ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2014 р.Справа № 922/244/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання
Савукова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гуд Він ХХІ", смт.
Васищеве до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українські
технології будівництва", м. Харків про
стягнення 24806,76 грн. за участю
предстанвиків сторін:

позивача - Комарова О.М., за довіреністю
від 21.01.2014 року;

відповідача - не з"явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Гуд Він ХХІ"
звернулось до господарського суду
Харківської області з позовною заявою
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українські
технології будівництва" про стягнення
24806,46 грн. Судові витрати просить суд
покласти на відповідача. Позовні
вимоги обґрунтовує тим, що відповідач
в порушення умов укладеного між
сторонами договору № 1912/01 від 19.12.2012
року неналежним чином виконав свої
зобов"язання щодо оплати виконаних
робіт.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 30 січня 2014 року
було прийнято вказану позовну заяву,
порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 13 лютого 2014
року.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 13.02.2014 року
розгляд справи було відкладено на
04.03.2014 року.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 04.03.2014 року від
представника позивача супровідним
листом (вх. № 7328/14) надійшли документи.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 04.03.2014 року
розгляд справи було відкладено на
18.03.2014 року.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 18.03.2014 року
представник позивача надав заяву про
зменшення розміру позовних вимог (вх. №
9129), в якій позивач здійснив
перерахунок 3% річних та пені, у зв"язку
з чим просить суд стягнути з
відповідача за договором поставки №
1912/01 від 19.12.2012 року основну
заборгованість в сумі 7620,00 грн., 3%
річних в сумі 200,41 грн., пеню в сумі 918,16
грн. та за договором поставки № 2612/01 від
26.12.2012 року основну заборгованість в
сумі 12368,00 грн., 3% річних в сумі 194,16 грн.,
пеню в сумі 848,92 грн. Крім того позивач
просить суд стягнути з відповідача
судові витрати в сумі 1827,00 грн.

Суд, дослідивши надану заяву позивача
про зменшення розміру позовних вимог,
зазначає наступне.

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач
вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог. До початку
розгляду господарським судом справи
по суті позивач має право змінити
предмет або підставу позову шляхом
подання письмової заяви.

Приймаючи до уваги п.6 Інформаційного
листа від 14.08.2007 року №01-8/675 "Про деякі
питання практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у першому півріччі 2007 року" на
запитання, чи вправі позивач частково
відмовитись від позову, не виключає
можливості часткової відмови. Однак
вона можлива лише у випадку, якщо
позивачем заявлено дві чи більше вимог,
і позивач відмовляється не від усіх цих
вимог.

Як вбачається зі змісту наданої заяви
позивача вона подана у відповідності
до ст. 22 ГПК України та підписана
представником позивача Комаровою О.М.
що діє на підставі довіреності від
21.01.2014 року, ця довіреність підписана
директором Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гуд Він ХХІ".
Зменшення позовних вимог стосується
зменшення розміру пені та 3 % річних.

Враховуючи вищевикладене, суд, приймає
вищезазначену заяву до розгляду та
подальший розгляд справи ведеться з
урахуванням цієї заяви.

Представник позивача в судовому
засіданні 18.03.2014 року позовні вимоги
підтримав повністю, з урахуванням
заяви про зменшення розміру позовних
вимог, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання 18.03.2014р. не з'явився,
документів, витребуваних судом та
відзиву на позовну заяву, не надав, про
час та місце проведення судового
засідання повідомлений належним чином,
про, що свідчить витяг з офіційного
сайту Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" щодо відстеження
пересилання поштових відправлень з
відміткою про вручення поштового
відправлення за довіреністю 17.03.2014
року.

У постанові пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від 26
грудня 2011 року "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено, що в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи
судом. Доказом такого повідомлення в
разі неповернення ухвали
підприємством зв'язку може бути й
долучений до матеріалів справи та
засвідчений самим судом витяг з
офіційного сайту Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження
пересилання поштових відправлень, який
містить інформацію про отримання
адресатом відповідного поштового
відправлення, або засвідчена копія
реєстру поштових відправлень суду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і
основних свобод людини 1950 року,
ратифікованою Верховною Радою України
( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР
), кожній особі гарантовано право на
справедливий і відкритий розгляд при
визначенні її громадських прав і
обов'язків впродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
створеним відповідно до закону.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що ним вжито всі заходи для належного
повідомлення відповідача про час та
місце розгляду справи, в той час як
відповідач правами, передбаченими ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України, не скористався, процесуальне
право на участь у судовому засіданні не
реалізував, про причини неможливості
направити у судове засідання свого
представника не повідомив, тому суд
вважає за можливе розглядати справу за
відсутності відповідача за наявними в
справі матеріалами, як передбачено
статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, повно та
всебічно дослідивши обставини та
докази на їх підтвердження, вислухавши
уповноваженого представника позивача,
судом встановлено наступне.

19.12.2012 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Гуд Він ХХІ" (позивач)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Українські
технології будівництва" (відповідач)
було укладено договір поставки № 1912/01,
у відповідності до умов якого,
відповідач доручає, а позивач приймає
на себе виконання комплексу робіт по
виготовленню відповідачу алюмінієвих
конструкцій (далі - продукція), згідно
рахунків - фактур та затверджених
специфікацій.

Відповідно до п. 1.2 договору позивач
доручає передати, а відповідач
прийняти у власність продукцію, згідно
видаткової накладної.

Строк поставки продукції за даним
договором складає 25 календарних днів з
моменту надходження грошових коштів на
розрахунковий рахунок позивача.

Відповідно до п. 1.3 договору строк
виконання робіт до 20.01.2013 року.

Відповідно до п. 2.2 договору попередня
оплата продукції повинна
здійснюватись відповідачем шляхом
перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок позивача
протягом п"яти банківських днів з
моменту укладення даного договору,
доплата протягом п"яти днів після
підписання акту виконаних робіт.

Відповідно до п. 2.1 додаткової угоди № 1
до договору сторони узгодили вартість
договору, яка складає 97620,00 грн.

Відповідно до п. 2.2 додаткової угоди № 1
до договору 50% попередня оплата
продукції повинна бути здійснена
відповідачем шляхом перерахування
грошових коштів на розрахунковий
рахунок позивача протягом п"яти
банківських днів з моменту укладення
даного договору, останні 50% протягом
п"яти банківських днів після
підписання акта виконаних робіт.

Специфікацією № 1 до договору сторони
узгодили найменування продукції, що
поставляється позивачем (а.с. 21).

На виконання умов зазначеного договору
позивачем було поставлено продукцію на
загальну суму 97620,00 грн., що
підтверджується видатковою накладною
№ 2101/006 від 21.01.2013 року на суму 94290,94 грн.
та актом здачі - приймання робіт № 2 від
21.01.2013 року (а.с. 22-23) на суму 3329,06 грн., в
яких зазначена підстава договір № 1912/01
від 19.12.2012 року.

Вищезазначена видаткова накладна та
акт здачі - приймання робіт підписані
обома сторонами та скріплені
печатками.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач в порушення п.2.2. договору
свої зобов'язання належним чином не
виконав, а саме не провів повної оплати
продукції в строки передбачені
договором, а здійснив лише часткове
погашення - в сумі 90000,00 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 83 від 15.03.2013 року на суму 40000,00 грн. та
платіжним дорученням № 317 від 24.12.2012
року на суму 50000,00 грн. (а.с.25-26).

У зв"язку з неналежним виконанням
відповідачем зобов"язань за договором
поставки № 1912/01 від 19.12.2012 року у нього
утворився борг перед позивачем в сумі
7620,00 грн.

Крім того, 26.12.2012 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір
поставки № 2612/01, у відповідності до
умов якого, відповідач доручає, а
позивач приймає на себе виконання
комплексу робіт по виготовленню
відповідачу алюмінієвих конструкцій
(далі - продукція), згідно рахунків -
фактур та затверджених специфікацій.

Відповідно до п. 1.2 договору позивач
доручає передати, а відповідач
прийняти у власність продукцію, згідно
видаткової накладної.

Строк поставки продукції за даним
договором складає 25 календарних днів з
моменту надходження грошових коштів на
розрахунковий рахунок позивача.

Відповідно до п. 1.3 договору строк
виконання робіт до 30.01.2013 року.

Відповідно до п. 2.2 договору попередня
оплата продукції повинна
здійснюватись відповідачем шляхом
перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок позивача
протягом п"яти банківських днів з
моменту укладення даного договору,
доплата протягом п"яти днів після
підписання акту виконаних робіт.

Відповідно до п. 2.1 додаткової угоди № 1
до договору сторони узгодили вартість
договору, яка складає 68368,00 грн.

Відповідно до п. 2.2 додаткової угоди № 1
до договору 50% попередня оплата
продукції повинна бути здійснена
відповідачем шляхом перерахування
грошових коштів на розрахунковий
рахунок позивача протягом п"яти
банківських днів з моменту укладення
даного договору, останні 50% протягом
п"яти банківських днів після
підписання акта виконаних робіт.

На виконання умов зазначеного договору
позивачем було поставлено продукцію на
загальну суму 68368,00 грн., що
підтверджується видатковою накладною
№ 0170/001 від 17.04.2013 року на суму 64581,28 грн.
та актом здачі - приймання робіт № 44 від
17.04.2013 року (а.с. 30-31) на суму 3786,72 грн., в
яких зазначена підстава договір № 2612/01
від 26.12.2012 року.

Вищезазначена видаткова накладна та
акт здачі - приймання робіт підписані
обома сторонами та скріплені
печатками.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач в порушення п.2.2. договору
свої зобов'язання належним чином не
виконав, а саме не провів повної оплати
продукції в строки передбачені
договором, а здійснив лише часткове
погашення - в сумі 56000,00 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 179 від 22.07.2013 року на суму 16000,00 грн.,
платіжним дорученням № 31 від 31.01.2013
року на суму 10000,00 грн. та платіжним
дорученням № 321 від 26.12.2012 року на суму
30000,00 грн. (а.с.33-35).

У зв"язку з неналежним виконанням
відповідачем зобов"язань за договором
поставки № 2612/01 від 26.12.2012 року у нього
утворився борг перед позивачем в сумі
12368,00 грн.

Як зазначає позивач, при зверненні до
суду з відповідним позовом, відповідач
свої зобов»язання за договорами
належним чином не виконав, у зв"язку з
чим у нього виникла заборгованість за
договором поставки № 1912/01 від 19.12.2012
року в сумі 7620,00 грн. та за договором
поставки № 2612/01 від 26.12.2012 року в сумі
12368,00 грн., що й стало підставою для
звернення позивача до суду.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить із
наступного.

Згідно зі ст.43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України:
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

В силу вимог ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

За вимогами ч. 1 ст. 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України, до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю - продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За вимогами ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов`язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України та ст. 174
Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що
господарські зобов'язання можуть
виникати безпосередньо з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

За приписами ст.193 Господарського
кодексу України та ст. 526 Цивільного
кодексу України, яка містить
аналогічні положення, зобов`язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Враховуючи, що у відповідності до ст. 526
ЦК України та ст. 193 ГК України
зобов"язання повинні виконуватись
сторонами у встановлених договором або
законом порядку і строках, приймаючи до
уваги викладені обставини; доведеність
з боку позивача факту порушення
відповідачем умов договорів та діючого
законодавства, - суд визнає вимоги
позивача щодо стягнення з відповідача
заборгованості за договором поставки
№ 1912/01 від 19.12.2012 року у розмірі 7620,00
грн. та договором поставки № 2612/01 від
26.12.2012 року у розмірі 12368,00 грн.
обґрунтованими та такими що
підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача,
нарахованих позивачем 3% річних за
договором поставки № 1912/01 від 19.12.2012
року в сумі 200,41 грн. та договором
поставки № 2612/01 від 26.12.2012 року в сумі
194,16 грн., суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Приймаючи до уваги встановлений факт
прострочення відповідачем виконання
основного грошового зобов'язання,
вимоги про стягнення з нього 3% річних
за договором поставки № 1912/01 від 19.12.2012
року в сумі 200,41 грн. та договором
поставки № 2612/01 від 26.12.2012 року в сумі
194,16 грн. заявлені позивачем
обґрунтовано, доведені матеріалами
справи, вірно нараховані та підлягають
задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача,
нарахованих позивачем пені, за
договором поставки № 1912/01 від 19.12.2012
року в сумі 918,16 грн. та договором
поставки № 2612/01 від 26.12.2012 року в сумі
848,92 грн. суд зазначає наступне.

Пунктом 6.1 договору поставки № 1912/01 від
19.12.2012 року та договору поставки № 2612/01
від 26.12.2012 року в разі порушення з вини
відповідача строку доставки продукції,
він сплачує позивачу штраф у розмірі 0,1%
від вартості несвоєчасно доставленої
продукції, яка вказана в специфікаціях.

Відповідно до ст. 611 ЦК одним з
наслідків порушення зобов'язань є
сплата неустойки, розмір якої
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Зважаючи на вищевикладене, позивачем
обґрунтовано нараховано відповідачу
пеню на суму заборгованості за
договором поставки № 1912/01 від 19.12.2012
року в сумі 918,16 грн. та договором
поставки № 2612/01 від 26.12.2012 року в сумі
848,92 грн., розрахунок пені перевірено
судом з урахуванням вимог діючого
законодавства.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, судовий збір у даній справі
покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України;
ст.ст. 11, 526, 549, 611, 612, 623-629, 712 Цивільного
кодексу України; ч. 1 ст. 174, ст. 193
Господарського кодексу України; ст.ст.
1, 4, 12, 33, 43, 44, 47-49, 65, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українські
технології будівництва" (61033, м. Харків,
вул. Луганська, буд. 31, р/р 0400 в АТ
"УкрСиббанк", м. Харків, МФО 351005, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Гуд Він
ХХІ" (62495, Харківська область, смт.
Васищеве, вул. Овочева, буд. 1а, р/р
8600 в АКІБ "УкрСиббанк", м. Харків,
МФО 351005, ) за договором
поставки № 1912/01 від 19.12.2012 року 7620,00 грн.
суму основної заборгованості, 200,41 грн.
суму 3% річних та 918,16 грн. суму пені.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українські
технології будівництва" (61033, м. Харків,
вул. Луганська, буд. 31, р/р 0400 в АТ
"УкрСиббанк", м. Харків, МФО 351005, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Гуд Він
ХХІ" (62495, Харківська область, смт.
Васищеве, вул. Овочева, буд. 1а, р/р
8600 в АКІБ "УкрСиббанк", м. Харків,
МФО 351005, ) за договором
поставки № 2612/01 від 26.12.2012 року 12368,00 грн.
суму основної заборгованості, 194,16 грн.
суму 3% річних та 848,92 грн. суму пені.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українські
технології будівництва" (61033, м. Харків,
вул. Луганська, буд. 31, р/р 0400 в АТ
"УкрСиббанк", м. Харків, МФО 351005, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Гуд Він
ХХІ" (62495, Харківська область, смт.
Васищеве, вул. Овочева, буд. 1а, р/р
8600 в АКІБ "УкрСиббанк", м. Харків,
МФО 351005, ) 1827,00 грн.
витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 21.03.2014 р.

Суддя Н.С. Добреля

922/244/14