ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.03.14р. Справа № 904/2607/13За позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АГ Імпекс",
с.Златоусівка Криворізького району
Дніпропетровської області

до Публічного акціонерного товариства
"ДТЕК Дніпрообленерго" в особі
Криворізького району електричних
мереж, м. Кривий Ріг Дніпропетровської
області

про скасування
оперативно-господарської санкції

Суддя
Суховаров А.В

Представники:

від позивача: Шевченко І.В. дов. № 8- Д
від 16.01.14 р..;

від відповідача: Козятинський І.П., дов.
№ 302/1001 від 16.07.13р.

Суть спору:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "АГ Імпекс" (далі -
позивач) звернулось у квітні 2013 року до
господарського суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Енергопостачальна компанія
"Дніпрообленерго" в особі
Криворізького району електричних
мереж (далі - відповідач), у якому
просить скасувати
оперативно-господарську санкцію,
застосовану до ТОВ "АГ Імпекс" рішенням
комісії ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" в
особі Криворізького РЕМ, оформлену
протоколом №188 від 15.03.13р. засідання
комісії по розгляду акта про порушення,
у вигляді нарахування вартості
недорахованої активно електроенергії
на суму 30 522,42 грн.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 25.08.13р.
позов у даній справі задоволено в
повному обсязі, а саме:

- скасовано оперативно-господарську
санкцію Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК "Дніпрообленерго" в
особі структурної одиниці
Криворізького району електричних
мереж, оформлену протоколом № 188 від
15.03.2013р. засідання комісії про розгляду
акта про порушення Д № 003282 від 07.03.2013р.
про донарахування Товариству з
обмеженою відповідальністю "АГ Імпекс"
недоврахованої електричної енергії у
сумі 30 522,42 грн.;

- стягнуто з Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" в
особі структурної одиниці
Криворізького району електричних
мереж на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "АГ Імпекс"
судовий збір у розмірі 1 147,00 грн.

- повернуто Товариству з обмеженою
відповідальністю "АГ Імпекс" з
Державного бюджету України зайво
сплачений судовий збір у сумі 573,50 грн.,
перерахований згідно платіжного
доручення № 2056 від 22.03.2013р., яке
міститься в матеріалах справи №904/2607/13.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
10.09.13р. рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 25.08.13р.
залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 11.11.13р. рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 25.08.13р. та постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 10.09.13р.
скасовано, справу №904/2607/13 передано на
новий розгляд до господарського суду
Дніпропетровської області.

Зазначена постанова суду касаційної
інстанції мотивована тим, що
господарським судом та судом
апеляційної інстанції не
досліджувались питання чи знаходиться
електролічильник, на дверцятах шафи
обліку якого виявлено відсутність
пломби енергопостачальника, в межах
відповідальності позивача-споживача.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 04.12.13р.
справу №904/2709/13 прийнято до провадження
та призначено до розгляду.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на наступні
обставини.

· договором та актом розмежування
балансової належності електромереж та
експлуатаційної відповідальності
сторін не передбачена
відповідальність ТОВ «АГ Імпекс» за
збереження шафи обліку, що встановлена
на КТП-271, та встановлених на цій шафі
пломб;

· з огляду на положення п.4.2.4
Договору ТОВ «АГ Імпекс» несе
відповідальність лише за ті пломби, які
безпосередньо знаходяться на засобі
обліку і лише тих, що знаходяться на
його території, а КТП-271, на якому
встановлено засіб обліку та шафа
обліку знаходяться на території
Златоустівської сільської ради, тобто
поза територією, що знаходиться у
віданні позивача;

· акт про пломбування засобів
обліку від 09.08.10р. підписаний від імені
позивача неповноважною особою;

· відповідно до п. 3.1 Методики факт
втручання споживача в роботу приладів
обліку має бути підтверджений
експертизою. Оскільки факт втручання в
роботу приладу обліку не було
встановлено відповідачем, а експертиза
не проводилась, то сам висновок про
порушення ТОВ «АГ Імпекс» п.6.40 Правил є
хибним, а застосування Методики -
безпідставним;

· при складенні акту про порушення
відповідачем було допущено значні
порушення в порядку його складання: не
зазначено вихідних даних, необхідних
та достатніх для визначення обсягу
недоврахованої електричної енергії
та/або суми завданих споживачем
збитків, а саме: Р- потужність (кВт).
Зазначена в акті дозволена потужність
споживання відповідно до умов договору
у розмірі 24 кВт не могла бути
застосована, так як в акті не зазначено
умов, що передують її застосуванню, а
саме: якщо потужність, визначена
відповідно до положень підпунктів "а"
або "б" цього пункту, перевищує
дозволену потужність для даної точки
обліку, ненадання споживачем
інформації щодо паспортних даних
струмоприймачів, недопуску
представників постачальника
електричної енергії
(електропередавальної організації) на
свою територію для перевірки
інформації щодо сумарної
максимальної потужності
струмоприймачів, відмови споживача від
вимірювання струму навантаження
електроустановки при підключенні всіх
наявних струмоприймачів на повну
потужність;

· згідно ч.1 ст.237 Господарського
кодексу країни підставою для
застосування оперативно-господарських
санкцій є факт порушення
господарського зобов'язання другою
стороною. Оперативно-господарські
санкції застосовуються стороною, яка
потерпіла від правопорушення, у
позасудовому порядку та без
попереднього пред'явлення претензії
порушнику зобов'язання. Господарські
зобов'язання ТОВ "АГ Імпекс» визначені
у п.2.3 Договору і господарського
зобов'язання, зазначеного у Акті,
Договором не передбачено. Також ні в
акті, ні в протоколі не зазначено, чим
саме чином відповідач потерпів від
правопорушення.

Відповідач, посилаючись на
постанову ВГСУ від 11.11.13р., вказує на
необхідність застосування до спірних
відносин положень пп.2 п.2.1 Методики.
Разом з тим, відповідач зазначає, що
відповідно до Додатку 2 до договору про
постачання електричної енергії № 295
від 10.11.09р. та однолінійної схеми
електропостачання, зазначеної у
додатку 10, прилад обліку встановлено в
мережах, які знаходяться в межах
балансової належності відповідача.
Таким чином, відповідач вважає
безпідставними вимоги позивача та
просить суд відмовити у задоволенні
позовних вимог.

В порядку ст. 85 ГПК України у судовому
засіданні оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін та оцінивши надані докази в їх
сукупності, господарський суд, -

встановив:

Згідно ст. 1 Закону України "Про
електроенергетику" (далі - Закон)
електрична енергія є товарною
продукцією, призначеною для
купівлі-продажу, а ст. 26 Закону
передбачає, що споживання енергії
можливе лише на підставі договору з
енергопостачальником. Споживач несе
відповідальність за порушення умов
договору з енергопостачальником та
ПКЕЕ згідно із законодавством України.

10.12.2009 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір про
постачання електричної енергії № 295
(далі - Договір).

Відповідно до розділу 1 Договору
постачальник продає електричну
енергію споживачу для забезпечення
потреб електроустановок споживача з
приєднаною потужністю 249,0 кВт, величини
якої на площадках вимірювання та
точках продажу визначені Додатком
"Графік зняття показів засобів обліку
електричної енергії", а споживач
оплачує постачальнику вартість
використаної (купленої) електричної
енергії та здійснює інші платежі
згідно з умовами цього договору. Точка
(точки) продажу електричної енергії -
межа балансової належності, на якій
відбувається перехід права власності
на електричну енергію, визначена
додатками "Акт розмежування балансової
належності електромереж та
експлуатаційної відповідальності
сторін" та "Загальна схема
електропостачання", які є невід'ємною
частиною Договору або інша межа
обумовлена окремим додатком до
Договору.

За умовами п.2.1 Договору під час
виконання умов Договору, а також
вирішення всіх питань, що не обумовлені
договором, сторони зобов'язуються
керуватись чинним законодавством
України та ПКЕЕ.

Відповідно до п.4.2.3 Договору споживач
сплачує постачальнику вартість
недоврахованої електроенергії,
розрахованої відповідно до Методики
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ,
затвердженої постановою Національної
комісії регулювання електроенергетики
України 04.05.06р. за №562 (далі - Методика), у
разі таких дій споживача:

- самовільного внесення змін у схеми
обліку електроенергії;

- пошкодження засобів обліку
електроенергії, втручання в їх роботу,
пошкодження та (або) зняття пломб з
засобів обліку;

- споживання електроенергії поза
засобами обліку;

- інших умов, визначених Методикою.

07.03.2013 року при проведені працівниками
відповідача планової перевірки
дотримання ПКЕЕ в присутності
представника споживача за адресою:
Дніпропетровська область,
Криворізький район, с.Златоустівка -
масло цех, було виявлено порушення
приписів п.п. 3.3, 3.31 та 6.40 ПКЕЕ, а саме:
зірвано пломбу постачальника
електричної енергії, встановлену на
дверці шафи обліку, пломба № 02350347
відсутня на місці встановлення - дверці
шафи обліку, що зафіксовано в акті про
порушення Д№ 003282.

На підставі названого вище акту про
порушення, комісією відповідача
прийнято рішення, яке оформлено
протоколом №188 від 15.03.13р., та з
урахуванням положень п. 2.5 та формули 2.4
Методики, відповідачем був проведений
розрахунок суми вартості не
облікованої електроенергії за період з
04.12.12р. по 07.03.13р., розмір якої складає -
30 522,42 грн.

Скасування рішення про стягнення
недорахованої електричної енергії у
сумі 30 522,42 грн., викладене в
протоколі №188 від 15.03.2013р. і є
предметом спору у даній справі.

Суд вважає за необхідне
відмовити в задоволенні позову з
огляду на наступне.

За змістом ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.
Способи захисту цивільних прав та
інтересів судом передбачені у ст. 16
Цивільного кодексу України.

Одним із таких способів, як вказано у
пункті 10 ч. 1 названої вище статті, є
визнання незаконним рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Цією нормою також
встановлено, що суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Частина 2 ст.20 Господарського кодексу
України серед актів, визнання
незаконними яких передбачено ст.16
Цивільного кодексу України, як спосіб
захисту прав і законних інтересів
суб'єктів господарювання та споживачів
встановлює, що права та законні
інтереси зазначених суб'єктів
захищаються, зокрема, шляхом визнання
повністю або частково недійсними актів
інших суб'єктів, що суперечать
законодавству, ущемляють права та
законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживача. Тобто за
змістом вказаної норми господарські
суди розглядають на загальних
підставах справи у спорах про визнання
недійсними актів, прийнятих іншими
органами, у тому числі актів
господарських товариств, які
відповідно до закону чи установчих
документів мають обов'язковий характер
для учасників правовідносин, що
виникають чи припиняються з прийняттям
такого акту.

Відповідно до статті 235 Господарського
кодексу України за порушення
господарських зобов'язань до суб'єктів
господарювання та інших учасників
господарських відносин можуть
застосовуватися
оперативно-господарські санкції -
заходи оперативного впливу на
правопорушника з метою припинення або
попередження повторення порушень
зобов'язання, що використовуються
самими сторонами зобов'язання в
односторонньому порядку. До суб'єкта,
який порушив господарське
зобов'язання, можуть бути застосовані
лише ті оперативно-господарські
санкції, застосування яких передбачено
договором.

Частиною 1 статті 236 Господарського
кодексу України встановлено види
господарсько-оперативних санкцій,
серед яких, зокрема, передбачено
встановлення в односторонньому
порядку на майбутнє додаткових
гарантій належного виконання
зобов'язань стороною, яка порушила
зобов'язання: зміна порядку оплати
продукції (робіт, послуг), переведення
платника на попередню оплату продукції
(робіт, послуг) або на оплату після
перевірки їх якості тощо.

Згідно ч.2 вищезазначеної статті
перелік оперативно-господарських
санкцій, встановлений у її першій
частині, не є вичерпним. Сторони можуть
передбачити у договорі також інші
оперативно-господарські санкції.

Отже, зі змісту вказаних положень
чинного законодавства вбачається, що
рішення постачальника електричної
енергії про нарахування споживачу
(позивачу у справі) суми 30 522,42
грн. вартості не облікованої спожитої
електроенергії є саме
оперативно-господарською санкцією, а
не актом ненормативного характеру в
розумінні ч. 2 ст. 20 ГК України.

Згідно з частиною 2 статті 237 цього
Кодексу порядок застосування
сторонами конкретних
оперативно-господарських санкцій
визначається договором. У разі незгоди
із застосуванням
оперативно-господарської санкції
заінтересована сторона може
звернутися до суду із заявою про
скасування такої санкції та
відшкодування збитків, завданих її
застосуванням.

Пункт 6.40 ПКЕЕ, встановлює підстави для
визначення розміру не облікованої
електричної енергії у випадку
виявлення представниками
електропередавальної організації або
представниками постачальника
електричної енергії пошкоджень чи
зриву пломб, установлених у місцях,
указаних в акті про пломбування, або
пошкоджень відбитків тавр на цих
пломбах, пошкодження розрахункових
засобів обліку, явних ознак втручання в
параметри розрахункових засобів
(систем) обліку з метою зміни їх
показів.

Відповідно до пункту 6.41 ПКЕЕ, на місці
виявлення порушення у присутності
представника споживача оформляється
акт порушень. В акті мають бути
зазначені зміст виявленого порушення
із посиланням на відповідні пункти цих
Правил та вихідні дані, необхідні та
достатні для визначення обсягу
недоврахованої електричної енергії
та/або суми завданих споживачем
збитків, які розраховуються відповідно
до Методики.

Згідно п.5 акта про порушення Д№ 003282 від
07.03.13р. паспортні дані всіх
струмоприймачів відсутні, споживач не
забезпечив включення всіх наявних
струмоприймачів на максимальну
потужність для вимірювання струмового
навантаження, з чим погодився
представник споживача, підписавши акт.
Тому для розрахунку недорахованої
електричної енергії була взята згідно
підпункту «в» п.2.5 Методики дозволена
потужність для даної точки обліку,
зазначена в Договорі, а саме -24 кВт.

Таким чином, посилання позивача на
відсутність в акті про порушення
вихідних даних, необхідних та
достатніх для визначення обсягу
недоврахованої електричної енергії
та/або суми завданих споживачем
збитків судом відхиляються.

Пунктом 4.2.4 Договору передбачено, що
споживач несе відповідальність за
технічний стан розрахункових засобів
обліку та пломб на них, які знаходяться
на його території, забезпечує їх
охорону та збереження відповідно до
акта про пломбування. Споживач
забезпечує функціонування локального
устаткування збору і обробки даних або
автоматизованих систем комерційного
обліку електричної енергії та несе
відповідальність за охорону та
збереження пломб відповідно до акта
про пломбування (п. 4.2.5 Договору).

Разом з тим, згідно акту про
пломбування засобів обліку від
09.08.10р.(а.с.48), підписаним уповноваженим
представником споживача ОСОБА_3,
споживач приймає на відповідальне
зберігання всі пломби, встановлені та
перераховані в цьому акті на засобах
обліку і на переліченому обладнанні, у
тому числі пломбу №02350347, та несе повну
відповідальність згідно ст.27 Закону
України «Про електроенергетику», ПКЕЕ
та умов Договору, а саме за
несанкціонований доступ до приладів і
ланцюгів обліку, втручання в роботу
обліку електроенергії, порушення
цілісності пломб та пломбувального
матеріалу, пошкодження приладів
обліку.

Заперечення позивача з приводу того,
що особа яка підписала акт про
пломбування засобів обліку від 09.08.10р.
від імені позивача не мала відповідних
повноважень, судом відхиляється з
огляду на наявність в матеріалах
справи довіреності від 10.12.2009 р. (а.с.191),
згідно якої ОСОБА_3 має право
підписувати від імені ТОВ «АГ Імпекс»,
зокрема, нормативні акти згідно
діючого законодавства в
електроенергетиці.

Відповідно до пп.2 п.2.1 Методики
нарахування вартості необлікованої
електроенергії здійснюється у випадку
пошкодження або відсутності пломб з
відбитками тавр енергопостачальника
чи інших заінтересованих сторін,
індикаторів, установлених у місцях,
указаних в акті про пломбування,
складеному в порядку, визначеному ГЖЕЕ
або в іншому документі, який
підтверджує факт пломбування і
передачу на збереження приладів
обліку, установлених пломб та
індикаторів. Даний підпункт Методики
не передбачає необхідності
встановлення факту втручання в роботу
приладу обліку.

Відповідно до п. 3.31. ПКЕЕ пломби з
тавром електропередавальної
організації також мають бути
встановлені на пристроях, що
закривають первинні і вторинні кола
живлення засобу обліку, що
унеможливлюють доступ до
струмоведучих частин схеми обліку та
зрив яких надає споживачу можливість
без облікового споживання електричної
енергії без втручання в прилад обліку.

Між тим, додатком 2 до Договору про
постачання електричної енергії, який є
його невід'ємною частиною, визначена
межа балансової належності
електромереж та межа експлуатаційної
відповідальності сторін, а саме: верхні
затискачі з'єднання автоматичного
вимикача А-1 в РУ-04.4 кВт КТП-271. Споживач
несе відповідальність за справний
технічний стан затискачів
автоматичного вимикача А-1,
автоматичний вимикач А-1, відхідний
кабель 0.4 кВт прилад обліку та
внутрішні мережі споживача.

Згідно додатку 2 Договору та
однолінійної схеми електропостачання,
зазначеної в додатку 10 Договору, прилад
обліку встановлено в мережах, які
знаходяться в межах балансової
належності та експлуатаційної
відповідальності ТОВ «АГ Імпекс».

Договором про постачання електричної
енергії та актом про пломбування від
09.08.2010 передбачена відповідальність
споживача за технічний стан
розрахункових засобів обліку та пломб
на них, які знаходяться на його
території, забезпечення їх охорони та
збереження.

В даному випадку зірвана пломба
енергопостачальника №02350347, що була
встановлена на закритій дверці шафи
обліку, яка, в свою чергу, знаходиться в
межах балансової належності та
експлуатаційної відповідальності
споживача, і запобігала самовільному
дообліковому підключенню до ввідних та
відхідних з'єднань автоматичного
вимикача, встановленого до лічильника.
Таким чином, факт зриву зазначеної
пломби свідчить про те, що позивачем
порушено господарське зобов'язання,
яке передбачене Договором та актом про
пломбування та полягало в обов'язку
забезпечення охорони та збереження
цілісності пломб, що й призвело до
застосування оперативно-господарської
санкції.

Враховуючи вищенаведене, обставини на
які посилається позивач в своєму
позові та наданих доповненнях до нього,
як на підставу позовних вимог, судом
відхиляються, оскільки не підтверджені
належними доказами та спростовуються
матеріалами справи.

В силу положень ст.11112 Господарського
процесуального кодексу України, суд
зобов'язаний враховувати вказівки, що
містяться у постанові касаційної
інстанції, які є обов'язковими для суду
першої інстанції під час нового
розгляду справи.

Враховуючи правову позицію викладену в
постанові ВГСУ від 11.11.13р. в даній
справі та положення ст.11112 ГПК України,
інші доводи позивача викладені у
позовній заяві та письмових поясненнях
судом не приймаються з огляду на їх
безпідставність.

Відповідно до ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

В силу положень ст.ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень, а обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Викладене є підставою для відмови в
позові.

Разом з тим, суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Відповідачем за розгляд справи в
апеляційній інстанції перераховано до
Державного бюджету судовий збір в сумі
573,50 грн. на підставі платіжного
доручення №173435 від 29.05.13р. (а.с.79); за
розгляд справи в касаційній інстанції
сплачено до Державного бюджету судовий
збір в сумі 802,90 грн. згідно платіжного
доручення №194865 від 17.09.13р. (а.с.116).

Згідно приписів п.п.4.4 постанови
Пленуму ВГСУ від 21.02.13р. № 7 "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України" у випадках скасування
рішення господарського суду і передачі
справи на новий розгляд розподіл
судового збору у справі, в тому числі й
сплаченого за подання апеляційної
та/або касаційної скарги або заяви про
перегляд рішення за нововиявленими
обставинами, здійснює господарський
суд, який приймає рішення за
результатами нового розгляду справи,
керуючись загальними правилами
розподілу судових витрат.

Постановою ВГСУ від 14.11.12р. по справі
№904/2607/13 скасовано постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 10.09.13р. та
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 28.05.13р. у
справі №904/2607/13, а справу передано на
новий розгляд.

На підставі викладеного, з урахуванням
встановлених обставин, суд вважає за
необхідне стягнути з позивача на
користь відповідача судовий збір у
розмірі 1 376,40 грн., перерахований
відповідачем за розгляд справи №904/2607/13
у судах апеляційної та касаційної
інстанції.

Відповідно до ст.49 ГПК України, судові
витрати по справі, у разі відмови в
позові, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 34, 43, 45, 49, 66-67, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "АГ Імпекс" (53073,
Дніпропетровська область,
Криворізький район, с.Златоустівка,
вул. Підстепна, 65А, ) на
користь Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" в
особі Криворізького району
електричних мереж (49107,
м. Дніпропетровськ, шосе Запорізьке, 22,
) суму 1 376, 40 грн. (одна
тисяча триста сімдесят шість грн. 40
коп.) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання.

Суддя
А.В.
Суховаров

Рішення підписано - 19.03.2014р.