м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/1616/14 20.03.14

За позовомПриватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Українська страхова
група»доВідкритого акціонерного
товариства «Національна акціонерна
страхова компанія
«Оранта»простягнення 38 400,27 грн.

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники сторін:

від позивачаКулик А.М. - представник від
відповідача не з'явилисьвід третьої
особине з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Українська
страхова група» (надалі - «ПАТ «СК
«Українська страхова группа»)
звернулось до господарського суду
міста Києва із позовною заявою до
Відкритого акціонерного товариства
«Національна акціонерна страхова
компанія «Оранта» (надалі - «ВАТ «НАСК
«Оранта») про стягнення 38 400,27 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ
«СК «Українська страхова группа» на
підставі договору добровільного
страхування наземного транспорту
№28-3001-13-00114 від 26.04.2013 внаслідок
настання страхової події -
дорожньо-транспортної пригоди (надалі -
ДТП) виплачено страхове відшкодування
власнику автомобіля марки KIA Sportage,
державний номер НОМЕР_1, а тому
позивачем відповідно до положень
статті 27 Закону України «Про
страхування» та статей 993, Цивільного
кодексу України отримано право вимоги
до особи, відповідальної за завдану
шкоду. Відповідальність власника
транспортного засобу - автомобіля
марки Volkswagen Passat, державний номер
НОМЕР_2, яким скоєно ДТП, застрахована
ВАТ «НАСК «Оранта» на підставі
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АС/1323344, а тому позивач вказує,
що обов'язок з відшкодування збитків
покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 06.02.2014 за вказаним позовом
порушено провадження у справі №910/1616/14,
залучено до участі у справі третю
особу, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні
відповідача - ОСОБА_2 та призначено
розгляд справи на 26.02.2014.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.02.2014 розгляд справи
відкладено на 20.03.2014.

В судове засідання, призначене на
20.03.2014, представник позивача з'явився,
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, вимоги ухвали
суду не виконав, про причини неявки суд
не повідомив, хоча про час та місце
розгляду справи був належним чином
повідомлений, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення №475.

При цьому, суд відзначає, що за змістом
ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального
кодексу України у разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

Місцезнаходження відповідача за
адресою: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська,
7-Д, на яку було відправлено ухвалу суду,
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами, інформацією з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, яка
міститься на офіційному веб-сайті
Державного підприємства
«Інформаційно-ресурсний центр» за
адресою http://irc.gov.ua/ua/Poshuk-v-YeDR.html та
вказано у позові.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, справа може бути
розглянута за наявними в ній
документами.

Представником третьої особи в судовому
засіданні 26.02.2014 було подано документи
для доручення до матеріалів справи та
надано пояснення по суті спору.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутніх в
судовому засіданні представників
учасників процесу, Господарський суд
міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.04.2013 між ПАТ «СК «Українська страхова
группа» (страховик) та ОСОБА_3
(страхувальник) укладено договір
добровільного страхування наземного
транспортного засобу №28-3001-13-00114
(надалі - «Договір»), об'єктом
страхування за яким є майнові інтереси
страхувальника, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
володінням, користуванням та
розпорядженням майном, а саме:
автомобілем KIA Sportage, державний номер
НОМЕР_1, на випадок настання страхових
випадків, зокрема, пошкодження чи
знищення транспортного засобу або його
частин внаслідок ДТП. Вигодонабувачем
за Договором є Публічне акціонерне
товариство «Універсал Банк».

12.05.2013 о 16 год. 40 хв. на 67 км+200 м
автомобільної дороги Київ-Знам'янка
сталася ДТП за участі застрахованого
автомобіля KIA Sportage, державний номер
НОМЕР_1, та автомобіля марки Volkswagen Passat,
державний номер НОМЕР_2, а саме: ОСОБА_2,
керуючи автомобілем Volkswagen Passat,
державний номер НОМЕР_2, не дотримався
безпечної дистанції та безпечного
інтервалу та допустив зіткнення з
транспортним засобом марки KIA Sportage,
державний номер НОМЕР_1, під керування
ОСОБА_4, чим було спричинено механічні
пошкодження обом автомобілям.

Факт скоєння ДТП підтверджується
довідкою Кагарлицького РВ ГУМВС
України в Київській області від 12.05.2013.

ДТП сталася в результаті порушення
водієм ОСОБА_2 п. 13.1 Правил дорожнього
руху України, що підтверджується
постановою Миронівського районного
суду Київської області від 04.06.2013 у
справі № 371/908/13-п, відповідно до якої
ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 Кодексу України
про адміністративні правопорушення.

На підставі страхового акту №ДЛЛА-27034
від 01.06.2013, у відповідності до
розрахунку суми страхового
відшкодування визначеного вказаним
актом, рахунку-фактури № 9420 від 14.05.2013,
ремонтної калькуляції № ДККА-27034 від
23.05.2013 та заяви страхувальника про
настання страхового випадку та виплату
страхового відшкодування від 13.05.2013
позивач, виконуючи свої зобов'язання за
Договором, здійснив відшкодування
завданої шкоди внаслідок спірної ДТП
шляхом виплати коштів у сумі 38 910,27 грн.
на поточний рахунок виконавця робіт
ТОВ «Паритет Мотор-Сервіс» (за
вказівкою вигодонабувача), що
підтверджується платіжним дорученням
№ 9107 від 01.06.2013.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Таким чином, до ПАТ «СК «Українська
страхова группа» перейшло в межах суми
38 910,27 грн. право вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Миронівського районного
суду Київської області від 04.06.2013 у
справі № 371/908/13-п вбачається, що
транспортний засіб - автомобіль Volkswagen
Passat, державний номер НОМЕР_2, яким
спричинено ДТП, що потягнуло нанесення
шкоди автомобілю KIA Sportage, державний
номер НОМЕР_1, знаходився під
керуванням ОСОБА_2

Частинами 1,2 ст. 1187 Цивільного кодексу
України передбачено, що джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо - і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188
Цивільного кодексу України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у
відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем
Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_2
встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну
третіх осіб внаслідок експлуатації
автомобіля Volkswagen Passat, державний номер
НОМЕР_2, застрахована ВАТ «НАСК
«Оранта» на підставі договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АС/1323344.

Вказаним договором (поліс № АС/1323344)
передбачено, що франшиза становить
510,00 грн., а ліміт відповідальності за
шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50
000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Матеріалами справи підтверджено, що
вартість відновлювального ремонту
автомобіля марки KIA Sportage, державний
номер НОМЕР_1, становить 38 925,82 грн., а
позивачем виплачено страхове
відшкодування у розмірі 38 910,27 грн.

При цьому, суд відзначає, що зі
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу (копія якого
наявна в матеріалах справи) та
безпосередньо договору добровільного
страхування наземних транспортних
засобів №28-3001-13-00114 від 26.04.2013
вбачається, що автомобіль марки KIA Sportage,
державний номер НОМЕР_1, - 2013 року
випуску (дата реєстрації транспортного
засобу - 25.04.2013) тобто строк його
експлуатації на момент настання ДТП не
перевищував 5 років. Тому, з огляду на
положення п. 7.38 Методики товарознавчої
експертизи та оцінки колісних
транспортних засобів, позивачем
правомірно заявлено до стягнення з
відповідача суму страхового
відшкодування, розмір якого визначено
без врахування коефіцієнту фізичного
зносу пошкодженого автомобіля.

Позивачем було направлено відповідачу
заяву № 18901 від 18.07.2013 про виплату
(страхового) відшкодування. Листом від
11.09.2013 відповідач заяву позивача
залишив без задоволення.

Пунктом 35.1 ст. 35 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» визначено, що для отримання
страхового відшкодування потерпілий
чи інша особа, яка має право на
отримання відшкодування, протягом 30
днів з дня подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування.

Згідно з п. 36.2 ст. 36 наведеного Закону
страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня
узгодження ним розміру страхового
відшкодування з особою, яка має право
на отримання відшкодування, за
наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його. Якщо відшкодування
витрат на проведення відновлювального
ремонту пошкодженого майна
(транспортного засобу) з урахуванням
зносу здійснюється безпосередньо на
рахунок потерпілої особи (її
представника), сума, що відповідає
розміру оціненої шкоди, зменшується на
суму визначеного відповідно до
законодавства податку на додану
вартість. При цьому доплата в розмірі,
що не перевищує суми податку,
здійснюється за умови отримання
страховиком (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)
документального підтвердження факту
оплати проведеного ремонту. Якщо у
зв'язку з відсутністю документів, що
підтверджують розмір заявленої шкоди,
страховик (МТСБУ) не може оцінити її
загальний розмір, виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється у розмірі шкоди, оціненої
страховиком (МТСБУ).

Враховуючи визначені полісом № АС/1323344
розміри лімітів відповідальності та
франшизи, розмір шкоди, право на вимогу
якої перейшло до позивача, а також
розмір вартості відновлювального
ремонту, відповідач був зобов'язаний
відшкодувати позивачу витрати в
розмірі 38 400,27 грн. (38 910,27 грн. - 510,00 грн.
франшизи за полісом) у строк до моменту
звернення ПАТ «СК «Українська страхова
группа» до суду, а тому позовні вимоги є
обґрунтованими.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необхідність задоволення
позовних вимог та стягнення з ВАТ «НАСК
«Оранта» на користь «ПАТ «СК
«Українська страхова группа» суми
страхового відшкодування у розмірі 38
400,27 грн.

У відповідності до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України витрати по сплаті судового
збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства «Національна акціонерна
страхова компанія «Оранта» (02081, м.
Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д;
ідентифікаційний код 00034186) на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Українська
страхова группа» (03038, м. Київ, вул. Івана
Федорова, 32-А; ідентифікаційний код
30859524) суму страхового відшкодування у
розмірі 38 400 (тридцять вісім тисяч
чотириста) грн. 27 коп. та судовий збір у
розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 25.03.2014.

Суддя
Ю.М.
Смирнова