ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2014 р.Справа № 922/340/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання
Лук'яненко Ю.Ю.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ветсинтез", м. Харків
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ветеринарна
торгівельна мережа", м. Харків про
визнання недійсним договору за участю
проедставників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Блага Н.А. (дов. б/н від
25.12.2013 року).

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ветсинтез" (позивач)
звернулося до господарського суду
Харківської області із позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ветеринарна
торгівельна мережа" (відповідач) про
визнання недійсним договору № 4/1113 від
11.11.2013 року.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 06.02.2014 року
порушено провадження у справі та
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 03.03.2014 року.

Представник позивача у судове
засіданні 03.03.2014 року не з'явився, але
28.02.2014 року через канцелярію суду надав
пояснення у яких зазначає: що у зв'язку
з неможливістю направлення
предстаника у судове засідання,
просить розглянути справу у
відсутності представника Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ветсинтез"
за документами, що наяні у справі та
надав документи для долучення до
матеріалів справи.

03.03.2014 року представник відповідача у
судовому засіданні надав відзив на
позовну заяву у якому просить
відмовити у задоволленні позовних
вимог.

У судовому засіданні 26.03.2014 року
представник відповідача надав
пояснення та документи для долучення
до матеріалів справи.

01.04.20104 року представник відповідача у
судовому засіданні надав пояснення для
долучення до матеріалів справи.

У межах строків передбачених статтею 69
Господарського процесуального кодексу
України судове засідання відкладалося
з 03.03.2014 року на 26.03.2014 року, з 26.03.2014 року
на 01.04.2014 року.

Позивач у судове засідання свого
представника не направив, але був
належним чином повідомлений про що
свідчать поштові повідомлення (а.с.
18,50,51).

У випадку нез'явлення у засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2
постанови № 18 Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року).

Згідно із статтею 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 01.04.2014 року було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані докази, суд встановив
наступне.

11.11.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Ветеринарна
торгівельна мережа» (продавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ветсинтез" (покупець)
було укладено договір купівлі-продажу
№ 4/1113 (далі -Договір)(а.с.9).

Відповідно до пункту 1.1 договору
продавець зобов'язується в порядку та
на умовах, визначених у цьому Договорі,
передати, а покупець зобов'язується в
порядку та на умовах, визначених у
цьому Договорі прийняти та своєчасно
оплатити товар - виробниче обладнання
«Реактор об'ємом 630 л.». Технічні
параметри товару наведені в Додатку № 1
до цього Договору.

Пунктом 10.1 договору сторни узгодили що
цей договір набуває чинності з моменту
його підписання сторонами і діє до
31.12.2013 року.

Будь-які зміни та доповнення до цього
Договору мають юридичну силу, якщо їх
складено у письмовій формі та
підписано повноважними представниками
сторін (пункт 10.2. Договору).

11.11.2013 року між сторонами погоджено та
підписано Додаток 1 до Договору
купівлі-продажу № 4/1113 від 11.11.2013 року.
Відповідно до даного Додатку 1 до
Договору купівлі-продажу № 4/1113 від
11.11.2013 року позивачем та відповідачем
узгоджено технічні характеристики
товару, визначеного пунктом 1.1.
Договору.

Як вбачається зі змісту позовної заяви,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ветсинтез"
посилається на відсутність
узгодженого Додатку до договору, але у
письмових поясненнях від 28.02.2014 року
надає до суду Додаток 1 до Договору
купівлі-продажу № 4/1113 від 11.11.2013
року(а.с. 23).

Відповідач у відзиві на позовну заяву
від 03.03.2014 року зазначає, що Договор
купівлі-продажу № 4/1113 від 11.11.2013 року є
укладеним, а Додаток 1 до Договору -
узгодженим, оскільки підписаний та
скріплений печатками обох сторін.

Проаналізувавши матеріали справи, суд
дійшов висновку про те, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином,
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 4 статті 193 Господарського
кодексу України встановлено, що при
укладенні господарських договорів
сторони можуть визначати зміст
договору на основі вільного
волевиявлення, коли сторони мають
право погоджувати на свій розсуд
будь-які умови договору, що не
суперечать законодавству.

Відповідно до статті 180 Господарського
кодексу України договір вважається
укладеним, якщо між сторонами у
передбачених законом порядку та формі
досягнуто згоди щодо всіх його
істотних умов. Істотними є умови,
визнані за законом чи необхідні для
договорів даного виду, а також умови,
щодо яких на вимоги однієї із сторін
повинна бути досягнута згода.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Положеннями статті 204 Цивільного
кодексу України передбачено, що
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

У відповідності до частини 1 статті 215
Цивільного кодексу України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із частиною 1 статті 203
Цивільного кодексу України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Зазначені положення Цивільного
кодексу України узгоджуються з
положеннями частини 1 статті 207
Господарського кодексу України,
відповідно до якої господарське
зобов'язання, що не відповідає вимогам
закону, або вчинено з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави
і суспільства, або укладено учасниками
господарських відносин з порушенням
хоча б одним з них господарської
компетенції (спеціальної
правосуб'єктності), може бути на вимогу
однієї із сторін, або відповідного
органу державної влади визнано судом
недійсним повністю або в частині.

Така правова позиція суду відповідає
п.7 та п.5 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 06.11.2009р. №9 "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними", якими
передбачено, що правочин може бути
визнаний недійсним лише з підстав,
визначених законом, та із
застосуванням наслідків недійсності,
передбачених законом. Вимога про
визнання оспорюваного правочину
недійсним та про застосування
наслідків його недійсності, а також
вимога про застосування наслідків
недійсності нікчемного правочину може
бути заявлена як однією зі сторін
правочину, так і іншою заінтересованою
особою, права та законні інтереси якої
порушено вчиненням правочину.

За правовою природою укладений між
позивачем та відповідачем договір є
договором купівлі-продажу, за яким одна
сторона(продавець) передає або
забов'язується передати товар у
власність другій стороні(покупцеві), а
покупець приймає або забов'язується
прийняти товар і сплатити за нього
певну грошову суму ( стаття 655
Цивільного кодексу України).

З врахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що сторонами
узгоджений Додаток 1 до договору, в
якому містяться положення про предмет
Договору та технічні характеристики
товару, які визначені сторонами у
наявному Додатку 1 до Договору,
підписаному та скріпленому печатками
обох сторін(а.с. 23).

За таких обставин, посилання позивача
на відсутність узгодженого Додатоку 1
до Договору купівлі-продажу № 4/1113 від
11.11.2013 року та істотної умови Додатку до
договору є необґрунтованими.

З врахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що сторонами
узгоджений Додаток 1 до договору, в
якому містяться положення про предмет
Договору та технічні характеристики
товару, які визначені сторонами у
наявному Додатку 1 до Договору,
підписаному та скріпленому печатками
обох сторін(а.с. 23).

Тому суд не вбачає правових підстав для
визнання Договору купівлі-продажу №
4/1113 від 11.11.2013 року недійсним, оскільки
при його укладанні було узгоджено
Додаток 1 до спірного Договору, про що
свідчать скріплення їх печатками
підприємств та підписи ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, а тому суд відмовляє у
задоволенні даного позову.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується статею 49
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до яких судовий
збір у разі відмові у позові
покладається на позивача.

Керуючись статтями 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82 - 85,
115 - 117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Харківського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Харківської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 04.04.2014
року

Суддя О.О. Ємельянова