ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" березня 2014 р.Справа №
924/184/14Господарський суд Хмельницької
області у складі:

суддя Шпак В.О., розглянувши матеріали
справи за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Фосагро-Україна" м. Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Хімпостач"
с.Адампіль Старосинявського району
Хмельницької області

про стягнення 49 008,68грн., з яких 48 201,80грн.
основного боргу та 806,88грн. штрафу
(пені)

Представники сторін

Позивача: Везденецький В.В. - за
довіреністю від 10.02.2014р.

Відповідача: не з'явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою
відповідальністю „Фосагро-Україна" м.
Київ звернулось з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Хімпостач"
с.Адампіль Старосинявського району
Хмельницької області про стягнення 49
008,68грн., з яких 48 201,80грн. основного
боргу та 806,88грн. штрафу (пені).

В обґрунтування позовних вимог
посилається на неналежне виконання
відповідачем умов договору №23/ХП увід
01.03.2011р. та додаткових угод до нього.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, витребуваних судом
документів не подав. Ухвали про час і
місце розгляду справи відповідачу
направлялись на юридичну адресу. В
матеріалах справи наявна судова
повістка та клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи, які
свідчать про його обізнаність стосовно
розгляду справи.

Статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що якщо відзив на позовну
заяву і витребувані господарським
судом документи не подано, справу можу
бути розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Розглядом матеріалів справи
встановлено наступне.

01.03.2011р. між ТОВ „Фосагро-Україна"
(постачальник) та ТОВ „Хімпостач"
(покупець) укладено договір №23/ХП.

Відповідно до п.1.1, п.1.2 в порядку та на
умовах визначених даним договором,
постачальник зобов'язується поставити
покупцю (передає у власність/повне
господарське відання покупця)
мінеральні добрива, далі - товар, а
покупець зобов'язується оплатити і
прийняти вказаний товар. Найменування,
марки та кількість товару, який
постачається узгоджується сторонами у
додатках до даного договору, які є його
невід'ємними частинами.

Згідно із п.2.1, п.2.2 ціна товару
розуміється сторонами на умовах СРТ
станція призначення покупця (або FCA
склад постачальника) і узгоджується
сторонами у додатках до даного
договору. Повна вартість договору
визначається на підставі кількості та
цін товару, які встановлюються в
додатках до даного договору.

Оплата здійснюється покупцем
авансовим платежем у розмірі 100%
вартості узгодженої кількості товару
(п. 4.1).

Пунктом 10.1 передбачено, що даний
договір вважається укладеним та
вступає в силу з моменту його
підписання сторонами та діє до 31 січня
2012р., але не раніше виконання сторонами
зобов'язань по ньому.

31.12.2012р. сторони уклали додаткову угоду
№7 до договору №23/ХП від 01.01.2011р.,
відповідно до якої п.10.1 розділу 10
„Строк дії договору" виклали у
наступній редакції: „10.1. Строк дії
договору поставки згідно із додатковою
угодою продовжити до 31.12.2013р.".

20.05.2013р. сторони уклали додаткову угоду
№10 до договору №23/ХП від 01.01.2011р., п.1
якої погодили найменування товару,
умови поставки, кількість, ціну, суму.
Загальна сума поставки - 352 750грн.

Пунктом 3 угоди передбачений порядок
оплати товару за наступним графіком:
покупець здійснює предоплату в сумі 258
000грн. від загальної вартості товару
згідно із рахунком-фактурою
постачальника; оплату в сумі 68 800грн.
від загальної вартості товару покупець
здійснює згідно із рахунком-фактурою
постачальника до 29.05.2013р.; повний
розрахунок за поставлений товар
покупець здійснює на підставі
рахунку-фактури в строк до 30.09.2013р.

Позивач згідно видаткової накладної
№РН-0000585 від 21.05.2013р. на підставі
довіреності №10 від 21.05.2013р. поставив
відповідачу товар на суму 352 750грн.

31.12.2012р. сторони уклали додаткову угоду
№7 до договору №23/ХП від 01.01.2011р.,
відповідно до якої п.10.1 розділу 10
„Строк дії договору" виклали у
наступній редакції: „10.1. Строк дії
договору поставки згідно із додатковою
угодою продовжити до 31.12.2013р.".

20.11.2013р. сторони уклали додаткову угоду
№11 до договору №23/ХП від 01.01.2011р., п.1
якої погодили найменування товару,
умови поставки, кількість, ціну, суму.
Загальна сума поставки - 22 251,80грн.

Пунктом 3 угоди сторони погодили, що
повний розрахунок за поставлений товар
покупець здійснює на підставі
рахунку-фактури постачальника в строк
до 20.12.2013р.

Позивач згідно видаткових накладних
№РН-0001572 від 21.11.2013р., №РН-0001575 від
21.11.2013р. на підставі довіреності №13 від
21.11.2013р. поставив відповідачу товар на
суму 22 251,80грн.

Усього позивач поставив товар на
загальну суму 375 001,80грн.

Відповідач частково оплатив отриманий
товар у сумі 326 800грн., що
підтверджується виписками банку, а
саме:

- 21.05.2013р. на суму 258 000грн.;

- 29.05.2013р. на суму 68 800грн.

Статтею 509 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна
сторона (боржник) зобов'язана вчинити
на користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, відповідно до статті 11
Цивільного кодексу України є, зокрема,
договори. Договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частиною 1 статті 202
Цивільного кодексу України правочином
є дія особи, спрямована на набуття,
зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Ст. 712 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно ст.193 Господарського кодексу
України та ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається.

Відповідач своїх зобов'язань належним
чином не виконав, своєчасно та в
повному обсязі отриманий товар не
оплатив, внаслідок чого, на момент
прийняття рішення заборгованість
відповідача перед позивачем склала 48
201,80грн.

Вимога позивача про стягнення 48 201,80грн.
заборгованості підлягає задоволенню.

Позивачем нараховано 806грн. штрафу
(пені) на суму 48 201,80грн. за період з
22.12.2013р. по 07.02.2013р.

Пунктом 7.1 договору від 01.03.2011р.
передбачено, що у випадку порушення
строків оплати покупець сплачує
постачальнику пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла у
період, за який сплачується пеня, від
вартості неоплаченого товару за кожен
день прострочки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України
передбачено, що неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Із розрахунку позивача вбачається, що
ним у якості штрафної санкції до
відповідача застосовано пеню.

Частиною 1 ст. 551 Цивільного кодексу
України встановлено, що предметом
неустойки є грошова сума, рухоме і
нерухоме майно, а частина 2 - якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

Стаття 230 Господарського кодексу
України передбачає, що штрафними
санкціями визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського
кодексу України, нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Позивачем при нарахуванні пені не
порушено вимоги п.6 ст.232 Господарського
кодексу України, оскільки період за
який вона нарахована находиться в
межах шестимісячного строку..

Здійснивши перерахунок пені, суд
прийшов до висновку, що позивачем
правомірно нараховано 806,88грн.

Отже, підлягає стягненню з відповідача
806,88грн. пені.

У відповідності із ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір у справі належить
покласти на відповідача.

Зважаючи на викладене, керуючись
ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85, 116 Господарського
процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю „Фосагро-Україна" м.
Київ до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Хімпостач"
с.Адампіль Старосинявського району
Хмельницької області про стягнення 49
008,68грн., з яких 48 201,80грн. основного
боргу та 806,88грн. штрафу (пені)
задовільнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю „Хімпостач"
с.Адампіль Старосинявського району
Хмельницької області, вул.
Привокзальна, 6 () на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю „Фосагро-Україна" м.
Київ, вул. Марини Раскової, буд. 11, оф. 513,
515, 518 () - 48 201,80грн. (сорок
вісім тисяч двісті одна гривня 80коп.)
заборгованості, 806,88грн. (вісімсот шість
гривень 88коп.) пені, 1 827грн. (одна тисяча
вісімсот двадцять сім гривень)
судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 24.03.2014р.

Суддя
В.О. Шпак

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи, 2 - позивачу, 3 -
відповідачу с.Адампіль
Старосинявського району Хмельницької
області, вул. Привокзальна, 6 - простим
листом.