м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 9/12/5022- 224/2012(12/5/5022-91/2012) 12.03.14
За позовомФізичної особи-підприємця
ОСОБА_1до1. Першого відділу державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції 2.
Головного управління державної
казначейської служби України в
Тернопільській області 3. Державної
казначейської служби Україниза участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороніпозивачаПриватний нотаріус
Тернопільського міського
нотаріального округу ОСОБА_2за
участюпрокуратури Тернопільської
областіпровідшкодування майнової
шкоди у розмірі 612 840,00 грн.Головуючий
суддя Босий В.П.
Судді: Стасюк С.В.
Представники сторін:
від позивача:ОСОБА_4від відповідача
1:Молинь Р.П.від відповідача 2:не
з'явивсявід відповідача 3:не
з'явивсявід третьої особи:не
з'явивсяпрокурор:Греськів І.І.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
(надалі - «Підприємець») звернувся до
господарського суду Тернопільської
області з позовом до Першого відділу
державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції та Управління державного
казначейства в Тернопільській області
про відшкодування шкоди, завданої
протиправною поведінкою державних
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
внаслідок неправомірних дій Першого
відділу державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції позивачу завдано шкоду у
вигляді неотриманих доходів (упущеної
вигоди) у розмірі 612 840,00 грн., обов'язок
по відшкодуванню якої покладається на
Ухвалою господарського суду
Тернопільської області від 26.09.2013 р.
справу №9/12/5022-224/2012(12/5/5022-91/2012) за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Першого відділу державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції та
Головного управління державної
казначейської служби України в
Тернопільській області, третя особа -
Приватний нотаріус Тернопільського
міського нотаріального округу ОСОБА_2,
про відшкодування майнової шкоди у
розмірі 612 840,00 грн. передано за
підсудністю до господарського суду
Згідно автоматизованої системи
документообігу господарського суду
міста Києва справу
№9/12/5022-224/2012(12/5/5022-91/2012) передано на
розгляд судді Босому В.П.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 16.10.2013 р. прийнято до
провадження справу №
9/12/5022-224/2012(12/5/5022-91/2012), призначено її до
розгляду на 20.11.2013 р. та зобов'язано
сторін надати суду необхідні для
розгляду справи докази.
14.11.2013 р. від представника відповідача 2
надійшов відзив на позовну заяву, в
якому Головного управління державної
казначейської служби України в
Тернопільській області проти
задоволення позовних вимог заперечує з
огляду на відсутність в діях
відповідача 1 порушення прав та
законних інтересів позивача.
20.11.2013 р. позивачем подано до суду заяву
про зміну предмета позову, в якій
позивач просив суд на відшкодування
майнової шкоди, завданої відповідачем
1, зобов'язати відповідача 2 та
відповідача 3 шляхом взаємодії та
відповідно до чинного законодавства у
безспірному порядку списати кошти із
Державного бюджету у розмірі 612 840,00 грн.
та перерахувати їх на розрахунковий
З урахуванням наданого позивачу ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України права на зміну предмету позову,
а також враховуючи, що на момент
подання вказаної заяви розгляд справи
по суті не почався, суд вважає за
можливе прийняти заяву Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про зміну
предмету позову та розглядає позовні
вимоги з урахуванням такої заяви.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 20.11.2013 р. розгляд справи
відкладено на 16.12.2013 р.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 16.12.2013 р. призначено
колегіальний розгляд справи №
9/12/5022-224/2012(12/5/5022-91/2012).
Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 16.12.2013 р. для
здійснення колегіального розгляду
справи визначено наступних суддів:
Босий В.П. (головуючий), судді: Цюкало
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 16.12.2013 р. прийнято до свого
провадження справу
№9/12/5022-224/2012(12/5/5022-91/2012) колегією суддів
у складі: Босий В.П. (головуючий),
судді: Цюкало Ю.В., Котков О.В. та
призначено розгляд справи на 22.01.2014 р.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 22.01.2014 р. розгляд справи
відкладено на 12.02.2014 р. у відповідності
до ст. 77 Господарського процесуального
Ухвалою господарського суду міста
Києва розгляд справи відкладено до
12.03.2014 р. у зв'язку з неявкою
відповідачів 2 та 3, а також третьої
11.03.2014 р. від представника відповідача 1
надійшло клопотання про призначення у
справі судової почеркознавчої
експертизи з метою дослідження
відповідності підписів уповноваженої
особи Товариства з обмеженою
відповідальністю СМП фірма «Веста» на
попередніх договорах оренди
нежитлової будівлі від 20.08.2010 р. та від
Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 12.03.2014 р. справу
№9/12/5022-224/2012(12/5/5022-91/2012) передано на
розгляд колегії суддів у складі:
Босий В.П. (головуючий), судді: Стасюк
С.В., Цюкало Ю.В., у зв'язку із поданою
заявою судді Коткова О.В.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 12.03.2014 р. справу прийнято до
провадження колегією суддів.
В судове засідання представник
позивача з'явився, надав пояснення
стосовно суті спору, позовні вимоги в
редакції заяви про зміну предмета
позову підтримав та просив
задовольнити повністю.
Представник відповідача 1 в судове
засідання з'явився, вимоги ухвали суду
виконав частково, подане клопотання
про призначення у справі судової
почеркознавчої експертизи підтримав.
Судом в задоволенні клопотання
відповідача 1 про проведення судової
експертизи відмовлено з огляду на
недоведеність відповідачем 1 існування
необхідності проведення такої
Представник відповідача 2 в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, хоча про час та
місце розгляду справи був належним
чином повідомлений, що підтверджується
відмітками на звороті ухвали суду, а
його пояснення стосовно суті спору
містяться у відзиві на позовну заяву,
який надійшов на адресу господарського
суду міста Києва 14.11.2013 р.
В судове засідання представник
відповідача 3 та третьої особи не
з'явилися, вимоги ухвали суду не
виконали, про причини неявки суд не
повідомили, хоча про час та місце
розгляду справи були належним чином
повідомлені, що підтверджується
повідомленнями про вручення поштового
відправлення №28417423 та №28417415
Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач 2, 3 та третя особа
повідомлені про час та місце судового
розгляду належним чином, а матеріали
справи містять достатні докази для її
Прокурор в судове засідання з'явилася,
надала пояснення по суті спору, проти
задоволення позовних вимог
заперечувала повністю.
В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників учасників судового
процесу, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.12.2009 р. державним виконавцем Першого
відділу державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження
ВП№16676326 з виконання наказу
господарського суду Тернопільської
області від 23.11.2009 р. у справі № 13/8-201 про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Яйце-Райце» 379 944,30
грн. шляхом звернення стягнення на
заставне майно, а саме: нежитлову
будівлю лабораторно-адміністративного
корпусу загальною площею 1021,4 кв.м., що
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Після складення 25.02.2010 р. акту опису й
арешту майна - нежитлової будівлі
лабораторно-адміністративного корпусу
загальною площею 1021,4 кв.м, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
вказане майно було передане на
реалізацію Тернопільської філії
Приватного підприємства
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція», якою 28.07.2010 р. були проведено
прилюдні торги з реалізації даного
майна.

За результатами проведених прилюдних
торгів зазначена нежитлова будівля
була продана Підприємцю за ціною 1 495
150,00 грн., що підтверджується протоколом
проведення прилюдних торгів № 21/052/10/і-1
від 28.07.2010 р.

Із матеріалів справи вбачається, що
позивачем було повністю внесено суму
коштів у розмірі 1 495 150,00 грн. в якості
оплати вартості придбаного нерухомого
майна, що підтверджується платіжним
дорученням № 21 від 23.07.2010 р. (сума
гарантійного внеску у розмірі 44 854,50
грн.), а також платіжними дорученнями №
2 від 02.08.2010 р. на суму 295 000,00 грн.,
№ 4 від 03.08.2010 р. на суму 200 000,00 грн., №5
від 03.08.2010 р. на суму 245 000,00 грн., №2
від 04.08.2010 р. на суму 200 000,00 грн., №3 від
04.08.2010 р. на суму 275 000,00 грн. та №4
від 04.08.2010 р. на суму 235 295,00 грн.

20.08.2010 р. між Підприємцем (орендодавець)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю СМП фірма «Веста»
(орендар) було укладено попередній
договір оренди нежитлової будівлі
(надалі - «Попередній договір 1»), за
змістом п. 1.2 якого сторони
зобов'язалися укласти договір оренди
нежитлової будівлі (основний договір)
після державної реєстрації
орендодавцем права власності на
нерухоме майно і не пізніше 10.10.2010 р.
Предметом основного договору буде
здавання в оренду нежитлової будівлі
(заг. площа 1 021,4 кв.м, в тому числі
приміщення підвалу площею 261,2 кв.м,
приміщення першого поверху площею 543,8
кв.м, приміщення другого поверху площею
261,4 кв.м), що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, і була придбана орендодавцем
на прилюдних торгах.

Пунктом 1.3 Попереднього договору 1
сторони погодили, що орендодавець
зобов'язується передати орендарю
нежитлову будівлю у строкове платне
користування. Розмір орендної плати
становитиме 51 070,00 грн. за один місяць
(50,00 грн. за 1 кв.м).

30.08.2010 р. державний виконавець Першого
відділу державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції виніс постанову про закінчення
виконавчого провадження ВП №16676326 у
зв'язку з виконанням боржником
судового наказу від 23.11.2009 р. №
13/8-201.

12.10.2010 р. Підприємець звернувся до
нотаріуса із заявою про видачу
свідоцтва про придбання зазначеного
вище нерухомого майна на прилюдних
торгах, у відповідь на що приватний
нотаріус ОСОБА_2 повідомив позивача про
те, що вчинення нотаріальних дій з
видачі свідоцтва зупинене до вирішення
в судовому порядку справи № 7/93-1693 за
позовом ТзОВ «Яйце-Райце» до ПП
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція», треті особи АК
«Промислово-інвестиційний банк
України, в особі філії «Відділення
Промінвестбанку в м. Тернополі», Перший
відділ державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції та Підприємця, про визнання
прилюдних торгів такими, що не
відбулися.

01.03.2011 р. сторонами було укладено
попередній договір оренди нежитлової
будівлі (надалі - «Попередній договір
2»), за змістом якого сторони
зобов'язалися укласти договір оренди
нежитлової будівлі (основний договір)
на протязі 5 днів після державної
реєстрації орендодавцем права
власності на нерухоме майно і не
пізніше 30.06.2011 р.; розмір орендної плати
становитиме 40 856,00 грн. за один місяць
(40,00 грн. за 1 кв.м).

29.09.2011 р. державним виконавцем Першого
відділу державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції було винесено постанову про
звільнення майна боржника з-під арешту
в межах виконавчого провадження ВП
№16676326, якою з нежитлової будівлі
лабораторно-адміністративного корпусу
загальною площею 1021,4 кв.м, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, був
знятий арешт.

19.10.2011 р. позивач звернувся до
Тернопільського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Першого
відділу державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції про визнання протиправною
бездіяльності, стягнення моральної
шкоди.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 30.11.2011 р. в
адміністративній справі №2-а/1970/3008/11,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 14.05.2013 р., визнано протиправною
бездіяльність старшого (головного)
державного виконавця Першого відділу
державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції Сивака Т.М., допущену у період з
30.08.2010 р. по 30.09.2011 р., яка виразилась у
порушенні вимог ст. 38 Закону України
«Про виконавче провадження», а саме
незнятті арешту з майна боржника
нежитлової будівлі
адміністративно-господарського
корпусу (загальною площею 1 021,4 кв.м, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1), при
винесенні постанови про закінчення
виконавчого провадження ВП№ 16676326 від
30.08.2010 р. при виконанні наказу
господарського суду Тернопільської
області №13/8-201 від 23.11.2009 р.; визнано
протиправними дії Першого відділу
державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції в частині неправильного
внесення до Книги обліку депозитних
сум відомостей про сплачені у серпні 2010
року Підприємцем кошти за придбання
предмету іпотеки - нежитлової будівлі
лабораторно-адміністративно корпусу
(загальною площею 1021,4 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1);
стягнуто з Першого відділу державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції (за
рахунок держави) на користь Підприємця
заподіяну моральну шкоду у сумі 2 000,00
грн.; в задоволенні решти позовних
вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Спір у справі виник у зв'язку із
спричиненням позивачу шкоди у вигляді
упущеної вигоди на загальну суму 612 840,00
грн., завданої протиправними діями
Першого відділу державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції у період з 10.10.2010 р.
по 10.10.2011 р.

Зокрема позивач зазначає, що внаслідок
неправомірних дій відповідача 1 він не
зміг отримати свідоцтво про право
власності на спірне нерухоме майно, що
зумовило неукладення між ним та
Товариством з обмеженою
відповідальністю СМП фірма «Веста»
основного договору оренди такого
нерухомого майна.

Відповідно до статті 16 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Одним з способів
захисту цивільних прав та інтересів є
відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди.

Відшкодування майнової шкоди за своєю
правовою природою є відшкодування
позадоговірної шкоди, тобто деліктною
відповідальністю.

Загальні положення про
цивільно-правову відповідальність за
завдання позадоговірної шкоди втілено
у статті 1166 Цивільного кодексу України,
відповідно до якої майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам юридичної особи, а
також шкода, завдана її майну,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 56 Конституції України
кожен має право на відшкодування за
рахунок держави чи органів місцевого
самоврядування матеріальної та
моральної шкоди, завданої незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їх посадових
і службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Згідно із ч. 1 ст. 1173 Цивільного кодексу
України шкода, завдана фізичній або
юридичній особі незаконними рішеннями,
дією чи бездіяльністю органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування при здійсненні ними
своїх повноважень, відшкодовується
державою, Автономною Республікою Крим
або органом місцевого самоврядування
незалежно від вини цих органів.

Таким чином, для застосування такої
міри відповідальності, як стягнення
шкоди, згідно приписів ст. 56
Конституції України та ст. 1173
Цивільного кодексу України потрібна
наявність таких елементів складу
цивільного правопорушення:

1) протиправної поведінки;

2) розміру шкоди;

3) причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника та шкодою.

Спеціальна правова конструкція ст. 1173
Цивільного кодексу України на відміну
від загальних елементів складу
цивільного правопорушення, необхідних
для наявності підстав для стягнення
шкоди, виключає такий елемент як
наявність вини.

За таких обставин, необхідною
підставою для притягнення органу
державної влади (у даному випадку
Першого відділу державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції) до
відповідальності у вигляді стягнення
шкоди є факти неправомірних дій цього
державного органу, наявність шкоди та
причинний зв'язок між неправомірними
діями і заподіяною шкодою. Причому,
неправомірність рішення, дій або
бездіяльності органу державної влади
має підтверджуватись відповідним
рішенням суду, яке буде мати
преюдиційне значення для справи про
відшкодування шкоди.

За відсутності хоча б одного з цих
(трьох) елементів цивільна
відповідальність не настає.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач
вказує на заподіяння йому збитків
(упущеної вигоди) на суму 612 840,00 грн.,
розрахованих як недоотримання
орендної плати у розмірі 51 070,00 грн. за
місяць протягом періоду з 10.10.2010 р. по
10.10.2011 р. за Попереднім договором 1.

Відповідно до положень ст. 182
Господарського кодексу України за
попереднім договором суб'єкт
господарювання зобов'язується у певний
строк, але не пізніше одного року з
моменту укладення попереднього
договору, укласти основний
господарський договір на умовах,
передбачених попереднім договором.

При цьому відповідно до частини п'ятої
статті 182 Господарського кодексу
України відносини щодо укладення
попередніх договорів регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

За своєю правовою природою попередній
договір є підставою для виникнення у
його сторін господарських зобов'язань,
а саме майново-господарських
зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175
Господарського кодексу України, ст. ст.
11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і
згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно ст. 628 Цивільного кодексу
України зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

У відповідності до положень статті 629
Цивільного кодексу України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

За статтею 635 Цивільного кодексу
України попереднім є договір, сторони
якого зобов'язуються протягом певного
строку (у певний термін) укласти
договір в майбутньому (основний
договір) на умовах, встановлених
попереднім договором.

Законом може бути встановлено
обмеження щодо строку (терміну), в який
має бути укладений основний договір на
підставі попереднього договору.

Статтею 182 Господарського кодексу
України встановлено, що за попереднім
договором суб'єкт господарювання
зобов'язується у певний строк, але не
пізніше одного року з моменту
укладення попереднього договору,
укласти основний господарський
договір на умовах, передбачених
попереднім договором.

Відповідно до частини 4 статті 182
Господарського кодексу України, яка
кореспондується з приписами частини 3
статті 635 Цивільного кодексу України,
зобов'язання укласти основний договір,
передбачене попереднім договором,
припиняється, якщо до закінчення
строку, в який сторони мають укласти
основний договір, одна із сторін не
надішле проект такого договору другій
стороні.

Пунктом 1.2 Попереднього договору 1
сторони зобов'язалися укласти договір
оренди нежитлової будівлі (основний
договір) після державної реєстрації
орендодавцем права власності на
нерухоме майно і не пізніше 10.10.2010 р.

Таким чином сторони, у відповідності до
норм цивільного та господарського
законодавства, поставили в залежність
укладання майбутнього договору оренди
від отримання позивачем
правовстановлюючих документів на
об'єкт договору, і визначили останній
термін укладення основного договору -
до 10.10.2010 р.

Як вбачається із матеріалів справи,
станом на 10.10.2010 р. Підприємцем не було
отримано правовстановлюючих
документів на спірне нерухоме майно, а
відтак зобов'язання сторін з укладення
основного договору на визначених
Попереднім договором 1 умовах
припинили свою дію 10.10.2010 р.

Позивач зазначає, що у зв'язку із
неправомірними діями відповідача 1, які
виявилися у незвільненні з-під арешту
нерухомого майна, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, ним не було оформлено
правовстановлюючі документи на таке
майно, а сторонами не було укладено
основний договір у строк, передбачений
п. 1.2 Попереднього договору 1, що
призвело до виникнення у позивача
збитків у вигляді упущеної вигоди у
розмірі 612 840,00 грн.

Вказана грошова сума була розрахована
позивачем виходячи з розміру орендної
плати, яку позивач міг би одержати
протягом 12 місяців (у період з 10.10.2010 р.
по 10.10.2011 р.) за умови укладення з
Товариством з обмеженою
відповідальністю СМП фірма «Веста»
основного договору оренди.

У відповідності до ст. 759 Цивільного
кодексу України за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

При цьому у відповідності до ч. 1 ст. 761
Цивільного кодексу України право
передання майна у найм має власник речі
або особа, якій належать майнові права.

Проте на момент укладання Попереднього
договору 1, позивач не набув права
власності на об'єкт договору, а отже
діяв на власний ризик, оскільки
підстави для укладання основного
договору оренди були відсутні.

Тобто, нерухоме майно загальною площею
1021,4 кв.м., яке знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, ще не знаходилося у власності
Підприємця, про що і сам позивач, і
Товариство з обмеженою
відповідальністю СМП фірма «Веста»
були обізнані.

Більш того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 225
Господарського кодексу України до
складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення, крім
іншого включається неодержаний
прибуток (втрачена вигода), на який
сторона, яка зазнала збитків, мала
право розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною.

Разом з тим, законодавець встановлює,
що при визначенні неодержаних доходів
(упущеної вигоди) враховуються заходи,
вжиті кредитором щодо їх одержання.
Тобто, доказуючи наявність упущеної
вигоди, кредитор має довести факти
вжиття певних заходів щодо одержання
таких доходів. Якщо неодержання
кредитором очікуваних доходів є
наслідком недбалої поведінки самого
кредитора, така упущена вигода не
підлягатиме відшкодуванню. Тобто
підставою для відшкодування упущеної
вигоди є протиправні дії, які мали
наслідком не отримання позивачем
доходу, на який він розраховував.

Із матеріалів справи вбачається, що
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно загальною площею 1021,4
кв.м., яке знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, було отримане Підприємцем
06.10.2011 р.

В той же час, позивачем не надано суду
належних та допустимих доказів на
підтвердження факту укладення
договорів оренди спірного нерухомого
майна як на момент звернення з даним
позовом до суду, так і на момент
винесення рішення у справі, що нівелює
його твердження про можливість
отримання доходу від передання такого
нерухомого майна в оренду.

Таким чином суд приходить до висновку
про недоведеність позивачем розміру
завданих йому збитків у вигляді
упущеної вигоди на заявлену до
стягнення суму.

Однією з умов цивільно-правової
відповідальності за заподіяну шкоду на
підставі статей 1166, 1174 Цивільного
кодексу України є безпосередній
причинний зв'язок між шкодою і
неправомірними діями особи, що її
завдала.

В письмових поясненнях, поданих до суду
23.09.2013 р., позивач обґрунтовує
причинно-наслідковий зв'язок
протиправної поведінки державних
виконавців із заподіяною шкодою тим, що
незвільнення державним виконавцем
спірного майна з-під арешту постановою
від 30.08.2010 р. позбавило позивача права
оформити право установчі документи на
таке майно.

При цьому суд відзначає, що вказана
постанова Першого відділу державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції від 30.08.2010
р. про закінчення виконавчого
провадження ВП №16676326 була оскаржена
позивачем до адміністративного суду
лише 19.10.2011 р., що не заперечується
поясненнями представника позивача.

Таким чином, у період, за який позивач
нараховує до стягнення упущену вигоду
(з 10.10.2010 р. по 10.10.2011 р.), ним не було
реалізоване право на оскарження
постанови державного виконавця до
суду, а сама постанова про закінчення
виконавчого провадження ВП №16676326 від
30.08.2010 р. залишалася чинною.

Більш того, із матеріалів справи
вбачається, що 29.09.2011 р. державним
виконавцем Першого відділу державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції було
винесено постанову про звільнення
майна боржника з-під арешту в межах
виконавчого провадження ВП №16676326, якою
з нежитлової будівлі
лабораторно-адміністративного корпусу
загальною площею 1021,4 кв.м, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, був
знятий арешт.

За таких обставин суд приходить до
висновку про відсутність у діях
Першого відділу державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції складу
правопорушення, оскільки позивачем не
доведено та не підтверджено
відповідними доказами факту
спричинення упущеної вигоди у
заявленому до стягнення розмірі, а
також не підтверджено
причинно-наслідковий зв'язок між діями
відповідача 1 та понесенням позивачем
збитків.

За таких обставин, в задоволенні
позовних вимог з викладених у позові
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
правових підстав необхідно відмовити.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 17.03.2014 р.

Головуючий суддя
В.П. Босий

Судді
С.В. Стасюк

Ю.В. Цюкало