Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТВ-клуб Медіа"
до Спеціалізованого
Комунального Підприємства
про стягнення 148581,25 грн.
Суддя Бондаренко Г.П.
Представники сторін:
Від позивача Яременко Л.С.
(дов. б/н від 08.01.2014 року)
Від відповідача Бондаренко С.О.
(наказ № 95-К від 10.12.2007, посвідчення №
Відповідно до ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні 18.03.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ТВ-клуб Медіа" (далі
по тексту - позивач) звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовною заявою до Спеціалізованого
Комунального Підприємства
"Київтелесервіс" (далі по тексту -
відповідач) про стягнення
заборгованості та штрафних санкцій в
розмірі 148581,25 грн. за ліцензійним
договором №31/12 від 01.04.2013 року, з яких 143
116,64 грн. основної заборгованості, 5
464,610 грн. штрафних санкцій, а також про
стягнення з відповідача судових
витрат.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.01.2014 року позовну заяву
прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі № 910/25879/13, розгляд
справи призначено на 25.02.2014 року.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 25.02.2014 року в порядку ст. 69 ГПК
України продовжено строк вирішення
спору на 15 днів, в порядку ст. 77 ГПК
України розгляд справи відкладено на
18.03.2014 року, в зв'язку з неявкою
відповідача в судове засідання,
необхідністю витребування додаткових
доказів по справі, задоволенням
клопотання про відкладення розгляду
справи. Крім того, в судовому засіданні
25.02.2014 року судом було прийнято в
порядку ст. 22 ГПК України заяву про
зменшення позовних вимог, відповідно
до якої позивач просить суд стягнути з
відповідача на його користь 72 578, 01 грн.
основної заборгованості та штрафні
санкції у розмірі 2 323, 24 грн.

27.02.2014 року через відділ канцелярії
Господарського суду міста Києва
представником позивача подане
клопотання про долучення документів до
матеріалів справи

17.03.2014 року через відділ канцелярії
Господарського суду міста Києва
представником відповідача подано
клопотання про долучення документів до
матеріалів справи.

18.03.2014 року через відділ канцелярії
Господарського суду міста Києва
представником позивача подано заяву
про зменшення позовних вимог,
відповідно до якої позивач просить суд
стягнути з відповідача 56 027, 40 грн.
основної заборгованості та 1 420, 88 грн.
штрафних санкцій.

В судове засідання 18.03.2014 року
представники сторін з'явились.

Судом було прийнято заяву про
зменшення позовних вимог в порядку ст.
22 ГПК України, в подальшому розгляд
позовних вимог проходить з врахуванням
прийнятої заяви від 18.03.2014 року.

Представник відповідача та позивача
надали усні пояснення по суті справи, в
яких позивач просить задовольнити
позовні вимоги, а відповідач визнав
свою основну заборгованість по справі.

Розглянувши подані матеріали,
заслухавши пояснення повноважених
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «ТВ-клуб Медіа» та
Спеціалізованим Комунальним
Підприємством "Київтелесервіс" було
укладено ліцензійний договір
№31/12(далі за текстом - договір).

Відповідно до умов даного ліцензійного
договору, позивач, що діє від імені та
за рахунок Приватної акціонерної
компанії з обмеженою відповідальністю
«Континент Дженерейшин Медіа Лтд.»,
надав відповідачу невиключні права на
розповсюдження та поширення
телерадіопрограм «РТВ Интернэшнл»,
«Наше любимое кино», « Детский мир»,
«Телеклуб», «НТВ Мир» в
багатоканальній мережі на визначеній
договорі території, а відповідач
прийняв такі права та зобов'язався
здійснювати виплату на рахунок
позивача щомісячної ліцензійної
винагороди (роялті) за надані права, в
розмірі та на умовах, передбачених
укладеним договором.

Обов'язок відповідача по оплаті, розмір
та порядок виплати винагороди
визначений п. 3.1.10 , п. 8
Договору та Додатком № 1 до нього.

У пункті 11.2 договору зазначається, що у
випадку несвоєчасної виплати позивачу
винагороди, або частини винагороди,
відповідно до умов пункту 8 договору,
відповідач зобов'язується сплатити
позивачу пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла у період,
за який нараховується пеня від розміру
несвоєчасно виплаченої позивачу
винагороди за кожний день
прострочення.

Позивач посилається у позовній заяві
на виконання ним умов договору, що
підтверджується актами надання
невиключних прав, доданих до
матеріалів справи, згідно яких
відповідачу було надано право на
розповсюдження телерадіопрограм,
винагорода за використання яких
складає 143 116, 64 грн.

В свою чергу, відповідач свої
зобов'язання виконав частково,
сплативши позивачу 87 089, 14
грн., докази чого було надано останнім в
матеріали справи.

З урахуванням часткової сплати
заборгованості перед позивачем, у
відповідача залишився борг по оплаті
договору у розмірі 56 027, 40 грн., що
визнається відповідачем.

Також, позивач просить стягнути з
відповідача 1 420, 88 грн. пені за
несвоєчасне виконання зобов'язання по
оплаті ліцензійних платежів.

За твердженням позивача, сума
заборгованості відповідача перед
позивачем за договором № 31/12 від 01.04.2013
року у розмірі 57 448, 28 грн. на момент
вирішення справи (18.03.2014 року)
відповідачем не сплачена. Доказів
іншого матеріали справи не містять.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги позивача з урахуванням
заяви про зменшення позовних вимог
підлягають задоволенню повністю з
наступних підстав.

За своєю правовою суттю, договір
ліцензування - є договором
цивільно-правового характеру щодо
розпорядження майновими правами
інтелектуальної власності, а відтак,
підпадає під регулювання Глави 75
Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 1109 ЦК України за ліцензійним
договором одна сторона (ліцензіар)
надає другій стороні (ліцензіату)
дозвіл на використання об'єкта права
інтелектуальної власності (ліцензію)
на умовах, визначених за взаємною
згодою сторін з урахуванням вимог
цього Кодексу та іншого закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1110 ЦК України
ліцензійний договір укладається на
строк, встановлений договором, який
повинен спливати не пізніше спливу
строку чинності виключного майнового
права на визначений у договорі об'єкт
права інтелектуальної власності.

Судом встановлено, що позивач надав
право, а відповідач використав надане
право на загальну суму 143 116,64 грн. що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідачем було частково виконано
свої зобов'язання та сплачено грошові
кошти за надане право в розмірі 87 089, 40
грн. З урахуванням часткової оплати
боргу, основний борг відповідача перед
позивачем складає, на момент вирішення
справи, 56 027, 40 грн.

Позивачем умови договору виконані в
повному обсязі. Відповідачем, в свою
чергу, було визнано розмір основної
заборгованості.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

В силу ст. 599 ЦК України, зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Доказів на підтвердження сплати
заборгованості у розмірі 56 027, 40 грн.
відповідачем суду не надано.

Факт наявності боргу у відповідача
перед позивачем за договором у сумі
56 027, 40 грн. належним
чином доведений, документально
підтверджений і відповідачем не
спростований, строк надання винагороди
відповідно до п. 3.1.10, п. 8 Договору та
Додатку № 1 є таким, що настав, а тому
позовні вимоги в частині стягнення
основного боргу у розмірі 56 027, 40 грн.
є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача штрафних санкцій у вигляді
пені у розмірі 1 016, 59 грн. за загальний
період з 11.09.2013 року по 24.12.2013 року
підлягають повному задоволенню, з
огляду на таке.

Відповідно до ст. 230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Розмір штрафних санкцій передбачений
ст. 231 Господарського кодексу України.
Згідно ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу
України, штрафні санкції за порушення
грошових зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня коли
зобов'язання мало бути виконано (ч. 6).

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", розмір
пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період за який сплачується
пеня.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
з відповідача на користь позивача
підлягає стягненню сума пені в розмірі
1 016, 59 грн. у відповідності до п. 11.2
договору, оскільки, судом встановлено
порушення відповідачем строків
виконання грошового зобов'язання.
Заява про зменшення позовних вимог
подана до суду 18.03.2014 року містить
розрахунок суми пені згідно п. 11.2.
Договору, при перевірці якого судом
встановлено, що вказаний розрахунок
здійснений вірно.

Крім того, позивач на підставі п. 2 ст. 625
Цивільного Кодексу України просить суд
стягнути з відповідача на свою користь
234, 59 грн. трьох відсотків річних та 169, 70
грн. інфляційних втрат за весь час
прострочення за загальний період з
11.09.2013 року по 24.12.2013 року.

Згідно ст. 229 Господарського кодексу
України та ст.625 Цивільного Кодексу
України, за прострочення виконання
грошового зобов'язання настає
відповідальність у вигляді сплати суми
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також сплати трьох
процентів річних від простроченої
суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Оскільки вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача 3 % річних
ґрунтуються на законі (п. 2 ст. 625
Цивільного кодексу України), а
відповідач є таким що прострочив
виконання грошового зобов'язання,
позовні вимоги позивача в частині
стягнення 3 % річних підлягають
задоволенню відповідно до наведеного в
заяві про зменшення позовних вимог
поданій до суду 18.03.2014 року, розрахунку.
При здійсненні перевірки розрахунку 3%
річних та інфляційних втрат,
нарахованих позивачем, судом
встановлено, що ним правильно
здійснено вказаний розрахунок.

Таким чином, підсумовуючи
вищевикладене позовні вимоги
підлягають повному задоволенню з
врахуванням заяви про зменшення
позовних вимог, стягненню з
відповідача на користь позивача
підлягає 56 027, 40 грн. основної
заборгованості за договором, 1 016, 59 грн.
пені, 234, 59 грн. 3 % річних та 169, 70 грн.
інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та
керуючись ст. ст. 4, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ:

1. Позов з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог від 18.03.2014
року задовольнити повністю.

2. Стягнути зі Спеціалізованого
Комунального Підприємства
"Київтелесервіс" (04050, м. Київ, вул.
Герцена, 6, код ЄДРПОУ - 31815760; з
будь-якого рахунку виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТВ-клуб
Медіа" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд.
46-Б, код ЄДРПОУ - 38122153) 56 027 (п'ятдесят
шість тисяч двадцять сім) грн. 40 коп.
основного боргу, 1 016 (одна тисяча
шістнадцять) грн. 59 коп. пені, 234 (двісті
тридцять чотири) грн. 59 коп. 3 % річних, 169
(сто шістдесят дев'ять) грн. 70 коп.
інфляційних втрат та 1 720 (одну тисячу
сімсот двадцять) грн. 50 коп. судового
збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 25.03.2013 р.

Суддя
Г.П. Бондаренко