м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/2382/14 03.04.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючого судді Головіної К.І., при
секретарі судового засідання
Крапивній А.М., розглянувши матеріали
справи

за позовною заявою Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Саламандра-Україна"

до Приватного акціонерного товариства
"Українська пожежно-страхова компанія"

про стягнення 35 580,42 грн.

за участю представників:

від позивача : Бабак Б.С. - представник
за довіреністю № 28/02-14-2 від 28.02.2014 р.
від відповідача :не з'явився

ВСТАНОВИВ

До господарського суду м. Києва
звернулось Приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія
"Саламандра-Україна" з позовом до
Приватного акціонерного товариства
"Українська пожежно-страхова компанія"
про компенсацію страхового
відшкодування в розмірі 35 580,42 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 01.10.2013 р. в м. Києві
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобіля Шкода, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Форд,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_3 внаслідок чого
було пошкоджено автомобіль Шкода,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
що був застрахований у Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Саламандра-Україна".

Позивачем здійснено страхове
відшкодування на користь
страхувальника у сумі 35 580,42
грн.

Постановою Шевченківського районного
суду міста Києва від 16.10.2013 р. у справі
№ 761/25757/13-п ОСОБА_3 визнано
винним у скоєнні ДТП.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3 застрахована відповідно до
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" (далі - Закон) у
Приватного акціонерного товариства
"Українська пожежно-страхова компанія"
(Поліс № АВ/3858927).

Посилаючись на ст. 27 Закону України "Про
страхування", позивач вважає, що до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Саламандра-Україна"
у порядку регресу перейшло право на
отримання від відповідача компенсації
шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка мала
місце 01.10.2013 р. в м. Києві.

У позові Приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія
"Саламандра-Україна" просить суд
стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Українська
пожежно-страхова компанія" суму
страхового відшкодування у розмірі 35
580,42 грн. в порядку регресу.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав та обґрунтував
позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, подав відзив, у
якому проти позову заперечив, зазначив,
що сума страхового відшкодування
виплачена без врахування коефіцієнту
фізичного зносу та франшизи, оцінка
транспортного засобу була проведена
без участі відповідача. Просив
відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі представника відповідача за
наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до договору добровільного
страхування наземного транспорту (крім
залізничного) № 6700 від 02.10.2012 р.,
укладеного між Приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія
"Саламандра-Україна" та ОСОБА_2,
застраховано майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з
експлуатацією наземного транспортного
засобу, а саме - автомобіля марки Шкода,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

01.10.2013 р. в м. Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля Шкода, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Форд,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого
було пошкоджено автомобіль Шкода,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Постановою Шевченківського районного
суду міста Києва від 16.10.2013 р. у справі
№ 761/25757/13-п ОСОБА_3 визнано
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та
застосовано до нього адміністративне
стягнення у виді шрафу у розмірі 340 грн.

Відповідно до звіту про визначення
вартості матеріального збитку № 7473 від
15.10.2013 р., розмір матеріального збитку,
завданого власнику транспортного
засобу Шкода, державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП склав 35
580,42 грн.

На підставі заяви страхувальника про
виплату страхового відшкодування,
страхового акту № 7556.10.13 від 28.10.2013 р.,
рахунку страхового відшкодування №
1010278 від 24.09.2013 р. Приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія
"Саламандра-Україна" перерахувало
страхове відшкодування у сумі 35 580,42
грн. на рахунок СТО.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України
"Про страхування" договір страхування -
це письмова угода між страхувальником
і страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Судом встановлено, що цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_3, винного у
вчиненні ДТП, застрахована у
Приватного акціонерного товариства
"Українська пожежно-страхова компанія"
згідно Полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/3858927 (ліміт
відповідальності - 50 000,00 грн., франшиза -
1 000,00 грн.).

Таким чином, у зв'язку з виплатою
страхового відшкодування
страхувальнику позивач набув право
регресу до винної у ДТП особи
відповідно до положень ст. 27 Закону
України "Про страхування".

14.11.2013 р. позивач звернувся до
відповідача, як страховика винної
особи в ДТП, що сталась 01.10.2013 р. в м.
Києві, із вимогою вих. № 1007 про досудове
врегулювання спору та відшкодування
шкоди, завданої внаслідок ДТП в порядку
регресу на суму 35 580,42 грн. Вказана
вимога була залишена відповідачем без
відповіді та задоволення.

Статтею 3 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Згідно ст. 5 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" об'єктом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності є майнові інтереси,
що не суперечать законодавству
України, пов'язані з відшкодуванням
особою, цивільно-правова
відповідальність якої застрахована,
шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну
потерпілих внаслідок експлуатації
забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 статті 1191 ЦК України,
ст. 27 Закону України "Про страхування"
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Вирішуючи питання щодо суми стягнення,
суд відхиляє посилання Приватного
акціонерного товариства "Українська
пожежно-страхова компанія" про
необхідність виплати страхового
відшкодування із врахуванням
коефіцієнту фізичного зносу.

Як встановлено судом, позивач,
виконуючи свої зобов'язання перед
страхувальником за договором
добровільного страхування наземного
транспорту (крім залізничного) № 6700 від
02.10.2012 р., на підставі рахунку
страхового відшкодування № 1010278 від
24.09.2013 р., звіту про визначення вартості
матеріального збитку № 7473 від 15.10.2013 р.
виплатив потерпілій особі суму
страхового відшкодування в розмірі 35
580,42 грн. (без урахування зносу), що
підтверджується платіжним дорученням
№ 2587 від 28.10.2013 р.

Пунктом 6.3 договору добровільного
страхування наземного транспорту (крім
залізничного) № 6700 від 02.10.2012 р. сторони
передбачили, що страхова сума
потерпілій особі виплачується без
врахування зносу.

У разі пошкодження ТХ або викрадення
його окремих складових розмір прямого
збитку визначається в розмірі витрат
на відновлювальний ремонт
(відновлення, ремонт, заміну деталей,
вузлів, агрегатів тощо) пошкодженого
ТЗ. (п. 5.1.1.1 вказаного договору).

Згідно з ч. 1 ст. 14 та ст. 204 Цивільного
кодексу України цивільні обов'язки
виконуються у межах, встановлених
договором або актом цивільного
законодавства. Правочин є правомірним,
якщо його недійсність прямо не
встановлена законом або якщо він не
визнаний судом недійсним.

Якщо договір не визнано недійсним в
судовому порядку, він має такі ж
правові наслідки, як і будь-який
дійсний договір, зокрема, є
обов'язковим для виконання його
сторонами (ст. 629 ЦК України).

З матеріалів справи не вбачається та
судом не встановлено визнання
недійсною умови договору договору
добровільного страхування наземного
транспорту № 6700 від 02.10.2012 р. в частині
обов'язку позивача в разі настання
страхового випадку здійснювати
виплату страхувальнику страхового
відшкодування без врахування зносу.

Наведеним спростовується помилкове
твердження відповідача про здійснення
позивачем виплати страхового
відшкодування в завищеному розмірі
внаслідок неврахування зносу
автомобіля, пошкодженого в ДТП.

У зв'язку з викладеним, суд прийшов до
висновку про наявність підстав для
стягнення з відповідача страхового
відшкодування в порядку регресу без
врахування коефіцієнту фізичного
зносу пошкодженого автомобіля, а тому
суд не приймає доводи відповідача, що
сума страхового відшкодування повинна
бути виплачена з врахуванням
коефіцієнту фізичного зносу.

Про таку позицію вказує Вищий
господарський суд України у постановах
від 15.01.2013 р. по справі № 5011-45/7316-2012, від
19.08.2013 р. по справі № 910/5734/13 та від 18.10.2011
р. по справі № 28/381.

Щодо тверджень Приватного
акціонерного товариства "Українська
пожежно-страхова компанія" про те, що
оцінка транспортного засобу
здійснювалась без залучення
представника ПАТ "Українська
пожежно-страхова компанія", суд
зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
телеграмою № 105025 7/10 було повідомлено
ПАТ "Українська пожежно-страхова
компанія" про проведення оцінки
транспортного засобу. Вказана
телеграма була вручена представнику
відповідача особисто, однак при
проведенні оцінки відповідач був
відсутній з невідомих суду причин.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що норми законодавства про
страхування не покладають на
страховика за договором добровільного
страхування обов'язок доводити розмір
збитків виключно шляхом проведення
його оцінки відповідно до Закону
України "Про оцінку майна, майнових
прав та професійну оціночну діяльність
в Україні", а згідно ч. 2 ст. 14 Цивільного
кодексу України особа не може бути
примушена до дій, вчинення яких не є
обов'язковим для неї.

При цьому ч. 2 ст. 7 Закону України "Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні", яка визначає випадки, коли
проведення оцінки майна є обов'язковим,
такого обов'язку щодо оцінки на
страховика, що уклав договір
добровільного страхування, також не
покладає.

Із преамбули Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" вбачається, що він регулює
відносини у сфері обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів і спрямований на
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та майну
потерпілих при експлуатації наземних
транспортних засобів на території
України.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що Закон України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" регулює інші, відмінні від
правовідносин, що виникли у даній
справі, правовідносини і обов'язок
проведення оцінки встановлюється для
відповідача у правовідносинах з
виконання ним взятого за умовами
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власника наземних транспортних
засобів обов'язку відшкодувати шкоду.

Верховним Судом України у Листі "Судова
практика розгляду цивільних справ, що
виникають з договорів страхування" від
19.07.2011 р. роз'яснено, що визначаючи
розмір заподіяної шкоди при
страхуванні наземного транспорту,
суди, у разі виникнення спору щодо
визначення розміру шкоди, повинні
виходити з фактичної (реальної) суми,
встановленої висновком
автотоварознавчої експертизи, або
відповідними документами станції
технічного обслуговування, на якій
проводився ремонт автомобіля.

Щодо посилань відповідача на наявність
у полісі відповідача умови про
франшизу, суд враховує положення п. 6 ст.
36 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" встановлено, що
страхувальником або особою,
відповідальною за завдані збитки, має
бути компенсована сума франшизи, якщо
вона була передбачена договором
страхування.

Полісом № АВ/3858927, яким застрахована
цивільно - правова відповідальність
винної особи, передбачено, що ліміт
відповідальності страховика перед
страхувальником становить 50 000,00 грн., а
франшиза 1 000,00 грн.

Отже, відповідальність Приватного
акціонерного товариства "Українська
охоронно-страхова компанія" в даному
випадку обмежується сумою в 50 000,00 грн.
та франшизою - 1 000,00 грн.

За таких обставин, сума страхового
відшкодування, що підлягає виплаті
відповідачем, складає 34 580,42 грн. (35 580,42
грн. - 1 000,00 грн.).

З урахуванням викладеного, приймаючи
до уваги, що наявність заборгованості
відповідача перед позивачем в частині
виплати збитку в порядку регресу
підтверджується матеріалами справи,
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню в сумі 34 580,42 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.
44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Саламандра-Україна" до Приватного
акціонерного товариства "Українська
пожежно-страхова компанія" про
компенсацію страхового відшкодування
в розмірі 35 580,42 грн. задовольнити
частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Українська
пожежно-страхова компанія" (04080, м. Київ,
вул. Фрунзе, буд. 40, ідентифікаційний
код 20602681) на користь Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Саламандра-Україна" (36000,
м. Полтава, вул. Пушкіна, буд. 47,
ідентифікаційний код 13934129) страхове
відшкодування в сумі 34 580 (тридцять
чотири тисячі п'ятсот вісімдесят) грн. 42
коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Українська
пожежно-страхова компанія" (04080, м. Київ,
вул. Фрунзе, буд. 40, ідентифікаційний
код 20602681) на користь Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Саламандра-Україна" (36000,
м. Полтава, вул. Пушкіна, буд. 47,
ідентифікаційний код 13934129) витрати по
сплаті судового збору в розмірі 1 775
(одну тисячу сімсот сімдесят п'ять) грн.
66 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено його вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні 03 квітня 2014 року.

Повний текст рішення підписаний 04
квітня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
через господарський суд міста Києва
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня підписання повного
тексту рішення.

Суддя
К.І. Головіна