донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

26.03.2014 справа №42/180б

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів Богатиря К.В.
Дучал Н.М., Ушенко Л.В. При секретарі:
Склярук С.І.за участю представників
сторін:
від боржника:Карауш Ю.В. - пост.
ГСДО від 24.01.2011р.від скаржника:Тузова
В.О. - довір. № 611-О від 14.02.2014р.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"ПриватБанк" м.Дніпропетровськна
ухвалу господарського суду від
Донецької області 18.02.2014р.у справі№
42/180б /суддя Попов О.В./за заявою
боржникатовариства з обмеженою
відповідальністю «Холдінгова компанія
«Гардіс» м. Дружківка Донецької
областіпробанкрутство

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою від 20.12.2010р. господарський суд
Донецької області порушив провадження
у справі про банкрутство за заявою
боржника товариства з обмеженою
відповідальністю «Холдінгова компанія
«Гардіс» м. Дружківка Донецької
області на підставі ст.ст. 11, 51 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» в редакції
від 30.06.1999р. (далі-Закон).

Постановою від 24.01.2011р. господарський
суд визнав боржника банкрутом, відкрив
ліквідаційну процедуру та призначив
ліквідатором арбітражного керуючого
Карауш Ю.В. Постановою Донецького
апеляційного господарського суду від
09.03.2011р. постанова суду першої
інстанції залишена без змін. Також за
результатами касаційного перегляду
судові рішення судів попередніх
інстанцій залишені без змін (постанова
Вищого господарського суду України від
24.05.2011р.).

Ухвалою від 18.02.2014р. господарський суд
Донецької області:

- затвердив звіт про відшкодування
витрат арбітражного керуючого за
період з 18.11.2011р. по 02.12.2013р. у сумі 2
579,10грн.;

- стягнув з ПАТ Комерційний банк
«ПриватБанк» на користь арбітражного
керуючого Карауш Ю.В. оплату витрат
ліквідатора у розмірі 3 272,76грн. та
оплату послуг ліквідатора в розмірі 19
801,44грн.;

- стягнув з ПАТ «Брокбізнесбанк» в
особі Краматорської філії на користь
арбітражного керуючого Карауш Ю.В.
оплату витрат ліквідатора у розмірі 1
090,92грн. та оплату послуг ліквідатора у
розмірі 6 600,48грн.;

- стягнув з ДПІ у м. Дружківка ГУ
Міндоходів у Донецькій області на
користь арбітражного керуючого Карауш
Ю.В. оплату витрат ліквідатора у
розмірі 181,82грн. та оплату послуг
ліквідатора у розмірі 1 100,08грн.;

- затвердив звіт ліквідатора та
ліквідаційний баланс ТОВ «Холдінгова
компанія «Гардіс»;

- ліквідував ТОВ «Холдінгова компанія
«Гардіс»;

- припинив провадження у справі.

Ухвала суду мотивована наступним:

До суду надійшло клопотання
ліквідатора про затвердження звіту про
відшкодування витрат за період з
18.11.2011р. по 02.12.2013р. на суму 2579,10грн., за
результатами розгляду якого
встановлено, що на засіданні комітету
кредиторів (протокол № 9 від 06.12.2013р.)
був розглянутий цей звіт ліквідатора
та лише прийнятий до відома. Проте, за
змістом протоколу комітету кредиторів
№ 9 від 06.12.2013р. та згідно усних пояснень
представника ПАТ "Брокбізнесбанк"
підставою заперечень щодо
затвердження звіту ліквідатора про
відшкодування витрат ліквідатора на
загальну суму 2579,10грн. є посилання
цього кредитора на відсутність джерел
для оплати витрат ліквідатора. Але
судом такі доводи кредитора до уваги не
прийнято, тому що згідно вимог Закону
про банкрутство відсутність джерел
(грошових коштів) для оплати витрат
ліквідатора не є підставою для відмови
у затвердженні звіту арбітражного
керуючого про відшкодування понесених
витрат.

З урахуванням вимог ст. 3-1 Закону, ст.ст.
33, 34 ГПК України суд зазначив, що
ліквідатором підтверджені належним
чином понесені витрати за період з
18.11.2011р. по 02.12.2013р. у сумі 2 579,10грн., які
складаються з поштових витрат у
розмірі 81,94грн., витрат на оцінку майна
у сумі 300грн., витрат на публікацію
оголошення в газеті "Алло" у сумі 100грн.,
витрат на оплату судового збору за
позовом до ТОВ ВКП "Компол" у сумі
1701грн., витрат за послуги банку у сумі
13грн. Тому на думку господарського суду
відшкодуванню підлягають витрати,
понесені арбітражним керуючим Карауш
Ю.В., за період з 18.11.2011р. по 02.12.2013р. на
загальну суму 2 579,10грн.

Також судом задоволено клопотання
ліквідатора про стягнення оплати
послуг та витрат ліквідатора за
рахунок кредиторів. За цим клопотанням
ліквідатор просив покласти обов'язок з
відшкодування витрат ліквідатора на
загальну суму 4 545,50грн. та оплати послуг
ліквідатора за останні 12 місяців
(грудень 2012 - листопад 2013) на загальну
суму 27 502грн. на всіх кредиторів
боржника, грошові вимоги яких включені
до ліквідаційного балансу, пропорційно
до розміру затверджених кредиторських
вимог та стягнути оплату послуг і
понесені витрати з ПАТ КБ "ПриватБанк" -
72%, ПАТ "Брокбізнесбанк" Краматорська
філія - 24%, ДПІ у м. Дружківка ГУ
Міндоходів у Донецькій області - 4%. Але
банки заперечували проти задоволення
такого клопотання ліквідатора. Судом
першої інстанції зазначено, що згідно
ухвали суду від 17.01.2012р., зокрема,
затверджено оплату послуг
арбітражного керуючого Карауш Ю.В. в
розмірі двох мінімальних заробітних
плат щомісяця та звіт про
відшкодування витрат арбітражного
керуючого Карауш Ю.В. за період з
24.01.2011р. по 17.11.2011р. у розмірі 1 966,40грн. В
ліквідаційній процедурі у справі
№42/180б ліквідатору частково погашені
понесені ним витрати ліквідатором у
сумі 276,51грн. Також суд зазначив, що
ухвалою від 18.02.2013р. затверджений звіт
ліквідатора про відшкодування витрат
арбітражного керуючого Карауш Ю.В. за
період з 18.11.2011р. по 02.12.2013р. у загальній
сумі 2 579,10грн.

З урахуванням викладеного,
господарський суд дійшов висновку про
те, що провадження у цій справі про
банкрутство здійснювалось за
особливою процедурою банкрутства
боржника, що ліквідується власником, де
не передбачено створення комітету
кредиторів, тому на думку суду, він
вправі самостійно встановити порядок
оплати послуг та відшкодування витрат
арбітражного керуючого, який виконує
обов'язки ліквідатора боржника у
справі. Оскільки у справі про
банкрутство є декілька кредиторів, суд
дійшов висновку про необхідність
покласти обов'язок по відшкодуванню
витрат ліквідатора понесених у ході
ліквідаційної процедури та оплату
послуг арбітражного керуючого на всіх
кредиторів, чиї грошові вимоги
включені до реєстру вимог кредиторів
та ліквідаційного балансу відносно
боржника, пропорційно до розміру
кредиторських вимог.

Через відсутність у банкрута майна для
погашення витрат та послуг ліквідатора
суд вважав за можливе стягнути грошові
кошти по відшкодуванню витрат
ліквідатора, понесених у ході
ліквідаційної процедури та оплату
послуг ліквідатора з всіх кредиторів,
чиї грошові вимоги включені до реєстру
та ліквідаційного балансу відносно
боржника, пропорційно до розміру
кредиторських вимог.

Стосовно завершення процедури
ліквідації у цій справі господарський
суд зазначив, що в газеті «Голос
України» № 28 (5028) від 15.02.2011р. здійснено
оголошення про визнання ТОВ
«Холдінгова компанія «Гардіс»
банкрутом. Після опублікування
оголошення до боржника звернулося з
вимогами 3 кредитора: ПАТ
«Брокбізнесбанк» Краматорська філія,
ПАТ КБ «ПриватБанк», ДПІ у м. Дружківка
ГУ Міндоходів у Донецькій області,
вимоги яких були визнані та включені до
реєстру вимог кредиторів. Ліквідатором
був складений реєстр вимог кредиторів,
який доданий до звіту ліквідатора. За
результатами проведення
інвентаризації та здійснених заходів
щодо пошуку майна банкрута,
ліквідатором сформована ліквідаційна
маса, до складу якої було залучено усі
види майнових активів, які знаходилися
на обліку у банкрута. Оцінка майна
боржника проведена відповідно до
вимог законодавства про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність. Реалізація майна боржника
здійснювалася з урахуванням вимог
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом.

В ході ліквідаційної процедури була
виявлена дебіторська заборгованість,
яка після встановлення факту
неможливості її стягнення, зокрема
шляхом направлення претензій,
дослідження наявних первинних
документів, звернення з позовною
заявою до суду про стягнення
заборгованості у розмірі 23 500грн. та у
зв'язку з відсутністю грошових котів
для сплати судового збору для
стягнення решти дебіторської
заборгованості, списана з балансу
банкрута як безнадійна. За рахунок
коштів отриманих від реалізації
майнових активів боржника частково
погашені вимоги першої черги. В зв'язку
з недостатністю майнових активів
боржника кредиторські вимоги частково
першої та повністю наступних черг
залишилися незадоволеними.

За таких обставин, суд затвердив
витрати ліквідатора; затвердив звіт
ліквідатора та ліквідаційний баланс,
ліквідував банкрута та припинив
провадження у справі про банкрутство.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою,
ПАТ Комерційний банк "ПриватБанк"
звернулось до Донецького апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою на ухвалу господарського суду
Донецької області від 18.02.2014р. у справі
№ 42/180б за заявою боржника ТОВ
"Холдінгова компанія "Гардіс".

В апеляційній скарзі банк просить
скасувати ухвалу в частині
затвердження звіту про відшкодування
витрат арбітражного керуючого Карауш
Ю.В. у сумі 2 579,10грн. та в частині
задоволення клопотання ліквідатора й
стягнення з кредиторів на користь
арбітражного керуючого оплати витрат
ліквідатора в сумі 4 545,50грн. та оплати
послуг у сумі 27 502грн., та в цій частині
прийняти нове рішення, яким повністю
вимовити у задоволенні клопотання про
відшкодування витрат за період 18.11.2011р.
по 02.12.2013р. на суму 2 579,10грн., а також у
задоволенні клопотання ліквідатора
про стягнення з кредиторів на користь
арбітражного керуючого витрат
ліквідатора у сумі 4 454,50грн. та оплати
послуг у сумі 27 502грн.

На думку апелянта, ухвала суду від
18.02.2014р. винесена з порушенням норм
ст.ст.3-1, 16, 32 Закону. В порушення ст. 25
Закону ліквідатор безпідставно
затягував проведення ліквідаційної
процедури, поданий звіт не відповідає
вимогам ст. 32 Закону, оскільки не
містить додатків. На думку скаржника,
ліквідатором безпідставно
продовжувався строк ліквідаційної
процедури, оскільки ніяких заходів
ліквідатор не здійснював. Стосовно
затвердження звіту на оплату послуг та
витрат арбітражного керуючого, то
скаржник вважає, що він не був
затверджений протоколом № 9 комітету
кредиторів від 06.12.2013р.

Ухвалою від 14.03.2014р. апеляційна скарга
прийнята Донецьким апеляційним
господарським судом до провадження.

Від ліквідатора надійшов відзив на
апеляційну скаргу, в якому просить
залишити без змін ухвалу
господарського суду Донецької області
від 18.02.2014р., а апеляційну скаргу банку
залишити без задоволення.

Статтею 101 ГПК України передбачено, що у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши доводи та заперечення
представника боржника, колегія суддів
апеляційного суду дійшла висновку про
відсутність підстав для задоволення
апеляційної скарги, тому ухвала від
18.02.2014р. залишається без змін в частині
затвердження витрат ліквідатора та
оплати його послуг з огляду на
наступне.

Дослідивши матеріли справи, колегія
суддів вважає безпідставними доводи
апелянта щодо невідповідності
проведеної ліквідаційної процедури
вимогам ст. 25 Закону. Оскільки у цій
справі наявні звіти ліквідатора з
додатком підтверджуючих документів
про проведену роботу, які надавались
супровідними листами від 21.11.2011р. № 514,
від 14.12.2011р. № 635, від 06.02.2012р. № 101,
07.06.2012р., № 700 від 05.12.2012р., № 43 від 21.01.2013р.
(а.с.1, 21, 39, 59, 77, 93, 125 т.4).

Апеляційним судом не приймаються до
уваги посилання апелянта про
безпідставність продовження
ліквідаційної процедури, тому що як
свідчать наявні у справі клопотання
про продовження строку ліквідаційної
процедури у справі про банкрутство ТОВ
"Холдінгова компанія "Гардіс"
ліквідатор обґрунтовано просив суд
продовжити строк. Крім того, у справі
наявне клопотання про продовження
строку ліквідпроцедури, яке підписано
ліквідатором та представниками ПАТ КБ
«Приватбанк» та ПАТ «Брокбізнесбанк»
(а.с.17 т.4). До того ж, ліквідатор в
обґрунтування доводів щодо
продовження ліквідпроцедури посилався
про направлення запитів з метою
виявлення майнових активів банкрута,
про виявлення у діях керівників
боржника ознак кримінального злочину
та вживання у зв'язку з цим заходів
стосовно притягнення до кримінальної
відповідальності, про що свідчать
багаточисельні скарги, заяви та інша
переписка з правоохоронними органами,
а також у даній справі тривалий час
здійснювались заходи щодо стягнення
дебіторської заборгованості
(звернення до суду з позовом). Отже,
підстави вважати неправомірним
продовження строку ліквідаційної
процедури у справі № 42/180б у
апеляційного господарського суду
відсутні.

Стосовно відшкодування витрат
ліквідатора за період з 18.11.2011р. по
02.12.2013р. у сумі 2 579,10грн., колегія суддів
погоджується з господарським судом
Донецької області про відшкодуванням
витрат на цю суму, які підтверджуються
наданими копіями документів (а.с.186-197
т.4).

Також колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду
звертає увагу на помилкове зазначення
судом першої інстанції суми поштових
витрат у розмірі 81,94грн., як складової
загальних витрат ліквідатора у сумі 2
579,10грн. за період з 18.11.2011р. по 02.12.2013р. Із
звіту ліквідатора (а.с.185 т.4) вбачається
наступне:

- поштові витрати - 465,10грн.,

- витрати на оцінку майна - 300грн.,

- витрати на публікацію в газеті - 100грн.,

- судовий збір за подання позову до ТОВ
ВКП «Компол» - 1 701грн.,

- послуги банку - 13грн.

Всього - 2 579,10грн.

Також не знайшли свого підтвердження й
доводи апелянта щодо безпідставності
клопотання ліквідатора про розподіл
витрат арбітражного керуючого та його
оплати послуг на кредиторів
пропорційно їх кредиторським вимогам з
огляду на наступне.

Згідно ч. 12 ст. 3-1 Закону оплата послуг,
відшкодування витрат арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) у
зв'язку з виконанням ним своїх
обов'язків здійснюються в порядку,
встановленому цим Законом, за рахунок
коштів, одержаних від продажу майна
боржника, або за рахунок коштів
кредиторів чи коштів, одержаних у
результаті виробничої діяльності
боржника.

Відповідно до ч. 14 ст. 3-1 Закону оплата
послуг арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) за кожен місяць
здійснення ним своїх повноважень
встановлюється та виплачується в
розмірі, встановленому комітетом
кредиторів і затвердженому
господарським судом, якщо інше не
встановлено цим Законом, але не менше
двох мінімальних заробітних плат та не
більше середньомісячної заробітної
плати керівника боржника за останні
дванадцять місяців його роботи перед
порушенням провадження у справі про
банкрутство.

Звіт про оплату послуг, відшкодування
витрат арбітражного керуючого
затверджується рішенням комітету
кредиторів та ухвалою господарського
суду. Ухвала може бути оскаржена у
встановленому порядку (ч. 16 ст. 3-1
Закону).

З матеріалів справи № 42/180б вбачається,
що провадження порушувалось на
підставі ст. 51 Закону, за якою не
передбачено створення комітету
кредиторів. Проте, як зазначає апелянт,
що у даній справі було створено комітет
кредиторів, яким не затверджувались
ані оплата послуг, ані витрати
ліквідатора у справі, тому відсутні
підстави для задоволення вказаного
клопотання. Однак, необов'язковість
створення у процедурі банкрутства за
ст. 51 Закону комітету кредиторів та не
затвердження комітетом кредиторів
витрат й оплати послуг арбітражного
керуючого не є підставою для не
затвердження господарським судом
вказаних витрат арбітражного
керуючого за виконані ним обов'язки
ліквідатора у справі, оскільки Законом
цей обов'язок по затвердженню
покладено саме на господарський суд.

Крім того, Донецький апеляційний
господарський суд приймає до уваги, що
причиною незатвердження витрат
ліквідатора та оплати послуг комітетом
кредиторів є нібито відсутність джерел
фінансування таких витрат у кошторисі
кредиторів по даній справі. Тобто
наявне суб'єктивне ставлення
кредиторів до вказаного питання.

У клопотанні № 02-05-13/431 від 10.12.2013р.
ліквідатор просив господарський суд
стягнути витрати арбітражного
керуючого на загальну суму 4 545,50грн.
(1966,40грн+2579,10грн.) та оплату послуг
ліквідатора на загальну суму 27 502грн. з
кредиторів у процентному
співвідношенні: ПАТ КБ «Правитбанк» 72%,
ПАТ «Брокбізнесбанк» 24% та ДПІ у м.
Дружківка ГУ Міндоходів у Донецькій
області 4% (168-169 т.4). У цьому клопотанні
ліквідатор вказує на те, що активи у ТОВ
"Холдінгова компанія "Гардіс" відсутні.
Вказане підтверджується матеріали
справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції про можливість покладення за
кредиторів пропорційно їх вимог до
боржника відшкодування витрат та
оплату послуг арбітражного керуючого,
оскільки у банкрута не достатньо майна,
за рахунок якого можливо було б
задовольнити витрати ліквідатора та
оплату його послуг.

Крім того, на думку колегії суддів,
кредитори з урахуванням вимог ч. 13 ст. 3-1
Закону могли б створити фонд для оплати
послуг, відшкодування витрат
арбітражного керуючого, де б
добровільно передбачили порядок
оплати арбітражному керуючому за
виконану роботу. Тому покладення судом
обов'язку по відшкодуванню витрат,
понесених арбітражним керуючим у
справі № 42/180б, та оплати його послуг на
усіх кредиторів, включених до реєстру
вимог кредиторів, не суперечить
вимогам Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги в частині
затвердження звіту про відшкодування
витрат ліквідатора та в частині
стягнення з кредиторів на користь
ліквідатора суми витрат та оплати
послуг не спростовують висновків
господарського суду Донецької області,
які викладені в ухвалі від 18.02.2014р. Тому
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а оскаржувана ухвала в
частині затвердження звіту про
відшкодування витрат ліквідатора та в
частині стягнення з кредиторів на
користь ліквідатора суми витрат та
оплати послуг підлягає залишенню без
змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "ПриватБанк"
м.Дніпропетровськ на ухвалу
господарського суду Донецької області
від 18.02.2014р. у справі № 42/180б залишити
без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької
області від 18.02.2014р. у справі № 42/180б про
банкрутство в частині затвердження
звіту про відшкодування витрат
ліквідатора та в частині стягнення з
кредиторів на користь ліквідатора суми
витрат та оплати послуг залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття. Постанову апеляційної
інстанції може бути оскаржено до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: Н.М. Дучал

Л.В. Ушенко

Надруковано: 8 прим.:

1.боржнику, 1.ліквідатору

1.скаржнику, 2.кредитору

1.ДАГС, 1.до справи

1.ГСДО