Господарський суд
Чернігівської області
РІШЕННЯ

25.03.14.
Справа № 927/185/14.

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автодистриб’юшн
Карго Партс», 02660, м. Київ, вул.
Закревського, 16.

До відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Глобал вуд
технолоджі», 14029, м. Чернігів, вул.
Авіаторів, 19 а.

Предмет спору: про стягнення 34 193,63 грн.

Суддя Ю.В.
Федоренко

Представники сторін:

від позивача: Будіянський О.С., дов. від
10.06.13.

Від відповідачів: не з'явились

С У Т
Ь С П О Р У:

Позивачем заявлено позов про
стягнення з відповідача 11 453,62 грн.
заборгованості за поставлений товар,
20158,37 грн. пені та 24% річних у сумі 2 581,64
грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням відповідачем умов договору
поставки від 11.10.12.

Після порушення провадження у справі
позивачем подано заяву про уточнення
позовних вимог якою фактично зменшено
розмір позовних вимог до 11 453,62 грн.
боргу, 831,56 грн. пені та 2 581,64 грн.
процентів річних.

Заява відповідає вимогам закону, не
порушує права та охоронювані законом
інтереси сторін, а тому прийнята судом
до розгляду. Спір вирішується з
урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог.

Відповідач відзив на позов не надав,
повноважного представника у судове
засідання не направив.

Ухвали про порушення провадження у
справі та про її відкладення, які були
направлені за поштовою адресою
відповідача відповідно до позовної
заяви та даних з Єдиного державного
реєстру станом на 13.03.14, повернуті без
вручення з довідками листоноші: «за
закінченням терміну зберігання».

Ухвала про відкладення розгляду справи
від 18.03.14, яка була направлена сторонам
18.03.14, не була повернута підприємством
зв'язку.

У відповідності до абзацу 1 п. 3.9.1
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011р. „Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст.64 ГПК України суддя,
прийнявши позовну заяву, не пізніше
трьох днів з дня її надходження
виносить і надсилає сторонам,
прокурору, якщо він є заявником, ухвалу
про порушення провадження у справі,
в якій вказується про прийняття
позовної заяви, призначення справи
до розгляду в засіданні
господарського суду, про час і місце
його проведення, необхідні дії щодо
підготовки справи до розгляду в
засіданні. Ухвала про порушення
провадження у справі надсилається
зазначеним особам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала про відкриття провадження у
справі надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
належним чином.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації -адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом
(абзац 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011р. „Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції").

З огляду на викладене суд вважає, що
направлення відповідачу ухвал про
порушення провадження у справі та про
її відкладення за адресою: м. Чернігів,
вул. Авіаторів, 19 а, яка відповідає
адресі державної реєстрації
відповідача, є належним повідомленням
сторони про час та місце розгляду
справи.

Не з'явлення відповідача в судове
засідання не перешкоджає розгляду
спору по суті.

Рішення приймається за наявними у
справі матеріалами на підставі ст.75 ГПК
України.

Дослідивши матеріали справи та
вислухавши пояснення представника
позивача суд встановив таке.

11.10.12 між сторонами було укладено
договір поставки №5068-10/2012 (далі -
Договір) за умовами якого Постачальник
(позивач у справі) зобов'язався в
порядку та на умовах Договору
поставляти Покупцю (відповідачу)
визначені Договором автозапчастини та
експлуатаційні матеріали (товар), а
Покупець зобов'язався в порядку та на
умовах, визначених Договором, приймати
товар та оплачувати його.

У Договорі сторонами було узгоджено,
що:

- погодження сторонами кількості,
номенклатури, асортименту та ціни
товару відбувається за їх взаємною
згодою шляхом переговорів і фіксується
в рахунках на оплату або в накладних на
відвантаження, що являється
невід'ємними складовими даного
Договору, без складання специфікацій,
Покупець, підписуючи документ про
відвантаження (накладна,
товарно-транспортна накладна), виявляє
згоду на прийняття товару відповідно
до попередньої домовленості із
Постачальником та позбавляється права
заявляти претензії щодо
невідповідності поставленого товару
за кількістю, номенклатурою,
асортиментом, ціною попередньої
домовленості з Постачальником.
Уповноважуючи певну особу на прийняття
товару від Постачальника Покупець
автоматично уповноважує таку особу
підписувати відповідні
товарно-супровідні документи на товар
(п.2.1);

- товар за домовленість сторін
продається на умовах попередньої
оплати або на умовах відстрочення
платежу. У разі продажу товару на
умовах відстрочення платежу, термін
відстрочення платежу зазначається у
накладній. У разі відстрочення платежу
товар має бути сплачений не пізніше
останнього дня відтермінування
включно (п.2.2).

Позивачем стягується заборгованість
за поставлений товар на підставі таких
документів:

- рахунок №SCPZ від 30.01.13, накладна
№КВSІ541238 від 30.01.13 на суму 322,80 грн. з
строком оплати до 09.02.13;

- рахунок № SCPZ від 01.02.13, накладна
№ КВSІ544157 від 04.02.13 на суму 2 239,38 грн. з
строком оплати до 14.02.13;

- рахунок № SCPZ від 06.02.13, накладна
№ КВSІ545695 від 06.02.13 на суму 1 096,38 грн. з
строком оплати до 16.02.13;

- рахунок № SCPZ від 07.02.13, накладна
№ КВSІ546628 від 07.02.13 на суму 606,96 грн. з
строком оплати до 17.02.13;

- рахунок № SCPZ від 07.02.13, накладна
№ КВSІ546626 від 07.02.13 на суму 910,44 грн. з
строком оплати до 17.02.13;

- рахунок № SCPZ від 07.02.13, накладна
№ КВSІ546503 від 07.02.13 на суму 6 357,36 грн. з
строком оплати до 17.02.13.

Всього поставлено товар на суму 11 533,32
грн.

На всіх вищезазначених накладних
наявний підпис представника
відповідача та відбиток круглої
печатки товариства, що підтверджує
факт отримання товару.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивачу і раніше поставлявся товар за
Договором відповідно до рахунків та
накладних на а.с.67-187, який оплачувався
відповідачем шляхом перерахування
грошових коштів на поточний рахунок
позивача з посиланням на дату та номер
рахунку позивача (а.с.42-66).

Надані суду банківські виписки (а.с.42-66)
не містять посилання на оплату
рахунків за період з 30.01.13 по 07.02.13 на
підставі яких стягується
заборгованість.

Позивачем складено акт звірки за
період з 01.10.12 по 05.02.14 за яким сума боргу
на його користь складає 11 453,62 грн. Акт
звірки відповідачем не підписано
(а.с.28).

Доказів про оплату 11 453,62 грн. боргу за
поставлений товар відповідач не надав.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного
кодексу України договір є однією з
підстав виникнення зобов'язань та є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 ст.265 Господарського
кодексу України за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

За приписами ст. 526 Цивільного кодексу
України та ст. 193 Господарського
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться.

За таких обставин вимоги про стягнення
11 453,62 грн. заборгованості є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Згідно з п. 5.2 Договору в разі
прострочення платежу більше 3
календарних днів, Покупець сплачує
пеню в розмірі 0,5% від суми
заборгованості за кожен день
прострочення платежу.

В заяві від 24.03.14 позивачем зменшено
розмір пені до 831,56 грн. і пеню
розраховано за шість місяців
прострочення в оплаті з розрахунку
подвійної облікової ставки
Національного банку України.

Такий розрахунок пені відповідає
вимогам частини 2 статті 343, ч.6 ст.232
Господарського кодексу України, статті
3 Закону України "Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань".

Заперечень щодо нарахування пені
відповідачем не надано.

Відтак на користь позивача слід
стягнути пеню за період з 20.02.13 по 20.08.13 у
сумі 831,56 грн.

Також позивачем ставиться питання про
стягнення з відповідача 24% річних у
сумі 2 581,64 грн. за 332 дня прострочення,
починаючи з 22.03.13 на підставі п.5.3
Договору.

За умовами п.5.3 Договору на підставі
ст.625 ЦК України сторони домовились, що
у разі прострочення виконання
грошового зобов'язання строком більше
30 календарних днів боржник, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також штраф у розмірі 24
(двадцять чотири) відсотки річних від
простроченої суми.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно з ч.2 ст.549 Цивільного кодексу
України штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

За судовою практикою сплата трьох
процентів річних від простроченої суми
(якщо інший їх розмір не встановлений
договором або законом), як само як і
інфляційні нарахування, не мають
характеру штрафних санкцій і є
способом захисту майнового права та
інтересу кредитора шляхом отримання
від боржника компенсації (плати) за
користування ним коштами, належними до
сплати кредиторові (п.4.1 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 17.12.13 №14).

Зі змісту п. 5.3 Договору вбачається, що
сторони домовились про сплату
відповідачем саме 24% річних від
простроченої суми заборгованості, що
відповідає вимогам ст.625 Цивільного
кодексу України. Помилкове зазначення
сторонами у п.5.3 Договору слова штраф не
змінює встановленого сторонами
способу захисту майнового права та
інтересу кредитора шляхом отримання
від боржника відсотку річних від
простроченої суми у розмірі 24%.

Отже, на користь позивача підлягають
стягненню 2 581,64 грн. - 24% річних за 332 дні
прострочення виконання грошового
зобов'язання.

На підставі викладеного позов
задовольняється повністю з
покладенням судових витрат на
відповідача з вини якого виник спір.

Керуючись ст.49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю і
стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Глобал вуд
технолоджі», 14029, м. Чернігів, вул.
Авіаторів, 19 а, код 37198965, (р/р 1 в ПАТ
«Укргазпромбанк») на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автодистриб’юшн
Карго Партс», 02660, м. Київ, вул.
Закревського, 16, код 37141112, (р/р 4544 в
ПАТ «ВТБ Банк»), 11453,62 грн. боргу, 831,56 грн.
пені, 2581,64 грн. - 24% річних та 1827 грн.
судового збору.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25.03.14

Суддя
Ю.В. Федоренко