністю та стягнути з
відповідача заборгованість в розмірі
40011431,42грн. яка складається з суми
отриманої за договором поставки №05/10-11
від 20.10.2011р. та
невикористаної/неповернутої
попередньої оплати в сумі 4678560грн., суми
отриманої за договором поставки №01/05-12
від 10.05.2012р. та
невикористаної/неповернутої
попередньої оплати в сумі 14373580грн.,
суми штрафних санкцій за перевищення
терміну використання попередньої
оплати/повернення попередньої оплати
за договором №05/10-11 від 20.10.2011р. в
розмірі 2011780,80грн., суми штрафних
санкцій за перевищення терміну
використання попередньої
оплати/повернення попередньої оплати
за договором №01/05-12 від 10.05.2012р. в
розмірі 4892398,10грн., суми штрафних
санкцій за прострочення строку
поставки техніки за договором №05/10-11
від 20.10.2011р. в розмірі 4764046,32грн. та суми
штрафних санкцій за прострочення
строку поставки техніки за договором
№01/05-12 від 10.02.2012р. в розмірі 9290796,20грн.

Відповідно до приписів ч.4 ст. 22 ГПК
України, позивач вправі до прийняття
рішення по справі збільшити розмір
позовних вимог, відмовитись від позову
або зменшити розмір позовних вимог.

Вищенаведена редакція позовних вимог
Донецько-Ясинуватського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері, згідно з вказаною
заявою є остаточною, у зв'язку з чим
приймається господарським судом для
розгляду по суті викладених в них
вимог.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 30.10.2013р. строк розгляду
справи №916/2356/13 був продовжений на
п'ятнадцять днів, в порядку ст. 69 ГПК
України.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ТІЕЛСІ ГРУП" 30.10.2013
року звернулось до господарського суду
Одеської області з зустрічною позовною
заявою до Державного підприємства
„Дирекція капітального будівництва і
реконструкції Міжнародного аеропорту
„Донецьк" про стягнення 3215313грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 01.11.2013р. зустрічну позовну
заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТІЕЛСІ ГРУП" до
Державного підприємства „Дирекція
капітального будівництва і
реконструкції Міжнародного аеропорту
„Донецьк" про стягнення 3215313грн. було
прийнято для спільного розгляду з
первісним позовом
Донецько-Ясинуватського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері в інтересах держави
в особі Державного підприємства
„Дирекція капітального будівництва і
реконструкції Міжнародного аеропорту
„Донецьк" до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТІЕЛСІ ГРУП" за
участю третьої особи яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: Національного
агентства з питань підготовки та
проведення в Україні фінальної частини
чемпіонату Європи 2012 року з футболу та
реалізації інфраструктурних проектів
про стягнення 40011431,42 грн.

11.11.2013р. до суду від
Донецько-Ясинуватського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері надійшла заява в
порядку ст. 66, 67 ГПК України про
забезпечення позову, відповідно якої
просить суд вжити заходи до
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на грошові кошти що знаходяться
на рахунку 0819 у ПАТ „КБ
„Хрещатик" у розмірі 40011431,42грн. а також
на рахунку 7614 у ПАТ „ПУМБ" у
розмірі 40011431,42грн.

В задоволені вищезазначеної заяви
судом було відмовлено, з огляду на його
необґрунтованість та невідповідність
нормам чинного законодавства.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 19.11.2014р. справу №916/2356/13
було призначено до колегіального
розгляду у складі трьох суддів
господарського суду Одеської області.

Згідно Розпорядження голови
господарського суду Одеської області
від 19.11.2013р. №916/2356/13, визначено
наступний склад колегії суддів:
головуючий суддя Погребна К.Ф., суддя
Д'яченко Т.Г., суддя Меденцев П.А.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 20.11.2013р. справа №916/2356/13 була
прийнята до свого провадження колегією
судів у складі: головуючий суддя
Погребна К.Ф., суддя Д'яченко Т.Г., суддя
Меденцев П.А.

Враховуючи перебування судді Д'яченко
Т.Г. на лікарняному, розпорядженням
голови господарського суду Одеської
області від 10.12.2013р. справу №916/2356/13 було
передано на розгляд колегії судів у
складі: головуючий суддя Погребна К.Ф.,
суддя Горячук Н.О., суддя Меденцев П.А.,
які своєю ухвалою від 10.12.2013р. прийняли
справу до свого провадження.

10.12.2013р. до суду від
Донецько-Ясинуватського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері надійшла заява в
порядку ст. 66, 67 ГПК України про
забезпечення позову, відповідно якої
просить суд вжити заходи до
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на грошові суми, що знаходяться
на відкритих рахунках Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТІЕЛСІ
ГРУП" у розмірі 40011431,42грн.

В задоволені вищезазначеної заяви
судом було відмовлено, з огляду на його
та той факт, що відповідно до ст. 66 ГПК
України, господарський суд за заявою
сторони, прокурора чи його заступника,
який подав позов, або з своєї
ініціативи має право вжити
передбачених статтею 67 цього Кодексу
заходів до забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається в
будь-якій стадії провадження у справі,
якщо невжиття таких заходів може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду
. Слід зазначити, що прокурором не
доведено суду наявності обставин, які
можуть утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення
господарського суду по даній справі.

Розпорядженням голови господарського
суду Одеської області від 24.12.2013 року, у
зв'язку із перебуванням судді Горячук
Н.О. з 17.12.2013р. у відпустці , справу
№916/2356/13 передано на розгляд колегії
суддів у складі: головуючий суддя
Погребна К.Ф., суддя Цісельський О.В.,
суддя Меденцев П.А., які своєю ухвалою
від 24.12.2013р. прийняли справу до свого
провадження.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 11.02.2014р. строк розгляду
справи був продовжений на п'ятнадцять
днів в порядку ст. 69 ГПК України.

Враховуючи перебування судді
Погребної К.Ф. на навчанні в Інституті
підготовки професійних суддів України,
розпорядженням голови господарського
суду Одеської області від 17.02.2014р.,
справу №916/2356/13 було передано на
розгляд колегії суддів у складі:
головуючий суддя Гут С.Ф., суддя
Цісельський О.В., суддя Меденцев П.А.,
які своєю ухвалою від 19.02.2014р. прийняли
її свого провадження.

Розпорядженням голови господарського
суду Одеської області від 03.03.2014 року, у
зв'язку із поверненням судді Погребної
К.Ф. з навчання, справу №916/2356/13 було
передано на розгляд колегії суддів у
складі: головуючий суддя Погребна К.Ф.,
суддя Цісельський О.В., суддя Меденцев
П.А, які своєю ухвалою від 04.03.2014р.
прийняли її до свого провадження.

19.03.2014р. до суду від представника
відповідача надійшла заява про
застосування строків позовної
давності щодо стягнення з останнього
пені та штрафу за договором №05/10-11 від
20.10.2011р.

Зазначена заява судом відхиляється, з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 258 ЦК України для
окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю. Позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

За п. 4.3. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 29
травня 2013 року №10 "Про деякі питання
практики застосування позовної
давності у вирішенні господарських
спорів" встановлено, що якщо відповідно
до чинного законодавства або договору
неустойка (пеня) підлягає стягненню за
кожний день прострочення виконання
зобов'язання, позовну давність
необхідно обчислювати щодо кожного дня
окремо за попередній рік до дня подання
позову, якщо інший період не
встановлено законом або угодою сторін.
При цьому, однак, слід мати на увазі
положення частини шостої статті 232 ГК
України, за якими нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано. Даний
шестимісячний строк не є позовною
давністю, а визначає максимальний
період часу, за який може бути
нараховано штрафні санкції (якщо інший
такий період не встановлено законом
або договором).

Як вбачається з матеріалів справи,
строк позовної давності щодо вимог про
нарахування пені за несвоєчасне
повернення невикористаної попередньої
оплати обчислюється, з урахуванням ст.
258 ЦК України з 29.08.2012р. до
29.08.2013р.включно.

Відповідний позов
Донецько-Ясинуватський прокурора з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері був підписаний та
надісланий до місцевого
господарського суду 29.08.2013р., що
вбачається з опису вкладення та
поштового штемпелю на конверті з
позовом.

Отже, на думку суду,
Донецько-Ясинуватським прокурором з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері не був пропущений
строк позовної давності щодо
нарахування пені за несвоєчасне
повернення невикористаної попередньої
оплати за договором №05/10-11.

Представник відповідача, в судові
засідання з'являвся, надав відзив на
позов надав відзив на позов відповідно
якого позовні вимоги не визнає вважає
їх безпідставними та необґрунтованими,
в зв'язку з чим просить суд в задоволені
позову відмовити повністю.

Представник третьої особи в судові
засідання не з'являвся, хоча був
належним чином повідомлений про місце
та дату засідання, що підтверджується
наявним в матеріалах справи поштовими
повідомленнями, письмових пояснення
щодо заявлених позовних вимог до суду
не надав.

У судовому засіданні 27.03.2014р. було
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення суду в порядку статті
85 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, надані під час судового
розгляду, проаналізувавши наявні у
справі докази та давши їм правову
оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Розглянувши позовні вимоги
Донецько-Ясинуватського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері в інтересах держави
в особі Державного підприємства
„Дирекція капітального будівництва і
реконструкції Міжнародного аеропорту
„Донецьк" до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТІЕЛСІ ГРУП" про
стягнення 40011431,42, суд зазначає
наступне:

20.10.2011р. між Державним підприємством
„Дирекція капітального будівництва і
реконструкції Міжнародного аеропорту
„Донецьк" (Замовник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю „ТІЕЛСІ
ГРУП" (Постачальник) був укладений
договір поставки №05/10-11 (далі - договір
№05/10-11).

Відповідно п.1.1 договору №05/10-11
Замовник доручає? а Постачальник
забезпечує відповідно до умов Договору
постачання машин спеціального
призначення інших - аеродромних (для
супроводження повітряних суден на
території аеродрому) техніки для
аеропортів приймаючих міст.

Пунктом п.1.3 договору №05/10-11
передбачено, що кількість та склад
техніки визначені у Додатку 1 -
Специфікації, який є невід'ємною
частиною договору. Відповідно до
Специфікації загальна сума техніки, що
підлягала постачанню за договором
№5/10-11 складає 16 927 920,00 грн.

Відповідно до п.2.1 договору №05/10-11 ( в
редакції Додаткової угоди № 2 від
29.06.2012р.) поставка техніки за цим
договором здійснюється у такі
строки: протягом 180 днів від дати
перерахування попередньої оплати -
постачання техніки на суму
перерахованої попередньої оплати;
кінцеві поставки техніки-у термін до
30.11.2012 року.

Згідно частиною 2 п.3.1. Договору №05/10-11,
Постачальник зобов'язується здійснити
постачання техніки в строки та в
обсягах, передбачених Договором.

Відповідно абз.1, 2 п.14.1 Договору №05/10-11
Постачальник несе відповідальність за
порушення зі своєї вини таких
зобов'язань за договором і у таких
сумах: - за порушення строків
постачання техніки, здачі її в
експлуатацію сплачує пеню в розмірі 0,1
відсотка від вартості недопоставленої
техніки за кожен день прострочення, за
прострочення вище тридцяти днів
додатково сплачує штраф у розмірі семи
відсотків непоставленої техніки.

Замовник, керуючись правом,
передбаченим п. 12.5. Договору №05/10-11,
здійснив попередню оплату - 02.03.2012 року
на суму 8463960,00 грн., що підтверджується
платіжним дорученням №5 від
01.03.2012р.(копія якого міститься в
матеріалах справи).

Як зазначає позивач, постачальник
зобов'язаний поставити техніку на
вказану суму до 29.08.2012 року. Однак, до
вказаної дати постачальник поставив
техніку на суму 8760960,00 грн., з яких на
погашення авансу було спрямовано лише
3785400,00 грн., оскільки техніка на суму
4975560,00грн. була оплачена Замовником у
повному обсязі 13.04.2012 року та 24.05.2012 р.,
що підтверджується платіжними
дорученнями (копія яких містяться в
матеріалах справи).

Таким чином, постачальник до 29.08.2012 року
в порушення умов Договору №05/10-11 не
поставив техніку на суму 4 678 560,00 грн.

10.05.2012 року між Державним підприємством
„Дирекція капітального будівництва і
реконструкції Міжнародного аеропорту
„Донецьк" (Замовник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю „ТІЕЛСІ
ГРУП" (Постачальник) було укладено
договір поставки №01/05-12 (далі -д №01/05-12)

Відповідно до п. 1.1 Договору №01/05-12
Замовник доручає, а Постачальник
забезпечує відповідно до умов цього
Договору постачання машин
спеціального призначення інших -
аеродромної (аварійно-рятувальної)
техніки для аеропортів приймаючих
міст.

Згідно п. 1.3. Договору №01/05-12 кількість
та склад техніки визначені у Додатку №
1 - Специфікація, який є невід'ємною
частиною Договору. Відповідно до
Специфікації загальна сума техніки, що
підлягала постачанню за договором
№01/05-12 складає 28747700,00 грн.

Відповідно до п.2.1 Договору №01/05-12
поставка техніки за цим договором
здійснюється у такі строки: протягом 180
днів від дати перерахування
попередньої оплати - постачання
техніки на суму перерахованої
попередньої оплати; кінцеві поставки
техніки - у термін до 31.12.2012 року.

Частинами 1, 2 п.14.1 договору №01/05-12
передбачено, що постачальник несе
відповідальність за порушення зі своєї
вини таких зобов'язань за договором і у
таких сумах: - за порушення строків
постачання техніки, здачі її в
експлуатацію сплачує пеню в розмірі 0,1
відсотка від вартості недопоставленої
техніки за кожен день прострочення, за
прострочення вище тридцяти днів
додатково сплачує штраф у розмірі семи
відсотків непоставленої техніки.

Замовник, керуючись правом,
передбаченим п. 12.5. Договору .№01/05-12
здійснено попередню оплату - 16.05.2012 року
на суму 10000000,00 грн., 03.07.2012 року на суму
4000000,00 грн. та 05.07.2012 року на суму 373850,00
грн., на загальну суму 14373850грн. що
підтверджується платіжними
дорученнями (копії яких містяться в
матеріалах справи).

Як зазначає позивач, враховуючи умови
поставки, передбачені п. 2.1. Договору
№01/05-12 постачальник був зобов'язаний
поставити техніку на суму 10000 000,00 грн.
до 12.11.2012 року, на суму 4000000,00 грн. до
30.12.2012 року, на суму 373850,00 грн. до 30.12.2012
року.

Проте, поставка товару за договором
№01/05-12 постачальником здійснена не
була.

Враховуючи вищевикладене
Донецько-Ясинуватський прокурор з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері, звернувся з
відповідним позовом до суду та просить
суд стягнути з відповідача суми
невикористаних попередніх оплат за
договором №05/10-11 від 20.10.2011р. в сумі
4678560грн. та за договором №01/05-12 від
10.05.2012р. в розмірі 14373850грн.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язаний вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послуги,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Згідно з ч.2 ст.509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що
однією із підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків є договір, який в
силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з вимогами ч.1 ст.712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму, а
відповідно до ч.2 ст.712 ЦК України до
договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Як вище встановлено господарським
судом, між Державним підприємством
"Дирекція з будівництва об'єктів до
ЄВРО 2012 у м. Львові" (позивач - Покупець)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "ТІЕЛСІ ГРУП"
(відповідач - Постачальник) було
укладено Договіри поставки товару
№05/10-11 від 20.10.2011р. за №01/05-12 від 10.10.2012р.

Відповідно до умов цих Договорів,
Постачальник зобов'язується поставити
Покупцю товар, зазначений в
Специфікаціях (Додаток №1), за
договором №05/10-11 від 20.10.2011р. машин
спеціального призначення інших -
аеродромних (для супроводження
повітряних суден на території
аеродрому) техніки для аеропортів
приймаючих міст та за договором №01/05-12
від 10.05.2012р. машин спеціального
призначення інших - аеродромної
(аварійно-рятувальної) техніки для
аеропортів приймаючих міст (далі -
техніка).

Пунктами 11.1 договорів передбачено, що
фінансування постачання техніки
здійснюється за рахунок коштів
державної підтримки.

Пунктами 2.1 договорів передбачено, що
поставка техніки за цими договорами
здійснюється у строки протягом 180 днів
від дати перерахування попередньої
оплати - постачання техніки на суму
перерахованої, кінцеві поставки товару
у терміні, за договором №05/10-11 до
30.11.2012р. (додаткова угода №2) та за
договором №01/05-12 до 31.12.2012р.

Отже, як вбачається з умов договорів,
постачання техніки на суму сплаченого
авансу згідно розділу 12 цього договору
здійснюється в термін, протягом шести
місяців з моменту надходження
авансового платежу на рахунок
Постачальника.

Згідно п. 3.1. договорів, постачальник
зобов'язаний забезпечити поставку
техніку у строки, встановлені цими
договорами.

Судом встановлено, що за договором
№05/10-11 позивачем було здійснено
попередню оплату в сумі 8463960грн.
постачальник поставив техніку на суму
8760960,00 грн., з яких на погашення авансу
було спрямовано лише 3785400,00 грн.,
оскільки техніка на суму 4975560,00грн. була
оплачена Замовником у повному обсязі
13.04.2012 року та 24.05.2012 р., а за договором
№01/05-12 здійснив попередню оплату на
загальну суму 14373850грн, поставка
техніки постачальником здійснена не
була.

Оскільки за договором №05/10-11 строк
поставки сплив 29.08.2012р. сума
невикористаної попередньої оплати
склала 4678560,00грн., а за договором №01/05-12
строк поставки сплив 31.12.2012р. сума
невикористаної попередньої оплати
склала 14373850,00грн.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк
(терміни).

Стаття 193 Господарського кодексу
України зазначає, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Враховуючи викладене, господарський
суд вважає, що позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача суми отриманої
за договором поставки №05/10-11 від
20.10.2011р. та невикористаної/неповернутої
попередньої оплати в сумі 4678560грн. та
суми отриманої за договором поставки
№01/05-12 від 10.05.2012р. та
невикористаної/неповернутої
попередньої оплати в сумі 14373580грн. є
обґрунтованими та такими що підлягають
задоволенню.

Що стосується заявлених штрафних
санкцій то вони підлягають частковому
задоволені з огляду на наступне.

Одним із видів господарських санкцій
згідно з частиною другою статті 217 ГК
України є господарські санкції, до яких
віднесено штраф та пеню.

Розмір штрафних санкцій відповідно до
частини четвертої статті 231 ГК України
встановлюється законом, а в разі якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
передбаченому договором розмірі. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання, або в певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Частиною шостою статті 232 ГК України
передбачено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Виходячи зі змісту зазначених норм,
початком для нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання буде день, наступний за
днем, коли воно мало бути виконано.
Нарахування санкцій триває протягом
шести місяців. Проте законом або
договором можуть бути передбачені інші
умови нарахування.

Частина перша статті 223 ГК України
передбачає, що при реалізації в
судовому порядку відповідальності за
правопорушення у сфері господарювання
застосовуються загальний та скорочені
строки позовної давності, передбачені
ЦК України, якщо інші строки не
встановлено ГК України.

За змістом пункту 1 частини другої
статті 258 ЦК України щодо вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені)
передбачено спеціальну позовну
давність в один рік.

Поняття позовної давності міститься в
статті 256 ЦК України, відповідно до якої
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Якщо за невиконання або неналежне
виконання зобов'язання встановлено
штрафні санкції, то збитки
відшкодовуються в частині, не покритій
цими санкціями. Законом або договором
можуть бути передбачені випадки, коли:
допускається стягнення тільки
штрафних санкцій; збитки можуть бути
стягнуті у повній сумі понад штрафні
санкції; за вибором кредитора можуть
бути стягнуті або збитки, або штрафні
санкції. Вимогу щодо сплати штрафних
санкцій за господарське
правопорушення може заявити учасник
господарських відносин, права чи
законні інтереси якого порушено, а у
випадках, передбачених законом, -
уповноважений орган, наділений
господарською компетенцією. Відсотки
за неправомірне користування чужими
коштами справляються по день сплати
суми цих коштів кредитору, якщо законом
або договором не встановлено для
нарахування відсотків інший строк. За
грошовим зобов'язанням боржник не
повинен платити відсотки за час
прострочення кредитора. Нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано. У випадках, передбачених
законом, штрафні санкції за порушення
господарських зобов'язань стягуються
судом у доход держави (ст.232 ГК України).

Відтак частина шоста статті 232 ГК
України передбачає строк та порядок, у
межах якого нараховуються штрафні
санкції, а строк, протягом якого особа
може звернутись до суду за захистом
свого порушеного права, встановлюється
ЦК України.

При цьому суд зазначає, що оскільки
прокурором нараховано відповідачу
штрафні санкції за порушення не
грошового зобов'язання, у зв'язку з чим
положення Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" в
даному випадку не застосовуються.

Наразі, наданий позивачем розрахунок
пені за договором №05/10-11 від 20.10.2011р., на
думку суду, здійснений неналежним
чином, у зв'язку з чим судом було
самостійно розраховано пеню наступним
чином:

Пунктом 12.5. договору №05/10-11 від 20.10.2011р.
передбачено право позивача здійснити
попередню плату в розмірі 8463960,00 грн.,
при цьому зазначеним пунктом визначено
обов'язок відповідача використати або
повернути отриману від позивача суму
передплати протягом 180 днів.

Так, судом встановлено надання
позивачем відповідачу 01.03.2012р. суми
передплати у розмірі 8463960,00 грн., що
підтверджується наявною в матеріалах
справи копією платіжного доручення №5
від 01.03.2012р.

Статтею 253 ЦК України визначено, що
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

Таким чином, відповідач мав право
використати отриману суму авансу в
строк з 02.03.2012р. до 29.08.2012р.

Як свідчать матеріали справи,
відповідачем отриману передплату
використано лише частково, а залишок
невикористаної суми позивачу станом на
момент звернення прокурора до суду із
даним позовом не повернуто, оскільки
товариством з обмеженою
відповідальністю "ТІЕЛСІ ГРУП" було
здійснено часткову поставку товару
позивачу в сумі 8760960,00 грн., проте
останнім було частково сплачено
вартість отриманого товару в сумі 4
975560,00 грн., що в свою чергу сторонами по
справі не заперечується.

Отже, з врахуванням здійснення
позивачем часткової оплати отриманого
товару невикористаним залишилась сума
передплати в розмірі 4678560,00 грн., яку
відповідач мав повернути в строк до
29.08.2012р., у зв'язку з чим судом було
самостійно розраховано пеню за
своєчасно не повернуту суму передплати
наступним чином:

Сума боргу (грн.)Період
прострочкиКількість днів
прострочкиРозмір пені за кожен день
прострочкиСума пені за період
прострочки4678560.0029.08.2012 - 28.02.20131840.1 %860 855.04

Отже загальна сума пені за порушення
строків повернення суми передплати за
договором №05/10-11 від 20.10.2011р. за
самостійним розрахунком суду складає
860 855,04 грн.

Досліджуючи розрахунок позовних вимог
позивача в частині стягнення з
відповідача 7% штрафу за перевищення
терміну повернення суму передплати
понад тридцять днів, передбаченому п.14.1
договору суд зазначає наступне:

За приписами ст.549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

За самостійним розрахунком суду, сума
штрафу за перевищення терміну
повернення суму передплати понад
тридцять днів за договором №05/10-11 від
20.10.2011р. складає:

4 678 560,00 грн. (сума невикористаної
передплати) Х 7% = 327499,20 грн.

Щодо заявлених до стягнення прокурором
штрафних санкцій, нарахованих
відповідачу за нездійснення поставки
товару з посиланням на п.14.1. договору,
суд зазначає наступне:

Пунктом 4.1. договору №05/10-11 від 20.10.2011р.
встановлено, що договірна ціна техніки
визначається на основі Додатку №1 -
Специфікація, що є невід'ємною частиною
договору, є твердою і складає 16927920,00
грн. (шістнадцять мільйонів дев'ятсот
двадцять сім тисяч дев'ятсот двадцять
грн. 00 коп.), в т.ч. ПДВ - 2 821 320,00 грн. (два
мільйони вісімсот двадцять одна тисяча
триста двадцять грн. 00 коп.). Ціна
договору може бути зменшена залежно
від фактичного надходження видатків.

Так, в матеріалах справи відсутні
будь-які докази щодо зменшення
договірної ціни.

Додатковою угодою №2 від 29.06.2012р.
сторонами було погоджено внесення змін
до п.2.1. договору №05/10-11 від 20.10.2011р. та
викласти його у наступній редакції:

Поставка техніки за цим договором
здійснюється у такі строки: протягом 180
днів від дати перерахування
попередньої оплати - постачання
техніки на суму перерахованої
попередньої оплати; кінцеві поставки
техніки - у термін до 30.11.2012р.

З врахуванням вищенаведеного, судом
встановлено, що так як, відповідачем
позивачу було здійснено поставку
техніки на загальну суму 8760960,00 грн.,
договірна ціна договору складає 16927920,00
грн. - сума непоставленої техніки
складає: 8166960,00 грн., а приймаючи до
уваги те, що кінцевим терміном для
здійснення поставки сторони визначили
29.11.2012р., з 30.11.2012р. починається
нарахування прострочки за несвоєчасне
виконання відповідачем зобов'язання в
частині здійснення поставки.

Таким чином пеня за не здійснення
поставки техніки на суму 8166960,00 грн.
здійснена судом наступним чином:

Сума боргу (грн.)Період
прострочкиКількість днів
прострочкиРозмір пені за кожен день
прострочкиСума пені за період
прострочки8166960.0030.11.2012 - 30.05.20131820.1 %1 486
386.72

Отже загальна сума пені за не
здійснення поставки техніки за
договором №05/10-11 від 20.10.2011р. за
самостійним розрахунком суду складає 1
486 386,72 грн.

За самостійним розрахунком суду, сума
штрафу за не здійснення поставки
техніки за договором №05/10-11 від 20.10.2011р.
складає:

8166960,00 грн. (сума непоставленої техніки)
Х 7% = 571 687,20 грн.

Щодо заявлених прокурором до стягнення
з відповідача штрафних санкцій за
договором №01/05-12 від 10.05.2012р. суд
зазначає наступне.

Позивачем відповідачу було здійснено
передплату техніки в розмірі 14373850,00
грн. в три етапи:

1) 10000000,00 грн. - 15.05.2012р.

2) 4000000,00 грн. - 02.07.2012р.

3) 373850,00 грн. - 05.07.2012р.

Таким чином, відповідач мав право
використати отриману суму авансу в
такі строки:

1) 10 000 000,00 грн. з 16.05.2012р. по 11.11.2012р.

2) 4 000 000,00 грн. з 03.07.2012р. по 29.12.2012р.

3) 373 850,00 грн. з 06.07.2012р. по 01.01.2013р.

З врахуванням того, що за договором
№01/05-12 відповідачем взагалі не було
здійснено поставку - невикористаним
залишилась сума передплати в розмірі
14373850,00 грн., яку відповідач мав
повернути позивачу, у зв'язку з чим
судом було самостійно розраховано пеню
за своєчасно не повернуту суму
передплати наступним чином:

Сума богу (грн.)Період
прострочкиКіллькість днів
прострочкиРозмір пені за кожен день
прострочкиСума пені за період
прострочки10000000.0012.11.2012 - 12.05.20131820.1
%1820000.004000000.0030.12.2012 - 30.06.20131830.1
%732000.00373850.0002.01.2013 - 02.07.20131820.1 %68040.70Отже
загальна сума пені за порушення
строків повернення суми передплати за
договором №0/05-12 від 10.05.2012р. за
самостійним розрахунком суду складає 2
620 040,70 грн.

За самостійним розрахунком суду 7%
штрафу за перевищення терміну
повернення суму передплати понад
тридцять днів, передбаченому п.14.1
договору суд зазначає наступне:

1) 10 000 000,00 грн. Х 7% = 700 000,00 грн.

2) 4 000 000,00 грн. Х 7% = 280 000,00 грн.

3) 373 850,00 грн. Х 7% = 26 169,50 грн., що
загалом складає 1 006 169,50 грн.

Пунктом 4.1. договору №01/05-12 від 10.05.2012р.
встановлено, що договірна ціна техніки
визначається на основі Додатку №1 -
Специфікація, що є невід'ємною частиною
договору, є твердою і складає 28 747 700,00
грн. (двадцять вісім мільйонів сімсот
сорок сім тисяч сімсот грн. 00 коп.), в т.ч.
ПДВ - 4 791 283,33 грн. (чотири мільйони
сімсот дев'яносто одна тисяча двісті
вісімдесят три грн. 33 коп.). Ціна
договору може бути зменшена залежно
від фактичного надходження видатків.

Так, в матеріалах справи відсутні
будь-які докази щодо зменшення
договірної ціни.

Поставка техніки за цим договором
здійснюється у такі строки: протягом 180
днів від дати перерахування
попередньої оплати - постачання
техніки на суму перерахованої
попередньої оплати; кінцеві поставки
техніки - у термін до 31.12.2012р.

З врахуванням вищенаведеного, судом
встановлено, що так як, відповідачем
позивачу було взагалі не було
здійснено поставку техніки, договірна
ціна договору складає 28 747 283,00
грн. - сума непоставленої техніки
складає: 28 747 283,00 грн., а приймаючи до
уваги те, що кінцевим терміном для
здійснення поставки сторони визначили
30.12.2012р., з 31.12.2012р. починається
нарахування прострочки за несвоєчасне
виконання відповідачем зобов'язання в
частині здійснення поставки.

Таким чином пеня за не здійснення
поставки техніки на суму 28 747 283,00 грн.
здійснена судом наступним чином:

Сума боргу (грн.)Період
прострочкиКількість днів
прострочкиРозмір пені за кожен день
прострочкиСума пені за період
прострочки28747700.0031.12.2012 - 30.06.20131820.1 %5232081.40

Отже загальна сума пені за не
здійснення поставки техніки за
договором №01/05-12 від 10.05.2012р. за
самостійним розрахунком суду складає 5
232 081,40 грн.

За самостійним розрахунком суду, сума 7%
штрафу за не здійснення поставки
техніки за договором №01/05-12 від 10.05.2012р.
складає:

28 747 700,00 грн. (сума непоставленої
техніки) Х 7% = 2 012 339,00 грн.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
При цьому, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Заперечення відповідача до уваги судом
не приймаються, оскільки
спростовуються матеріалами справи.

За при приписами ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи
докази у справі в їх сукупності,
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги є обґрунтовані,
підтверджені належними доказами та
наявними матеріалами справи проте
враховуючи перерахунок штрафних
санкцій підлягають частковому
задоволенню.

Згідно ст.ст.44, 49 ГПК України судовий
збір за розгляд судом майнової вимоги
та двох вимог немайнового характеру
відповідно до п. 2.10. Постанови Пленуму
ВГСУ „Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" №7 від
21.02.2013р. в сумі 68820 грн. підлягає
стягненню з відповідача до
держбюджету.

Розглянувши зустрічні позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТІЕЛСІ ГРУП" до
Державного підприємства „Дирекція
капітального будівництва і
реконструкції Міжнародного аеропорту
„Донецьк" про стягнення 3215313грн. суд
зазначає наступне:

Як вбачається з зустрічної позовної
заяви, Товариство з обмеженою
відповідальністю "ТІЕЛСІ ГРУП" просить
суд стягнути з Державного підприємства
„Дирекція капітального будівництва і
реконструкції Міжнародного аеропорту
„Донецьк" штрафні санкції за
договорами №05/10-11 від 20.10.2011р. та №01/05-12
від 10.05.2012р. на загальну суму 3215313грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги
Товариство з обмеженою
відповідальністю "ТІЕЛСІ ГРУП"
посилається на наступне.

Відповідно п.2.1 договорів, поставка
техніки здійснюється у таки строки:
протягом 180 днів від дати перерахування
попередньої оплати - постачання
техніки на суму перерахованої
передоплати.

Представник ТОВ „ТІЕЛСІ ГРУП" вказує,
що згідно п.4.1 договору №05/10-11 замовник
повинен був сплатити йому 16927920грн.,
проте сплатив лише 13439520 грн., таким
чином замовник не сплатив 3488400грн., а за
договору №01/05-12 замовник повинен був
сплатити 28747700грн., втім їм було
сплачено лише половину заявленої суми
а розмірі 14373850грн., залишок несплаченої
замовником суми склав 14373850грн.

Пунктами 14.3 договорів передбачено, що
замовник несе відповідальність за
порушення зі своєї вини таких
зобов'язань: - за затримку прийняття
поставленої техніки протягом 5-ти днів
від дати надання накладних, актів
приймання-передачі без відповідного
обґрунтування - неустойку в розмірі 0,1%
від вартості поставленої техніки за
наданими накладними, актами за кожен
день прострочення; - за порушення
грошових зобов'язань - пеню в розмірі
0,1% від суми невиконаних зобов'язань за
кожен дань прострочення.

Отже, позивач (відповідач за зустрічним
позовом) зазначає що у зв'язку з тим що
відповідачем (позивачем за зустрічним
позовом) за договором №05/10-11 не було
сплачено 3488400грн., а за договором
№01/05-12м не було сплачено14373850грн.,
позивачем (відповідачем за первісним
позовом) відповідно до умов договору,
було нараховано пеню в розмірі: за
договором №05/10-11 - 628020грн, а за
договором №01/05-12 - 2587293грн., яку він і
просить суд стягнути.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши норми чинного
законодавства суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
зустрічних позовних вимог з наступних
підстав.

Як вже зазначалось вище, умовами
Договору №05/10-11 від 20.10.2011 р.
передбачена договірна ціна у розмірі -
16 927 920,00 грн. (п.4.1 .Договору).

Згідно частини 1, п. 12.5. договору № 05/10-11
від 20.10.2011 р., замовник після підписання
договору може надавати постачальнику
попередню оплату товарів, робіт, послуг
- 5 463 960,00 грн., в розмірі, що не перевищує
50% вартості товарів, робіт, послуг за
договором, на строк не більше як сто
вісімдесят днів (ПКМУ №1404 від 09.10.2006 р.).

На думку суду, згідно умов договору,
оплата авансу є правом замовника, а не
його обов'язком.

Як вже було зазначено у по тексту
рішення вище, ДП „Дирекція
капітального будівництва і
реконструкції Міжнародного аеропорту
„Донецьк" платіжним дорученням № 5 від
31.03.2012 р. перерахувало суму попередньої
оплати у розмірі 8463960,00 грн., тобто
здійснено оплату у повному обсязі
згідно частини 1, пункту 12.5 договору №
05/10-11 від 20.10.2011 р.

Крім цього, як встановлено судом,
позивачем (відповідачем за зустрічним
позовом) по факту поставки техніки
окрім сум авансу перераховано
відповідачу (позивачу за зустрічним
позовом) 2 822 760,00 грн. згідно платіжного
доручення № 53 від 12.04.22012 р., що є повною
оплатою за поставлену техніку згідно
акту приймання-передачі №1 від 09.04.2012 р.
та 2152800,00 грн. згідно платіжного
доручення №229 від 29.05.2012 р., що є повною
оплатою за поставлену техніку згідно
акту приймання-передачі №2 від 24.05.2012 р.

Отже, на думку суду, заборгованості за
договором № 05/10-11 від 20.10.2011 р. у
Державного підприємства „Дирекція
капітального будівництва і
реконструкції Міжнародного аеропорту
„Донецьк" не виникало.

Що стосується договору № 01/05-12 від
10.05.2012р., так відповідно п.4.1 договірна
ціна у договором визначена розмірі
-28747700грн.

Відповідно частини 1, п.12.5.Договору №
01/05-12 від 10.05.2012р., замовник після
підписання договору може надавати
постачальнику попередню оплату
товарів, робіт, послуг -14373850,00 грн., в
розмірі, що не перевищує 50% вартості
товарів, робіт, послуг за договором, на
строк не більше як сто вісімдесят днів
(ПКМУ №№1764 від 27.12.2001 р., .404 від 09.10.2006 р.,
990 від 27.10.2010 р.). Отже, аналогічно, як і за
договором № 05/10-11 від 20.10.2011 р. оплата
авансу за договором є правом замовника,
а не його обов'язком.

Платіжними дорученнями №204 від 15.05.2012
р., №306 від 02.07.2012 р., № 317 від 05.07.2012 р., ДП
„Дирекція капітального будівництва і
реконструкції Міжнародного аеропорту
„Донецьк" перераховано суми
попередньої оплати у загальному
розмірі 14373850,00 грн., тобто здійснено
оплату у повному обсязі, згідно частини
1, п. 12.5.Договору № 01/05-12 від 10.05.2012 р. В
свою чергу, як встановлено судом та не
заперечується відповідачем (позивачем
за зустрічним позовом) поставка
техніки за договором № 01/05-12 від 10.05.2012
р. здійснена не була.

Розділом 14 договорів передбачена
відповідальність за порушення
сторонами своїх зобов'язань.

Отже, виходячи з вищенаведеного,
Державне підприємство „Дирекція
капітального будівництва і
реконструкції Міжнародного аеропорту
„Донецьк" скористалось своїм правом
щодо сплати попередніх платежів за
договорами поставки, та здійснило
платежі, передбачені умовами договорів
у повному обсязі, таким чином, на думку
суду, зобов'язання за договорами
поставки зі сторони ДП „Дирекція
капітального будівництва і
реконструкції Міжнародного аеропорту
„Донецьк" не були порушені.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Пунктом 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Ктім цього, згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. При цьому, доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Проте, відповідачем (позивачем за
зустрічним позовом) в супереч приписам
ст.ст.32, 33 ГПК України, не надано суду
жодного доказу на підтвердження своєї
правової позиції, доказів яки б
підтверджували прострочення або
невиконання позивачем (відповідачем за
зустрічним позовом своїх зобов'язань),
та більш того не наданий також
обґрунтований розрахунок
заборгованості, із зазначенням періоду
нарахування

Крім того суд зазначає, що своїми
ухвалами неодноразово витребував у
позивача відповідні докази, проте
вимоги суду позивачем виконані не були.

Пунктом 2.3 Постанови Пленум Вищого
господарського суду України, від 26.12.2011,
№ 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" передбачено, що якщо
стороною (або іншим учасником судового
процесу) у вирішенні спору не подано
суду в обґрунтування її вимог або
заперечень належні і допустимі докази,
в тому числі на вимогу суду, або якщо в
разі неможливості самостійно надати
докази нею не подавалося клопотання
про витребування їх судом, то розгляд
справи господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи.

Аналіз матеріалів справи та норм
матеріального права, якими регулюються
правовідносини сторін по поставці
товару свідчать про не обґрунтованість
та не доведеність заявлених позивачем (
відповідачем за зустрічним позовом)
позовних вимог, та приймаючи до уваги
те, що позивачем ( відповідачем за
зустрічним позовом) не подано доказів,
що підтверджують прострочу виконання
відповідачем (позивачем за зустрічним
позовом) зобов'язань, у зв'язку з чим,
суд дійшов висновку відсутність
правових підстав для задоволення
зустрічних позовних вимог.

У відповідності до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Враховуючі наявні матеріали справи,
пояснення учасників судового процесу,
суд прийшов до висновку, про відмову у
задоволені зустрічних позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю „ТІЕЛСІ ГРУП" з
огляду на їх необґрунтованість та
невідповідність нормам чинного
законодавства.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТІЕЛСІ ГРУП" (65085,
Одеська область, м. Одеса, вул. Моторна,
буд. 6, ) на користь
Державне підприємство „Дирекція
капітального будівництва і
реконструкції Міжнародного аеропорту
„Донецьк" (83021, м. Донецьк, вул.. Злітна,
1, код: 37216грн. (чотири мільйони
шістсот сімдесят вісім тисяч п'ятсот
шістдесят)грн. - сума невикористаної та
несвоєчасно повернутої попередньої
плати за договором поставки №05/10-11 від
20.10.2011р.; 14373580 (чотирнадцять мільйонів
триста сімдесят три тисячі п'ятсот
вісімдесят)грн. - сума невикористаної
та несвоєчасно повернутої попередньої
плати за договором поставки №01/05-12 від
10.05.2012р.; 860855 (вісімсот шістдесят тисяч
вісімсот п'ятдесят п'ять)грн. 04коп. -
пені несвоєчасне повернення
невикористаної попередньої оплати; 327499
(триста двадцять сім тисяч чотириста
дев'яносто дев'ять) грн. 20коп. - 7% штрафу
за несвоєчасне повернення
невикористаної попередньої оплати;
1486386 (один мільйон чотириста вісімдесят
шість тисяч триста вісімдесят
шість)грн. 72коп. - пені за порушення
строків здійснення поставки техніки за
договором №05/10-11 від 20.10.2011р.; 571687
(п'ятсот сімдесят одна тисяча шістсот
вісімдесят сім)грн. 20коп. - 7% штрафу за
порушення строків здійснення поставки
техніки за договором №05/10-11 від 20.10.2011р.
понад 30днів; 2620040 (два мільйони шістсот
дві тисячі сорок)грн. 70коп. - пені
несвоєчасне повернення невикористаної
попередньої оплати; 1006169 (один мільйон
шість тисяч сто шістдесят дев'ять) грн.
50коп. - 7% штрафу за несвоєчасне
повернення невикористаної попередньої
оплати; 5232081(п'ять мільйонів двісті
тридцять дві тисячі вісімдесят
одна)грн. 40коп. - пені за порушення
строків здійснення поставки техніки за
договором №01/05-12 від 10.05.2012р.; 2012339 (два
мільйони дванадцять тисяч триста
тридцять дев'ять)грн. 00коп. - 7% штрафу за
порушення строків здійснення поставки
техніки за договором №01/05-12 від 10.05.2012р.
понад 30днів;

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТІЕЛСІ ГРУП" (65085,
Одеська область, м. Одеса, вул. Моторна,
буд. 6, ) на користь
Державного бюджету України (ГУ ДКСУ в
Одеській області, р/р №3008 в ГУ
ДКСУ в Одеській області, МФО 828011, , код класифікації доходів
бюджету 22030001, символ звітності 206) 68820
(шістдесят вісім тисяч вісімсот
двадцять) грн. - судового збору.

4. В задоволені зустрічного позову
відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення складено 01.04.2014р.

Головуючий
Погребна К.Ф.

Суддя
Цісельський О.В.

Суддя
Меденцев П.А.