ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2014 р.Справа № 922/241/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання
Савукова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Арабеск" в особі
Харківської філії Товариства з
обмеженою відповідальністю "Арабеск",
м. Харків до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1 про
стягнення 27918,39грн. за участю
представників сторін:

позивача - Потапов А.В., за довіреністю
№ 4 від 27.12.2013р.;

відповідача - не з"явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Арабеск", в особі
Харківської філії товариства з
обмеженою відповідальністю "Арабеск",
звернулося до господарського суду
Харківської області з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення 27918,39грн., в тому числі
26612,26грн. основного боргу, 514,54грн. пені,
791,59грн. річних.

Свої вимоги мотивує неналежним
виконанням відповідачем зобов"язань за
договором поставки №31 від 13.02.2013р. в
частині повної та своєчасної оплати
товару, поставленого за видатковими
накладними №АХФ 11/18/026 від 18.11.2013р. на
суму 5371,68грн., №АХФ 11/18/027 від 18.11.2013р. на
суму 6025,32грн. та №АХФ 11/21/031 від 21.11.2013р.
на суму 15215,26грн., в зв"язку з чим, окрім
суми основного боргу, відповідачу
нараховано пеню та 20% річних, на
підставі п.5.2. договору, в якості
правових підстав позову вказує на
норми ст.ст. 174, 216, 224, 225, 230, 231, 232, 234 ГК
України, ст.ст. 15, 16, 509, 525, 526, 527, 530, 536, 625,
629 ЦК України.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 29 січня 2014 року
було прийнято вказану позовну заяву,
порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 10 лютого 2014
року.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 07.02.2014 року від
представника позивача (вх. № 4226)
надійшли документи для долучення до
матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 10.02.2014 року
розгляд справи було відкладено на
03.03.2014 року.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 03.03.2014 року від
представника відповідача (вх. № 7108)
надійшла квитанція про сплату
заборгованості в розмірі 15215,26 грн.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 03.03.2014 року від
представника позивача супровідним
листом (вх. № 7125) надійшли документи.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 03.03.2014 року
розгляд справи було відкладено на
11.03.2014 року.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 05.03.2014 року від
представника позивача надійшла заява
(вх. № 7585) про долучення до матеріалів
справи виписки по рахунку.

11.03.14р. було підписано розпорядження №
446 керівником апарата господарського
суду Харківської області яким
передбачено, що відповідно до п.3.1.13
"Положення про автоматичну систему
документообігу суду призначити
повторний автоматичний розподіл
справи № 922/241/14.

11.03.14р. на підставі розпорядження № 446
та відповідно до витягу
автоматизованої системи
документообігу суду для розгляду
справи №922/241/14 було змінено склад суду
та призначено суддю Добрелю Н.С., у
зв`язку з хворобою судді Френдій Н. А.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 69 ГПК України
спір має бути вирішено господарським
судом у строк не більше двох місяців
від дня одержання позовної заяви. У
виняткових випадках за клопотанням
сторони, з урахуванням особливостей
розгляду спору, господарський суд
ухвалою може продовжити строк
розгляду спору, але не більш як на
п'ятнадцять днів.

Приймаючи до уваги абзац 4 п. 3.8.
постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.11р. у разі залучення до участі у
справі іншого відповідача або заміни
неналежного відповідача розгляд
справи починається заново (стаття 24
ГПК), заново розгляд справи починається
і в разі прийняття позовної заяви
третьої особи, яка заявляє самостійні
вимоги на предмет спору, та зміни
складу суду (в тому числі з
одноосібного на колегіальний, навіть
якщо до складу колегії суддів входить
суддя, який раніше одноособово
розглядав дану справу), а отже, спочатку
починається й перебіг строку вирішення
спору. Продовження цього строку
можливе у порядку і з підстав,
зазначених у частині третій статті 69
ГПК.

Таким чином, строк розгляду справи
922/241/14 починається заново, а також
спочатку починається перебіг строку
вирішення спору.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 11.03.2014 року
розгляд справи було відкладено на
24.03.2014 року.

Представник позивача в судовому
засіданні 24.03.2014 року позовні вимоги
підтримав з урахуванням оплати
відповідачем суми основної
заборгованості, просив суд позов
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання 24.03.2014 року не з"явився,
документів витребуваних судом та
відзиву на позов не надав, про причини
не явки суд не повідомив, про час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, про що свідчить поштове
повідомлення про вручення поштового
відправлення, яке повернулось на
адресу суду з відміткою про отримання.

Присутній в судовому засіданні 24
березня 2014 року представник позивача
підтримав позовні вимоги та вважає за
можливе розглянути справу по суті в
даному судовому засіданні без участі
представника відповідача, пояснив, що
ним надані всі документи, які необхідні
для розгляду справи по суті.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і
основних свобод людини 1950 року,
ратифікованою Верховною Радою України
( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР
), кожній особі гарантовано право на
справедливий і відкритий розгляд при
визначенні її громадських прав і
обов'язків впродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
створеним відповідно до закону.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 11 березня 2014
року сторони попереджені про розгляд
справи за наявними в ній матеріалами у
разі неявки представників сторін у
судове засідання та ненадання
витребуваних судом документів.
Враховуючи це, враховуючи також
достатність часу, наданого сторонам
для підготовки до судового засідання
та підготовки витребуваних судом
документів, приймаючи до уваги
принципи змагальності та
диспозитивності господарського
процесу, закріплені п.4 ч.3 ст. 129
Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК
України, суд вважає, що господарським
судом в межах наданих йому повноважень
сторонам створені усі належні умови
для надання доказів у справі та є
підстави для розгляду справи за
наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, повно та
всебічно дослідивши обставини та
докази на їх підтвердження, вислухавши
уповноваженого представника позивача,
судом встановлено наступне.

13.02.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Арабеск" в особі
директора Харківської філії
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Арабеск" (позивач) та
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(відповідач) укладено договір поставки
№31, у відповідності до умов якого
позивач зобов"язався передати
(поставити) на умовах договору
будівельні та оздоблювальні матеріали
та (або) інструменти та комплектуючи
(надалі - товар) у власність покупця, а
покупець зобов"язався прийняти товар у
власність і оплатити його на умовах
даного договору. Асортимент, ціна та
кількість товару, що поставляється за
даним договором, визначаються
сторонами у накладних на товар, які є
невід'ємними частинами даного договору
і формуються на підставі замовлень
покупця з урахуванням можливостей
постачальника. Замовлення на поставку
товару подається уповноваженому
представнику постачальника (п.2.1.
договору).

Загальна вартість даного договору
визначається вартістю товару,
поставленого протягом дії цього
договору (п.2.4. договору). Вартість
прийнятого відповідачем товару
визначається в оформлених (в т.ч.
підписаних сторонами) накладних.

Відповідно до п.8.1. договору даний
договір набуває чинності з моменту
його підписання сторонами. Даний
договір укладений терміном на 1 (один)
календарний рік.

Як вбачається зі змісту
вищезазначеного договору, останній по
своїй правовій природі є договором
поставки, і на підставі ст. 712 ЦК України
до нього застосовуються загальні
положення про купівлю - продаж.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

За змістом пункту 4.2. договору,
відповідач зобов'язується оплачувати
товар протягом 14 календарних днів з
моменту отримання відповідної партії
товару від позивача.

На виконання умов вищезазначеного
договору, позивачем було поставлено
відповідачу товар на загальну суму
26612,26грн., що підтверджується
видатковими накладними: №АХФ 11/18/026 від
18.11.2013р. на суму 5371,68грн., №АХФ 11/18/027 від
18.11.2013р. на суму 6025,32грн. та №АХФ 11/21/031
від 21.11.2013р. на суму 15215,26грн. (а.с. 15-18), в
яких зазначена підстава договір № 31
від 13.02.2013 року.

Вищезазначені видаткові накладні
підписані обома сторонами та скріплені
печатками.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідач порушив умови договору та
не виконав свого обов"язку оплатити
поставлений позивачем товар, в строк,
вказаний в п. 4.2. договору, у зв"язку з
чим у нього утворилась заборгованість
в сумі 26612,26 грн., що також
підтверджується актом звіряння
розрахунків за період з 01.11.2013р. по
19.12.2013р., підписаним обома сторонами та
скріплений печатками (а.с. 24).

19.12.2013 року позивачем на адресу
відповідача було направлено претензію
за вих. № 1065 про сплату заборгованості
за договором № 31 від 13.02.2013 року в сумі
26612,26 грн. (а.с. 19).

Відповідач відповіді на претензію №1065
від 19.12.2013р. щодо оплати поставленого
товару на суму 26612,26грн. не надав, борг
перед позивачем не оплатив, що й стало
підставою для звернення останнього до
суду з відповідним позовом.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується позивачем у судовому
засіданні, після порушення провадження
у справі відповідач сплатив суму
основної заборгованості у розмірі 26612,26
грн., що підтверджується квитанцією №
14UZ35946 від 29.01.2014 року на суму 5371,68 грн.,
квитанцією № 14UZ35992 від 29.01.2014 року на
суму 6025,32 грн. (а.с.29-30) та квитанцією №
18К357018 від 07.02.2014 року на суму 15215,26 грн.
(а.с.43).

Відповідно до п. 1-1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України
Господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Враховуючи викладене, а також те, що
відповідачем було сплачено суму
основної заборгованості в розмірі 26612,26
грн., суд дійшов висновку на підставі
п.1-1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України
припинити провадження у справі №
922/241/14 в частині стягнення з
відповідача суми основної
заборгованості в розмірі 26612,26 грн., у
зв"язку з відсутністю предмета спору.

Щодо стягнення з відповідача,
нарахованих позивачем 514,54 грн. пені,
суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5.2. договору поставки
№31 від 13.02.2013р., у випадку порушення
терміну (строків) оплати товару,
покупець сплачує на користь
постачальника пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від неоплаченої в
строк вартості товару за кожен день
прострочення до дати повної оплати
товару.

Відповідно до ст. 611 ЦК одним з
наслідків порушення зобов'язань є
сплата неустойки, розмір якої
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Зважаючи на вищевикладене, вимога про
стягнення з відповідача пені за період
з 03.12.2013р. по 27.01.2014р. (за видатковими
накладними №АХФ 11/18/026 від 18.11.2013р. та
№АХФ 11/18/027 від 18.11.2013р.) та з 06.12.2013р. по
27.01.2014р. (за видатковою накладною №АХФ
11/21/031 від 21.11.2013р.) в сумі 514,54грн.,
заявлена позивачем обґрунтовано,
доведена матеріалами справи, вірно
нарахована (розрахунок а.с. 21-22) та
підлягає задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача,
нарахованих позивачем 20% річних в сумі
791,59 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 536 Цивільного
кодексу України за користування чужими
грошовими коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти, якщо інше не
встановлено договором між фізичними
особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 536 Цивільного
кодексу України розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Пунктом 5.2. договору поставки №31 від
13.02.2013р., передбачено у випадку
порушення терміну (строків) оплати
товару, покупець сплачує на користь
постачальника додатково 20% річних від
суми неоплаченого товару в строк
товару за кожен день прострочення до
дати повного виконання зобов'язань.

Приймаючи до уваги встановлений факт
прострочення відповідачем виконання
основного грошового зобов'язання,
вимога про стягнення 20% річних в сумі
791,59 грн. заявлена позивачем
обґрунтовано, доведена матеріалами
справи, вірно нарахована та підлягає
задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 статті 49 ГПК України,
якщо спір виник внаслідок неправильних
дій сторони, господарський суд має
право покласти на неї судовий збір
незалежно від результатів вирішення
спору.

Згідно з п. 4.7 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.03.2013
р. № 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України», що в
разі коли спір виник внаслідок
неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору. Зазначена
норма виступає процесуальною санкцією,
яка застосовується господарським
судом незалежно від того, чи заявлялося
відповідне клопотання заінтересованою
стороною. Зокрема, якщо зменшення
позивачем розміру позовних вимог
пов'язане з частковим визнанням та
задоволенням позову відповідачем
після подання позову, то судовий збір у
відповідній частині покладається на
відповідача.

Отже, якщо наслідком припинення
провадження у справі стали дії
відповідача (сплата боргу після
звернення позивача з позовом до суду),
здійснені судові витрати покладаються
на нього.

Як вбачається з наданих сторонами
документів, часткове припинення
провадження у справі стосується
сплати відповідачем суми основного
боргу, проте і виник він внаслідок
неправильних дій останнього. У зв'язку
з чим, суд вважає за доцільне стягнути з
відповідача на користь позивача
судовий збір в сумі 1827,00 грн., оскільки
часткову сплату заборгованості було
здійснено після подання позивачем
позовної заяви до суду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України;
ст.ст. 11, 526, 549, 611, 612, 623-629, 712 Цивільного
кодексу України; ч. 1 ст. 174, ст. 193
Господарського кодексу України; ст.ст.
1, 4, 12, 33, 43, 44, 47-49, 65, ч.1 п.1-1 ст.80, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (63100, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
код НОМЕР_1) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Арабеск"
(04073, м. Київ, вул. Фрунзе, 160 літера "А", 8-й
поверх, офіс 807, ) 514,54 грн.
суми пені, 791,59 грн. суми 20% річних та 1827,00
грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В частині стягнення 26612,26 грн. суми
основної заборгованості провадження у
справі припинити на підставі ч. 1 п. 1-1
ст. 80 Господарського процесуального
кодексу України.

Повне рішення складено 25.03.2014 р.

Суддя Н.С. Добреля

922/241/14