РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2014 р.
Справа № 918/99/13-г

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Савченко Г.І.

судді
Павлюк І. Ю. ,

судді
Миханюк М.В.

при секретарі судового засідання Новак
Р.А.

за участю представників сторін:

Від позивача (за первісним позовом) -
ОСОБА_2 - представник за договором б/н.,
від 10.12.2012р;

Від відповідача (за первісним позовом) -
представник ОСОБА_3, дов.б/н., від
08.04.2014р.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача (за
первісним позовом) Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 на рішення
господарського суду Рівненської
області від 28.01.14 р. у справі № 918/99/13-г
(суддя Андрійчук О.В.)

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_5

до відповідача Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_6

про стягнення збитків

за зустрічним позовом Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_6

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 28 січня 2014 року
у справі №918/99/13-г - у задоволенні
первісної позовної заяви відмовлено. У
задоволенні зустрічної позовної заяви
відмовлено.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) в доход Державного
бюджету України 300,00 грн. судового
збору.

Не погоджуючись з рішенням місцевого
господарського суду Позивач (за
первісним позовом) - Фізична особа -
підприємець ОСОБА_5 подав апеляційну
скаргу, в якій просить рішення
господарського суду Рівненської
області від 28.01.2014 року у справі
№918/99/13-г про стягнення збитків в
частині відмови у задоволенні
первісної позовної заяви скасувати.
Прийняти нове рішення, яким первісний
позов задоволити в повному обсязі. В
частині відмови у задоволенні
зустрічних позовних вимог рішення
господарського суду Рівненської
області від 28.01.2014 року залишити без
змін.

Вважає, що місцевим господарським
судом при прийнятті оскаржуваного
рішення в частині відмови у
задоволенні первісних позовних вимог,
були не вірно застосовані норми
матеріального права та не повно
з'ясовані обставини, що мають значення
для справи.

Скаржник апеляційну скаргу
обгрунтовує тим, що:

05 вересня 2005 року між фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_5 (надалі - Позивач,
Скаржник) та фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_6 (надалі -
Відповідач) було укладено договір про
пайову участь у будівництві (надалі -
Договір).

Згідно із умовами Договору Сторони
домовилися вести спільну діяльність (в
тому числі - інвестиційну) з метою
викупу земельної ділянки з комунальної
власності в АДРЕСА_2 для будівництва на
ній будівлі аптеки (п.1.1.) - Сторони
погодилися, що після викупу земельної
ділянки та будівництва на ній будівлі
аптеки, вказані об'єкти будуть належати
їм у рівних частках (п.п. 1.3., 5.1.).

Вказує на те, що пунктом 1.5. Договору
Сторони передбачили, що протягом двох
років з моменту оформлення права
власності за Відповідачем на
закінчений будівництвом об'єкт
(будівлі аптеки), останній зобов'язаний
передати Позивачу (за первісним
позовом) 1/2 земельної ділянки та
будівлі аптеки по АДРЕСА_2 Зазначений
обов'язок був продубльований Сторонами
у п.4.1. Договору.

Апелянт вказує на те, що 25 вересня 2006
року Сторонами була придбана земельна
ділянка, площею 0,0280 га по АДРЕСА_2.

13 листопада 2006 року на ім'я Відповідача
Рівненським міським управлінням
земельних ресурсів виданий Державний
акт №263379 про право власності на
вказану земельну ділянку.

05 травня 2007 року між Відповідачем (як
замовником), Позивачем (за первісним
позовом) (як інвестором) і ЗАТ
«Рівнебудтандем» було укладено
договір підряду №5 на будівництво
Аптеки 36,6 по АДРЕСА_1. Відповідно до
умов цього договору фінансування робіт
з будівництва об'єкту повністю
здійснював Позивач (за первісним
позовом).

Зазначає, що 18 травня 2007 року
Управлінням містобудування та
архітектури Виконавчого комітету
Рівненської міської ради земельній
ділянці була присвоєна поштова адреса:
АДРЕСА_2. Розпорядженням міського
голови №836-р від 30 травня 2007 року
Відповідачу було дозволено
будівництво аптеки, відповідно до
погоджених проектних пропозицій, на
земельній ділянці. 15 червня 2007 року
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю м.
Рівне видано дозвіл №175. Виконання
будівельних робіт доручено ЗАТ
«Рівнебудтандем». Строк дії дозволу
встановлено до 30 червня 2008 року.

Вказує на те, що фінансування
будівництва зазначеного об'єкту
нерухомого майна у повному обсязі
здійснювалося Позивачем (за первісним
позовом) за власний кошт.

Крім того апелянт вказує на той факт, що
в порушення умов Договору Відповідач
не виконав свого зобов'язання і не
передав у власність Позивача (за
первісним позовом) нерухоме майно.
Більше того, Відповідач, шляхом
укладення договору дарування від 25
листопада 2011 року, свідомо відчужив
його третій особі - ОСОБА_7.

Свої доводи неправомірності висновку
викладеному у рішення місцевого
господарського суду, апелянт
обгрунтовує тим, що Позивач (за
первісним позовом) надав суду першої
інстанції копії та оригінали всіх
платіжних документів (містяться в
матеріалах справи), які свідчать про
понесення ним витрат на придбання
будівельних матеріалів (415 316,96
(чотириста п'ятнадцять тисяч триста
шістнадцять) гривень) та вартість
виконаних ЗАТ "Рівнебудтандем"
будівельних робіт (457 840,80 (чотириста
п'ятдесят сім тисяч вісімсот сорок)
гривень). Проте, докази, що однозначно
свідчать про придбання будівельних
матеріалів Позивачем (за первісним
позовом), суд першої інстанції визнав
неналежними.

Апелянт припускає той факт, що
стосується доказування розміру
збитків пов'язаних з здійсненням
будівельних робіт, то суд першої
інстанції неправильно застосував (не
застосував) норму статті 22 Цивільного
процесуального кодексу України, за
якою збитками є витрати, які особа
зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права. Те,
що Позивач (за первісним позовом) не
надав доказів оплати будівельних робіт
за договором підряду № 5 від 05 травня 2007
року - не є тотожним твердженню, що
Позивач (за первісним позовом) не
зазнав цих втрат або не мусить їх
зазнати, оскільки підрядник свої
зобов'язання виконав, правочин є
дійсним і, як і будь-яке інше
зобов'язання, має бути виконаним
належним чином. Тобто зобов'язання
оплатити ЗАТ "Рівнебудтандем" виконані
роботи (розмір яких підтверджено
численними доказами) не припинене і
мусить бути виконане Позивачем (за
первісним позовом) і надалі.

В судовому засіданні Рівненського
апеляційного господарського суду
представник Позивача (за первісним
позовом) підтримує доводи апеляційної
скарги з підстав зазначених у ній.
Просить апеляційну скаргу задоволити,
рішення місцевого господарського суду
скасувати.

Представник відповідача (за первісним
позовом) заперечує доводи апеляційної
скарги з підстав зазначених у рішенні
місцевого господарського суду та
відзиві на апеляційну скаргу. Просить
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, рішення місцевого
господарського суду без змін.

Дослідивши докази у справі, судова
колегія Рівненського апеляційного
господарського суду встановила.

У січні 2013 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_5
(надалі-позивач) звернувся до
господарського суду з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_6
(надалі-відповідач) про зобов'язання
виконати обов'язок в натурі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.09.2005
року між позивачем та відповідачем
укладено договір про пайову участь у
будівництві, згідно з яким сторони
домовилися про спільну діяльність з
метою викупу земельної ділянки з
комунальної власності в АДРЕСА_2 для
будівництва на ній аптеки.

Пунктами 4.1., 5.1. договору сторони
передбачили, що протягом двох років з
моменту оформлення права власності за
відповідачем на закінчений
будівництвом об'єкт, останній
зобов'язаний передати позивачу 1/2
земельної ділянки та будівлі аптеки.

21.08.2008 року КП «Рівненське бюро
технічної інвентаризації»
зареєстровано за відповідачем право
власності на будівлю аптеки, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Отже, починаючи з 22.08.2008 року розпочався
відлік дворічного строку для виконання
відповідачем свого зобов'язання з
передачі позивачу 1/2 частини земельної
ділянки та аптеки, збудованій на ній,
однак останній свого обов'язку не
виконав, частини земельної ділянки та
будівлі аптеки не передав, у зв'язку з
чим позивач звернувся до суду першої
інстанції з вимогою про зобов'язання
відповідача виконати обов'язок за
договором про пайову участь у
будівництві в натурі, а саме: передати у
власність позивача 1/2 частину
земельної ділянки та будівлі аптеки,
розташованої на ній, за адресою:
АДРЕСА_2.

В матеріально-правове обґрунтування
заявлених позовних вимог позивач
посилався на ст.ст. 16, 328, 355, 357, 509, 525, 526, 629
ЦК України.

Ухвалою місцевого господарського суду
від 23.01.2013 року порушено провадження,
справу призначено до судового розгляду
на 05.02.2013 року.

Ухвалою місцевого господарського суду
від 05.02.2013 року розгляд справи було
відкладено на 12.02.2013 року.

12.02.2013 року, до початку розгляду справи
по суті, відповідач подав позовну заяву
про визнання договору про пайову
участь від 05.09.2005 року недійсним у
порядку ст. 60 ГПК України.

Ухвалою місцевого господарського суду
від 12.02.2013 року зустрічну позовну заяву
було прийнято до спільного розгляду з
первісним позовом.

Зустрічна позовна заява була
обґрунтована тим, що позивач за
зустрічною позовною заявою жодних
договорів про пайову участь у
будівництві з відповідачем за
зустрічною позовною заявою не
укладала, напроти її прізвища в
зазначеному договорі стоїть не її
підпис.

В матеріально-правове обґрунтування
вимог за зустрічною позовною заявою
позивач посилався на ст.ст. 6, 14, 203, 207, 215,
626, 627, 1130, 1131 ЦК України, ст. 181 ГК України.

Давши оцінку доказам у справі, судова
колегія Рівненського апеляційного
господарського суду прийшла до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом судового розгляду є вимога
про визнання недійсним договору про
пайову участь у будівництві від 05.09.2005
року та вимога про стягнення збитків за
вказаним правочином.

Судова колегія вважає, що вимога про
стягнення збитків є похідною від
вимоги про визнання недійсним договору
про пайову участь, оскільки
ґрунтується на ньому, відтак суд першої
інстанції правильно зробив, що взяв за
необхідне спочатку дати оцінку
дійсності спірного правочину.

Отже, суд першої інстанції, розглянувши
зустрічну позовну заяву про визнання
договору про пайову участь у
будівництві від 05.09.2005 року недійсним з
тих підстав, що останній, за
твердженням позивача за зустрічною
позовною заявою, не підписувався
ОСОБА_6 та жодних операцій за ним не
здійснювалося, встановив таке.

05.09.2005 року між позивачем (сторона-2) та
відповідачем (сторона-1) за зустрічною
позовною заявою укладено договір про
пайову участь у будівництві, згідно з п.
1.1. якого сторони домовилися про
спільну діяльність (в тому числі
інвестиційну) з метою викупу земельної
ділянки з комунальної власності в
АДРЕСА_1, для будівництва на ній будівлі
аптеки.

За п.п. 1.2., 1.3. договору сторони
зобов'язалися діяти спільно шляхом
об'єднання майна, грошових коштів і
зусиль з метою будівництва аптеки.
Сторони визначають, що у випадку викупу
земельної ділянки та будівництва на
ній будівлі аптеки, вони будуть їм
належати у рівних частках. Крім того,
сторони визначили, що викуп земельної
ділянки та будівництва на ній буде
здійснюватися за спільні кошти.

Договір діє до оформлення за стороною-2
права власності на 1/2 земельної ділянки
та будівлі аптеки в АДРЕСА_1 (п. 7.1.
договору).

Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами). Правочин,
який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженими
на це її установчими документами,
довіреністю, законом або іншими актами
цивільного законодавства, та
скріплюється печаткою.

Пунктом 3.3. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 29.05.2013
року № 11 "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними" у господарських відносинах
правочин (договір), як правило,
вчиняється шляхом складання документа
(документів), що визначає (визначають)
його зміст і підписується
безпосередньо особою, від імені якої
він вчинений, або іншою особою, яка діє
в силу повноважень, заснованих,
зокрема, на законі, довіреності,
установчих документах.

Судова колегія Рівненського
апеляційного господарського суду
погоджується з судом першої інстанції
в тому, що оскільки позивачем за
зустрічною позовною заявою
заперечувався факт підписання
спірного правочину, то судом було
призначено судову почеркознавчу
експертизу.

Згідно з висновком № 831
судово-почеркознавчої експертизи
встановлено, що підписи від імені
ОСОБА_6, розташовані на 1-му аркуші в
нижній частині та "Сторона-2" в договорі
про пайову участь у будівництві від
05.09.2005 року, виконані самою ОСОБА_6

Вказана експертиза проводилася на
підставі експериментальних зразків
підпису ОСОБА_6, відібраних судом, та
вільних зразків підпису ОСОБА_6,
проставлених на нотаріально
посвідчених договорах та наданих нею
для проведення експертизи.

Зважаючи, що підписи, проставлені на
спірному договору від імені ОСОБА_6,
згідно з висновком судового експерта,
виконані самою ОСОБА_6, відтак
посилання позивача за зустрічною
позовною заявою на те, що остання його
не підписувала, правильно визналися
місцевим господарським судом
необґрунтованими та безпідставними.

Також позивач за зустрічною позовною
заявою стверджував, що жодних операцій
на виконання спірного договору
сторонами не вчинялося.

Судовою колегією Рівненського
апеляційного господарського суду з
наявних матеріалів справи встановлено,
що:

13.11.2006 року позивачу за зустрічною
позовною заявою видано Державний акт
на право власності на земельну ділянку
серії ЯД № 263379 від 13.11.2006 року для
будівництва та обслуговування
приміщення аптеки.

05.05.2007 року між позивачем за зустрічною
позовною заявою (замовник),
відповідачем (інвестор) за зустрічною
позовною заявою та Закритим
акціонерним товариством
"Рівнебудтандем" (підрядник) укладено
договір підряду № 5, відповідно до п. 1.1.
якого замовник доручає, а інвестор
зобов'язується профінансувати
виконані роботи згідно з БНіП. Інвестор
зобов'язується прийняти і оплатити
виконані роботи.

На виконання умов вказаного договору
між його сторонами підписано довідки
про вартість виконаних підрядних робіт
та акти виконаних підрядних робіт за
липень, серпень, вересень, жовтень,
листопад 2007 року.

Висновком № 831 судово-почеркознавчої
експертизи від 31.05.2013 року встановлено,
що підписи від імені ОСОБА_6,
розташовані в графах: "Замовник" перед
записом "ОСОБА_6" в договорі підряду № 5
від 05.05.2007 року; "Прийняв замовник" та
"Замовник" в довідках про вартість
виконаних підрядних робіт та актах
виконаних підрядних робіт за
липень-листопад 2007 року, виконані самою
ОСОБА_6

18.05.2007 року наказом № 103 Управління
містобудування та архітектури видано
наказ про присвоєння земельній
ділянці, розташованій на АДРЕСА_1 яка
надана в приватну власність позивачеві
за зустрічною позовною заявою на
підставі державного акта, присвоєно
поштову адресу: АДРЕСА_1.

30.05.2007 року розпорядженням міського
голови № 836-р позивачеві за зустрічною
позовною заявою надано дозвіл на
будівництво аптеки по АДРЕСА_1.

15.06.2007 року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
позивачеві за зустрічною позовною
заявою видано дозвіл на виконання
будівельних робіт № 175 з будівництва
аптеки на АДРЕСА_1.

25.12.2007 року розпорядженням міського
голови № 2399-р у зв'язку із закінченням
будівництва аптеки утворено державну
приймальну комісію, до складу якої,
зокрема увійшли позивач за зустрічною
позовною заявою (замовник) та голова
правління Закритого акціонерного
товариства "Рівнебудтандем"
(генеральний підрядник).

25.12.2007 року прийнято в експлуатацію
завершений будівництвом об'єкт -
аптеку, що стверджується Актом
державної приймальної комісії про
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта, підписаного, у
тому числі позивачем за зустрічною
позовною заявою (замовник) та головою
правління Закритого акціонерного
товариства "Рівнебудтандем"
(генеральний підрядник).

29.12.2007 року розпорядженням міського
голови № 2492-р затверджено акт
державної приймальної комісії про
прийняття в експлуатацію аптеки на
АДРЕСА_1.

Наведені матеріали справи
спростовуються твердженнями
відповідачем за зустрічною позовною
заявою у відзиві на апеляційну скаргу
про те, що жодних дій на виконання умов
договору по пайову участь у
будівництві від 05.09.2005 року, предметом
якого є будівництво аптеки, його
сторонами не вчинялося.

Відповідно до ч.1 ст.51 ЦК України до
підприємницької діяльності фізичних
осіб застосовуються
нормативно-правові акти, що регулюють
підприємницьку діяльність юридичних
осіб, якщо інше не встановлено законом
або не випливає із суті відносин.

За ст. 241 ЦК України наступне схвалення
юридичною особою правочину, вчиненого
від її імені представником, з
перевищенням повноважень,
унеможливлює визнання такого
правочину недійсним.

Настання передбачених цією статтею
наслідків ставиться в залежність від
того, чи було в подальшому схвалено
правочин особою, від імені якої його
вчинено; тому господарський суд
повинен у розгляді відповідної справи
з'ясовувати пов'язані з цим обставини.
Доказами такого схвалення можуть бути
відповідне письмове звернення
уповноваженого органу (посадової
особи) такої юридичної особи до другої
сторони правочину чи до її
представника (лист, телефонограма,
телеграма, телетайпограма тощо) або
вчинення зазначеним органом (посадовою
особою) дій, які свідчать про схвалення
правочину (прийняття його виконання,
здійснення платежу другій стороні,
підписання товаророзпорядчих
документів і т. ін.). Наведене
стосується й тих випадків, коли
правочин вчинений не представником
юридичної особи з перевищенням
повноважень, а особою, яка взагалі не
мала повноважень щодо вчинення даного
правочину (п. 3.4. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
29.05.2013 року № 11 "Про деякі питання
визнання правочинів (господарських
договорів) недійсними").

Зважаючи на те, що спірний договір про
пайову участь у будівництві від 05.09.2005
року, так само як і договір підряду № 5
від 05.05.2007 року та довідки про вартість
виконаних підрядних робіт, акти
приймання виконаних підрядних робіт
підписувалися ОСОБА_6, а також
враховуючи, що матеріалами справи
встановлено факт вчинення позивачем за
зустрічною позовною заявою дій, що
свідчать про його фактичне виконання,
відтак суд не вбачає підстав для
задоволення позовних вимог про
визнання договору про пайову участь у
будівництві від 05.09.2005 року недійсним.

Щодо первісної позовної заяви про
стягнення 873 157,76 грн. збитків, то судова
колегія Рівненського апеляційного
господарського суду вважає за
необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи
05.09.2005 року між позивачем за первісною
позовною заявою (сторона-2) та
відповідачем за первісною позовною
заявою (сторона-1) укладено договір про
пайову участь у будівництві
(надалі-договір), згідно з п. 1.1. якого
сторони домовилися про спільну
діяльність (в тому числі інвестиційну)
з метою викупу земельної ділянки з
комунальної власності в АДРЕСА_1, для
будівництва на ній будівлі аптеки.

Згідно з п.п. 1.5., 4.1. договору протягом 2
років з моменту оформлення права
власності за відповідачем за первісною
позовною заявою на закінчений
будівництвом об'єкт (будівлі аптеки)
сторона-2 зобов'язується передати
стороні-1 на підставі
цивільно-правового договору (дарування
чи ін.) право власності на 1/2 земельної
ділянки та будівлі аптеки по АДРЕСА_1.

У випадку купівлі земельної ділянки та
будівництва на ній аптеки АДРЕСА_1, вони
належатимуть сторонам договору на
праві спільної власності в рівних
частках (п. 5.1. договору).

Як встановлено судом першої інстанції,
25.12.2007 року прийнято в експлуатацію
завершений будівництвом об'єкт -
аптеку, що стверджується Актом
державної приймальної комісії про
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта.

29.12.2007 року вказаний Акт затверджений
розпорядженням міського голови № 2492-р.

21.01.2008 року за відповідачем за
первісним позовом зареєстровано право
власності на будівлю аптеки,
розташованої по АДРЕСА_1, на підставі
свідоцтва про право власності САВ №
009506 від 21.01.2008 року, про що свідчить
витяг про реєстрацію права власності
на нерухоме майно.

Усупереч наведеному відповідач за
первісною позовною заявою свого
обов'язку з передачі 1/2 земельної
ділянки та будівлі аптеки не виконав.

Крім того, 25.11.2011 року згідно з
договором дарування земельної ділянки
та договором дарування відповідач за
первісною позовною заявою подарував
ОСОБА_7 земельну ділянку та будівлю
аптеки, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_2.

Отже, станом на дату розгляду даної
справи в суді апеляційної інстанції
земельна ділянка та будівля аптеки
знаходяться у власності третьої особи,
що унеможливлює виконання обов'язку за
договором про пайову участь у
будівництві в натурі.

Зважаючи на викладене, позивач за
первісною позовною заявою просить суд
апеляційної інстанції стягнути з
відповідача за первісною позовною
заявою 873 157,76 грн. збитків, з яких: 415 316,96
грн. - вартість придбаних будівельних
матеріалів, 457 840,80 грн. - вартість
виконаних підрядних робіт.

Щодо стягнення з відповідача за
первісною позовною заявою 415 316,96 грн.
збитків (вартості придбаних
будівельних матеріалів), то судова
колегія Рівненського апеляційного
господарського суду встановила таке.

За п. 1.2. договору сторони зобов'язалися
діяти спільно шляхом об'єднання майна,
грошових коштів і зусиль з метою
будівництва аптеки.

05.05.2007 року між позивачем (замовник),
відповідачем (інвестор) за первісною
позовною заявою та Закритим
акціонерним товариство
"Рівнебудтандем" (підрядник) укладено
договір підряду №5, відповідно до п.1.1.
якого замовник доручає, а інвестор
зобов'язується профінансувати
виконані роботи згідно з БНіП. Інвестор
зобов'язується прийняти і оплатити
виконані роботи.

Роботи виконуються із матеріалів
підрядника або інвестора по погоджених
цінах (за домовленістю) (п. 2.1. договору
підряду).

Як вбачається з матеріалів справи на
підтвердження збитків, понесених у
зв'язку із придбанням будівельних
матеріалів, позивачем за первісною
позовною заявою надано: товарний чек
від 10.09.2007 року на суму 24 178,00 грн.,
накладну № 18 від 28.09.2007 року та
квитанцію № 32 від 28.09.2007 року на суму 1
710,00 грн., накладну № 007 від 12.06.2007 року та
квитанцію № 12 від 12.06.2007 року на суму 16
221,64 грн., накладну № 237 від 07.07.2007 року на
суму 2 134,35 грн., накладну № 293 від 10.08.2007
року на суму 1 327,30 грн., накладну № 489 від
08.11.2007 року на суму 1 661, 20 грн., накладну
№ 354 від 29.08.2007 року на суму 1 327,30 грн.,
фіскальний чек від 04.04.2008 року на суму
84,57 грн., фіскальний чек від 21.01.2008 року
на суму 339,00 грн., фіскальний чек від
04.04.2008 року на суму 101,83 грн., фіскальний
чек від 22.01.2008 року на суму 872,03 грн.,
фіскальний чек від 27.03.2008 року на суму
35,02 грн., фіскальний чек від 13.02.2008 року
на суму 5 851,10 грн., фіскальний чек від
08.12.2007 року на суму 278,09 грн., накладну №
10/05-1 від 10.05.2007 року та товарний чек №
1/10-5 від 10.05.2007 року на суму 39 400,00 грн.,
накладну 15/05-1 від 15.05.2007 року та
товарний чек № 1/15-5 від 15.05.2007 року на
суму 19 028,00 грн., накладну № 18/05-1 від
18.05.2007 року та товарний чек № 1/18-5 від
18.05.2007 року на суму 23 764,80 грн., накладну
№ 14/06-1 від 14.06.2007 року та товарний чек №
1/14-6 від 14.06.2007 року на суму 9 283,00 грн.,
накладну № 25/06-1 від 25.06.2007 року та
товарний чек № 1/25-06 від 25.06.2007 року на
суму 26 866,00 грн., накладну № 27/06-1 від
27.06.2007 року та товарний чек № 1/27-06 від
27.06.2007 року на суму 22 112,00 грн., накладну
№ 29/06-1 від 29.06.2007 року та товарний чек №
1/29-06 від 29.06.2007 року на суму 15 050,80 грн.,
накладну № 03/07-1 від ь03.07.2007 року та
товарний чек № 1/03-7 від 03.07.2007 року на
суму 2 076,82 грн., товарний чек № 17 від
11.10.2007 року на суму 212,40 грн., товарний
чек № 65 від 28.09.2007 року на суму 366,40 грн.,
товарний чек від 25.09.2007 року на суму 158,00
грн., товарний чек № 63 від 27.09.2007 року на
суму 86,79 грн., чек від 23.11.2007 року на суму
5 000,00 грн., чек від 26.10.2007 року на суму 3
500,00 грн., видаткову накладну № У000002451
від 15.06.2007 року на суму 27,00 грн., накладну
№ 27 від 18.10.2007 року на суму 96,00 грн.,
накладну № 25 від 23.10.2007 року на суму 72,00
грн., товарний чек № БРН0019686 від 27.07.2007
року на суму 67,84 грн., видаткову
накладну № 150 від 11.06.2007 року на суму 6
742,17 грн., товарний чек № НЛ-0002819 від
05.12.2007 року на суму 1 083,60 грн., товарний
чек № НЛ-0002979 від 25.12.2007 року на суму 1
044,00 грн., товарний чек № ДК-0000301 від
ь10.12.2007 року на суму 898,60 грн., товарний
чек № 0000369 від 15.12.2007 року, товарний чек
№ ДК-0000406 від 04.01.2008 року на суму 6 623,42
грн., товарний чек № ДК-0000431 від 06.02.2008
року на суму 6 049,92 грн., товарний чек №
ДК-0000453 від 09.02.2008 року на суму 2 260,94 грн.,
товарний чек № ДК-000461 від 11.02.2008 року на
суму 2 713,24 грн., товарний чек № ДК-0000459
від 21.02.2008 року на суму 1 658,60 грн.,
товарний чек № ДК-0000472 від 04.03.2008 року на
суму 2 821,61 грн., товарний чек № ДК-0000596
від 21.03.2008 року на суму 8 948,31 грн.,
товарний чек № ДК-0001097 від 15.05.2008 року на
суму 9 323,21 грн., специфікацію № 025 від
28.08.2007 року на суму 1 154,62 грн., видаткову
накладну № ПП-019/71 від 13.07.2007 року на
суму 428,30 грн., накладну № 315 від 02.10.2007
року на суму 25 477,68 грн., накладну № 326
від 21.10.2007 року на суму 23 258,88 грн.,
накладну № 20 від 20.07.2007 року на суму 17,58
грн., накладну № 43 від 20.07.2007 року на
суму 717,12 грн., накладну № 73 від 24.07.2007
року на суму 15,55 грн., накладну № 48 від
07.08.2007 року на суму 10,31 грн., накладну № 71
від 18.09.2007 року на суму 1 691,26
грн.,накладну № 53 від 18.06.2007 року на суму
193,50 грн., накладну № 50 від 20.06.2007 року на
суму 544,00 грн., фіскальний чек від 13.09.2007
року на суму 15,20 грн., фіскальний чек від
05.10.2007 року на суму 11,40 грн., фіскальний
чек від 02.08.2007 року на суму 20,00 грн.,
фіскальний чек від 11.09.2007 року на суму
21,30 грн.,фіскальний чек від 31.07.2007 року
на суму 290,40 грн., фіскальний чек від
27.07.2007 року на суму 78,50 грн., фіскальний
чек від 07.08.2007 року на суму 8,50 грн.,
фіскальний чек від 15.09.2007 року на суму
10,20 грн., фіскальний чек від 26.07.2007 року
на суму 102,00 грн., фіскальний чек від
20.10.2007 року на суму 19,10 грн., рахунок № 552
від 20.09.2007 року на суму 75,84 грн., накладну
від 18.06.2007 року на суму 232,40 грн.,
видаткову накладну № РН-0000200 від 07.12.2007
року на суму 22,22 грн., квитанцію № 476 від
06.12.2007 року на суму 38,88 грн., квитанцію №
483 від 06.12.2007 року на суму 25,00 грн.,
товарний чек № 730 від 10.09.2007 року на суму
3 034,00 грн., товарний чек від 19.09.2007 року
на суму 1 878,20 грн., товарний чек № 730 від
14.09.2007 року на суму 52,00 грн., товарний чек
№ 1003 від 23.11.2007 року на суму 50,00 грн.,
товарний чек № 1175 від 28.12.2007 року на
суму 447,50 грн., Накладну № 11532 від 02.06.2007
року на суму 408,05 грн., накладну № 11570 від
02.06.2007 року на суму 271,40 грн., накладну №
3398 від 04.06.2007 року на суму 1 609,52 грн.,
фіскальний чек від 03.06.2007 року на суму
13,50 грн., фіскальний чек від 12.07.2007 року
на суму 48,00 грн., фіскальний чек від
03.08.2007 року на суму 8,00 грн., фіскальний
чек від 19.07.2007 року на суму 233,55 грн.,
фіскальний чек від 23.08.2007 року на суму
159,60 грн., чек № 57 від 25.09.2007 року на суму
47,70 грн., чек № 722 від 23.08.2007 троку на суму
159,60 грн., чек від 27.06.2007 року на суму 57,40
грн., чек від 27.06.2007 року на суму 31,95 грн.,
чек від 27.06.2007 року на суму 38,70 грн.,
накладну № 61 від 20.06.2007 року на суму 907,84
грн., накладну № 322 від 10.05.2007 року на
суму 50 573,20 грн., накладну № 2 від 05.07.2007
року на суму 3 800,00 грн., накладну № 1 від
05.04.2007 року на суму 7 980,00 грн., товарний
чек № 423 від 08.08.2007 року на суму 27,50 грн.,
товарний чек № 596 від 12.09.2007 року на суму
76,00 грн., товарний чек від 22.06.2007 року на
суму 7,00 грн., фіскальний чек від 08.08.2007
року на суму 297,46 грн., товарний чек від
19.12.2007 року на суму 112,00 грн., товарний
чек від 25.12.2007 року на суму 87,00 грн.,
товарний чек № 1938 від 18.07.2007 року на
суму 28,00 грн., товарний чек № 289 від
18.06.2009 року на суму 105,00 грн., товарний
чек № 1655 від 12.06.2007 року на суму 36,00 грн.,
розрахункову квитанцію № 714 від 20.09.2007
року на суму 7,50 грн., фіскальний чек від
25.09.2007 року на суму 203,58 грн., фіскальний
чек від 28.07.2007 року на суму 76,51 грн.,
розрахункову квитанцію № 1368 від 07.12.2007
року на суму 16,00 грн., товарний чек від
05.06.2007 року на суму 33,00 грн., фіскальний
чек від 18.07.2007 року на суму 150,00 грн.,
фіскальний чек від 19.07.2007 року на суму
600,00 грн., фіскальний чек від 03.08.2007 року
на суму 68,50 грн., фіскальний чек від
01.08.2007 року на суму 68,50 грн.,товарний чек
№ 4 на суму 1 900,00 грн., товарний чек № 2674
від 03.11.2007 року на суму 660,00 грн.,
видаткову накладну № ВВ-0002751 від 08.05.2008
року на суму 35,32 грн., видаткову
накладну № 003225 від -07.12.2007 року,
товарний чек від 20.08.2007 року на суму 489,75
грн., товарний чек від 25.09.2007 року на
суму 12,60 грн.

05.05.2007 року між позивачем (замовник),
відповідачем (інвестор) за первісною
позовною заявою та Закритим
акціонерним товариство
"Рівнебудтандем" (підрядник) укладено
договір підряду №5, відповідно до п. 1.1.
якого замовник доручає, а інвестор
зобов'язується профінансувати
виконані роботи згідно з БНіП. Інвестор
зобов'язується прийняти і оплатити
виконані роботи.

Здійснивши оцінку наданих позивачем за
первісною позовною заявою доказів, суд
першої інстанції встановив, що останні
не можуть вважатися належними з огляду
на таке.

Зокрема, частина документів, на яких
ґрунтуються вимоги позивача за
первісною позовною заявою (квитанції,
фіскальні чеки, накладні, рахунки тощо)
взагалі не містяться інформації про
особу, яка їх придбавала.

Крім того, уся сукупність доказів,
наданих позивачем за первісною
позовною заявою, та перелік тих
матеріалів і товарів, які придбавалися,
не надає суду можливості встановити, чи
дійсно останні були використані саме
для будівництва аптеки, чи для інших
цілей, а також обсяги такого
використання.

Також позивачем за первісною позовною
заявою не доведено факт передачі
матеріалів та товарів за квитанціями,
фіскальними чеками, накладними,
рахунками підрядній організації, яка
здійснювала будівництво.

Отже, надані докази не спроможні надати
повну та вичерпну інформацію про
обставини, що входять до предмету
доказування в частині позовних вимог
про стягнення збитків.

За таких обставин судова колегія
Рівненського апеляційного
господарського суду погоджується з
тим, що суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що не вбачає
підстав для задоволення позовних вимог
за первісною позовною заявою про
стягнення 415 316,96 грн. збитків (вартості
придбаних будівельних матеріалів).

Стосовно вимог про стягнення 457 840,80 грн.
збитків у вигляді вартості виконаних
підрядником будівельних робіт, то
судовою колегією встановлено таке.

На виконання умов договору підряду № 5
від 05.05.2007 року між його сторонами
підписано довідки про вартість
виконаних підрядних робіт та акти
виконаних підрядних робіт за липень 2007
року на суму 97 567,20 грн., серпень 2007 року
на суму 126 926,40 грн., вересень 2007 року на
суму 84 801,60 грн., жовтень 2007 року на суму
112 942,80 грн., листопад 2007 року на суму 35
602,80 грн.

Згідно з п. 3.1. договору підряду
вартість робіт по договору
визначається договірною ціною і
складає 400 000,00 грн., у тому числі ПДВ.

Договірна ціна динамічна і коригується
по фактичних витратах виконаних робіт
з урахуванням індексу інфляції (п. 3.2.
договору підряду).

Відповідно до п. 3.3. договору підряду
термін оплати: протягом 3-х днів з
моменту підписання даного договору -
аванс у розмірі 30% від договірної ціни,
протягом 3-х днів з моменту підписання
акту здачі-приймання робіт за ф. 2в, 3 -
остаточний розрахунок.

За п. 3.4. договору підряду вид
розрахунків - готівковими коштами та
іншими послугами, матеріальними
ресурсами.

Судовою колегією Рівненського
апеляційного господарського суду з
наявних матеріалів справи, пояснень
представника позивача за первісною
позовною заявою встановлено, що
останнім жодних розрахунків за
виконані підрядні роботи не
проводилося, тобто довідки про
вартість виконаних підрядних робіт та
акти виконаних підрядних робіт
неоплачені.

Згідно з ст. 224 ГК України учасник
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено.

Під збитками розуміються витрати,
зроблені управненою стороною, втрата
або пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Збитки в розмірі 457 840,80 грн., заявлені до
стягнення, відносяться до реальних,
тобто таких, які мають існувати станом
на дату звернення до місцевого
господарського суду з вимогою про їх
відшкодування.

Разом з тим, позивачем за первісною
позовною заявою не надано жодних
доказів у підтвердження того, що він
зазнав збитків на заявлену суму,
оскільки доказів того, що розрахунки за
фактично виконані підрядні роботи за
договором підряду відбулися, суду
першої та апеляційної інстанції не
надані.

Таким чином, зважаючи, що позивач за
первісною позовною заявою фактично не
поніс витрат на суму 457 840,80 грн., відтак
не отримав права на їх відшкодування.

Щодо посилання позивача за первісною
позовною заявою на те, що до реальних
збитків відносяться також витрати, які
особа мусить зробити для відновлення
свого порушеного права, то сума в
розмірі 457 840,80 грн. є заборгованістю,
яка може бути стягнута ТОВ
"Рівнебудтандем" з позивача за
первісною позовною заявою за договором
підряду, однак не витратами, які мусить
зробити позивач за первісною позовною
заявою для відновлення свого
порушеного права.

Отже, судова колегія Рівненського
апеляційного господарського суду
також погоджується з судом першої
інстанції в тому, що не вбачається
підстав для стягнення з відповідача за
первісним позовом збитків в розмірі 457
840,80 грн.

Відповідно до ст.623 ЦК України, боржник,
який порушив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки. Розмір збитків, завданих
порушенням зобов'язання, доказується
кредитором. Збитки визначаються з
урахуванням ринкових цін, що існували
на день добровільного задоволення
боржником вимоги кредитора у місці, де
зобов'язання має бути виконане, а якщо
вимога не була задоволена добровільно,
- у день пред'явлення позову, якщо інше
не встановлено договором або законом.
Суд може задовольнити вимогу про
відшкодування збитків, беручи до уваги
ринкові ціни, що існували на день
ухвалення рішення.

Збитки відшкодовуються у повному
обсязі, якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі.

Відшкодування збитків є одним із видів
цивільно-правової відповідальності і
для застосування такої міри
відповідальності необхідна наявність
всіх елементів складу правопорушення,
а саме: протиправна поведінка, дія чи
бездіяльність особи; шкідливий
результат такої поведінки (збитки),
наявність та розмір понесених збитків;
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та збитками; вина особи, яка
заподіяла шкоду. У разі відсутності
хоча б одного з елементів
відповідальність у вигляді
відшкодування збитків не наступає.

Терміном "збитки" позначаються
наслідки правопорушення, які
виражаються у зменшенні майнової сфери
потерпілого у результаті порушення
належного йому права або блага.
Протиправною поведінкою (дією або
бездіяльністю) є будь-яка поведінка,
яка суперечить правовим нормам.
Причинний зв'язок - це відповідний
об'єктивно існуючий зв'язок між
явищами, при якому одне явище, яке
передує, при відповідних умовах
породжує, викликає інше явище -
наступне. Відповідальність за
заподіяні протиправною поведінкою
збитки виникає при наявності вини
особи, що заподіяла збитки.

Обов'язок доказування наявності шкоди
та протиправності поведінки
заподіювача шкоди покладається на
особу, якій завдано збитків. При цьому,
відповідно до вимог ч. 2 ст. 623 ЦК
України, розмір збитків завданих
порушенням зобов'язання, повинен бути
реальним та доведеним позивачем.

З наведеного вбачається, що хоча у діях
відповідача за первісним позовом
виявлені порушення, пов'язані з
неналежним виконанням умов договору
про пайову участь у будівництві, однак
позивачем не доведено належними та
достатніми доказами розміру понесених
збитків у зв'язку з таким порушенням.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції в тому,
що позивачами за первісною та за
зустрічною позовними заявами не
доведено належними та достатніми
доказами обставин, викладених у них,
відтак не вбачається підстав для їх
задоволення.

На підставі вищевикладеного колегія
суддів прийшла до висновку, що доводи
Позивача (за первісним позовом)
викладені у апеляційній скарзі є
безпідставними та необґрунтованими
такими, що не підлягають задоволенню. В
апеляційній скарзі Позивача (за
первісним позовом) (скаржник) не навів
будь-яких заперечень по суті спору.

Таким чином, місцевим господарським
судом повністю з'ясовані обставини, що
мають значення для справи. Висновки,
викладені у рішенні місцевого
господарського суду, відповідають
обставинам справи. Судом не порушені та
правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права.

За таких обставин підстав для зміни,
скасування рішення місцевого
господарського суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105 ГПК України,
Рівненський апеляційний господарський
суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 на рішення
господарського суду Рівненської
області від 28 січня 2014 року у справі
№918/99/13-г залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду
Рівненської області від 28 січня 2014 року
у справі №918/99/13-г залишити без змін.

3. Матеріали справи №918/99/13-г повернути
до господарського суду Рівненської
області.

4. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Савченко Г.І.

Суддя
Павлюк І. Ю.

Суддя
Миханюк М.В.