КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2014 р. Справа№ 910/8845/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від прокуратури: Хрипченко Ю.Ю. -
представник;

Від відповідача:Єршова С.В.-
представник;

Від третьої особи: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу
Концерну "Міські теплові мережі"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 26.12.2013

у справі № 910/8845/13 (Головуючий суддя:
Стасюк С.В.)

за позовом Концерну "Міські теплові
мережі"

до Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія

"Нафтогаз Україна"

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору -Міністерство
енергетики та вугільної промисловості
України

про примусове виконання обов'язку в
натурі

ВСТАНОВИВ:

Концерн "Міські теплові мережі"
звернувся до Господарського суду міста
Києва з позовом до Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
про примусове виконання обов'язку в
натурі, а саме, зобов'язання
відповідача провести списання
заборгованості Концерну "Міські
теплові мережі" у розмірі 4 598 042,99 грн. у
порядку, визначеному Законом України
"Про деякі питання заборгованості
підприємств оборонно-промислового
комплексу - учасників Державного
концерну "Укроборонпром" та
забезпечення їх стабільного розвитку".

Позовні вимоги мотивовані тим, що на
думку позивача, відповідач повинен був
здійснити списання заборгованості, що
обліковується за позивачем у розмірі 4
598 042,99 грн. у порядку визначеному
Законом України "Про деякі питання
заборгованості підприємств
оборонно-промислового комплексу -
учасників Державного концерну
"Укроборонпром" та забезпечення їх
стабільного розвитку".

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.05.2013 залучено до участі у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору Міністерство енергетики та
вугільної промисловості України.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 26.12.2013 у позові відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Концерн "Міські теплові мережі"
звернувся до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
Господарського суду м.Києва від 26.12.2013
скасувати та прийняти нове рішення,
яким позов задовольнити.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Концерну "Міські теплові мережі" у
справі № 910/8845/13 передано на розгляд
судді Київського апеляційного
господарського суду Отрюху Б.В.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
25.01.2014 для розгляду апеляційної скарги
Концерну "Міські теплові мережі"
сформовано колегію суддів у складі:
Головуючого судді Отрюха Б.В, суддів
Михальської Ю.Б. та Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 25.01.2014
апеляційну скаргу прийнято до
провадження, розгляд справи призначено
на 04.03.2014.

04.03.2014 через відділ документального
забезпечення суду від представника
позивача надійшли додаткові письмові
пояснення по справі та клопотання про
залучення в якості третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача
Державного концерну "Укроборонпром".

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 04.03.2014 розгляд
справи відкладено на 20.03.2014, вирішення
клопотання представника позивача про
залучення в якості третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача
Державного концерну "Укроборонпром"
відкладено до наступного судового
засідання у справі.

В судовому засіданні 20.03.2013
представники позивача та відповідача
надали свої пояснення по справі.
Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, причини неявки
суду невідомі, про слухання справи
повідомлявся належним чином.

Як зазначалось раніше, представником
позивача подавалось клопотання про
залучення в якості третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача
Державного концерну "Укроборонпром".

Колегія суддів відмовляє у задоволенні
вказаного клопотання представника
позивача про залучення в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Державного концерну
"Укроборонпром" з огляду на те, що воно є
необґрунтованим та жодним чином не
вплине на суть постанови.

Беручи до уваги межі перегляду справи у
апеляційній інстанції, обговоривши
доводи апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представників сторін,
проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при прийнятті
оскаржуваного рішення суду,
апеляційний господарський суд
встановив наступне.

31.10.2012 між Публічним акціонерним
товариством по газопостачанню та
газифікації "Запоріжгаз" (первісний
кредитор) та Публічним акціонерним
товариством "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (новий
кредитор) було укладено договір №
14/6705/12 про відступлення права вимоги
(надалі по тексту - Договір про
відступлення права вимоги) за умовами
якого первісний кредитор передає, а
новий кредитор приймає на себе право
вимоги до боржника первісного
кредитора Концерну "Міські теплові
мережі" за договором на постачання
природного газу № 1БО від 23.09.2011 року у
сумі 99 950 265,33 грн.

Відповідно до п. 1.2. Договору про
відступлення права вимоги крім
передачі права вимоги оплати спожитого
газу за вищевказаним зобов'язанням до
нового кредитора переходять права
вимоги стягнення всіх штрафних
санкцій, інфляційних витрат та
відсотків. пов'язаних з невиконанням
або неналежним виконанням боржником
своїх зобов'язань за зазначеним вище
договором.

Пунктом 2.4. Договору про відступлення
права вимоги встановлено, що сторони
Договору здійснюють розрахунки за цим
Договором на визначену в пункті 1.1.
Договору суму права вимоги, переданого
від первісного кредитора новому
кредитору шляхом зарахування
зустрічних однорідних вимог, згідно
статті 601 Цивільного кодексу України.

30.10.2012 набув чинності Закон України "Про
деякі питання заборгованості
підприємств оборонно-промислового
комплексу - учасників Державного
концерну "Укроборонпром" та
забезпечення їх стабільного розвитку"
від 06.09.2012.

Відповідно до пунктів 1,5,9 ч. 1 ст. 2
Закону України "Про деякі питання
заборгованості підприємств
оборонно-промислового комплексу -
учасників Державного концерну
"Укроборонпром" та забезпечення їх
стабільного розвитку" підлягають
списанню, зокрема:

- заборгованість підприємств
оборонно-промислового комплексу (у
тому числі встановлена судовими
рішеннями та реструктуризована) за
теплову енергію і природний газ та
послуги з його транспортування перед
підприємствами, що виробляють,
транспортують і постачають теплову
енергію, та суб'єктами господарювання,
що здійснюють постачання природного
газу за регульованим тарифом,
Національною акціонерною компанією
"Нафтогаз України", її дочірніми
компаніями (підприємствами), яка
обліковувалася станом на 1 вересня 2012
року і не сплачена станом на дату
набрання чинності цим Законом;

- заборгованість підприємств, що
виробляють, транспортують та
постачають теплову енергію, перед
суб'єктами господарювання, що
здійснюють постачання природного газу,
в межах сум, списаних учасникам
процедури списання - підприємствам
оборонно-промислового комплексу, яка
виникла станом на 1 вересня 2012 року і не
сплачена станом на дату набрання
чинності цим Законом;

- заборгованість за природний газ
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" перед Державним
агентством резерву України, що виникла
в результаті виконання рішень Кабінету
Міністрів України, встановлена
судовими рішеннями, яка обліковувалася
станом на 1 вересня 2012 року і не
сплачена станом на дату набрання
чинності цим Законом.

Частиною 2 ст. 2 Закону України "Про
деякі питання заборгованості
підприємств оборонно-промислового
комплексу - учасників Державного
концерну "Укроборонпром" та
забезпечення їх стабільного розвитку"
унормовано, що списання заборгованості
(у тому числі з пені, штрафних та
фінансових санкцій) відповідно до цієї
статті здійснюється підприємствам
оборонно-промислового комплексу
відповідними суб'єктами
господарювання, які здійснюють
постачання природного газу та
електричної енергії за регульованим
тарифом, оптовим постачальником
електричної енергії, підприємствами,
що виробляють електричну енергію,
Національною акціонерною компанією
"Нафтогаз України" та її дочірніми
компаніями (підприємствами), а також
суб'єктами господарювання, які
постачають теплову енергію, надають
послуги з водопостачання та
водовідведення (далі - учасники
процедури списання), у такому порядку:
обсяг заборгованості (у тому числі
реструктуризованої) визначається з
урахуванням вимог законодавства з
питань інвентаризації основних
засобів, нематеріальних активів,
товарно-матеріальних цінностей,
коштів, документів та розрахунків і
списується учасниками процедури
списання у сумах, що обліковуються в
бухгалтерському обліку таких
учасників, враховуючи у тому числі суми
пені, штрафних санкцій, 3 відсотки
річних та індекс інфляції на дату
списання; для списання заборгованості
кожен учасник процедури списання
утворює комісію з питань списання
заборгованості, до складу якої
обов'язково входять керівник
підприємства як голова комісії та
головний бухгалтер і яка визначає
обсяг та період виникнення
заборгованості, що підлягає списанню, у
розрізі контрагентів; списання
заборгованості проводиться на
підставі взаємно погоджених актів
звіряння учасників процедури списання,
в яких зазначаються обсяг та період
виникнення заборгованості, що підлягає
списанню; датою списання
заборгованості є дата підписання
взаємно погоджених актів звіряння
учасниками процедури списання.

Листами від 26.12.2012 № 6714/13, від 13.02.2013 №
752/13, від 19.03.2013 № 1492/20-11 позивач
звертався до відповідача з метою
узгодження обсягів та сум
заборгованості за спожитий природний
газ, що підлягає списанню відповідно до
вказаного Закону та направляв акти
звіряння щодо обсягів дебіторської
заборгованості.

Листом від 25.03.2013 № 1621/1/13 позивач просив
відповідача погодити до списання суму 4
598 042,99 грн.

Як вже зазначалось раніше, списанню, на
умовах визначених Закон України "Про
деякі питання заборгованості
підприємств оборонно-промислового
комплексу - учасників Державного
концерну "Укроборонпром", підлягає
заборгованість суб"єктів
господарювання, яка обліковується
станом на 01.09.2012.

Однак, як вірно встановлено судом
першої інстанції, заборгованість
позивача перед відповідачем виникла з
31.10.2012, після підписання договору
відступлення права вимоги від 31.10.2012.

За таких обставин, враховуючи те, що
Закон України "Про деякі питання
заборгованості підприємств
оборонно-промислового комплексу -
учасників Державного концерну
"Укроборонпром" не зобов"язує
здійснювати списання визначеної в
ньому заборгованості, що виникла та
обліковується після 01.09.2012, колегія
суддів приходить до висновку, що у
відповідача відсутній обов"язок
здійснювати списання заборгованості
позивача в сумі 4 598 042,99 грн., яка станом
на 01.09.2012 на підприємстві відповідача
не обліковувалась.

З огляду на наведене, колегія суддів
приходить до висновку про відмову у
задоволенні позову.

Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтуються на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності.

Доводи, наведені скаржником в
апеляційній скарзі, судовою колегією
до уваги не приймаються з огляду на те,
що вони є необґрунтованими та такими,
що спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи викладене, беручи до уваги,
що резолютивна частина оскаржуваного
рішення суду першої інстанції про
відмову у позові повністю є правильною,
хоча відповідні висновки останнього й
не були належним чином обґрунтовані у
мотивувальній частині прийнятого
судового рішення, а також враховуючи
положення абзацу 5 п. 12 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17 травня 2011 року № 7 "Про
деякі питання практики застосування
розділу XII Господарського
процесуального кодексу України" (із
змінами і доповненнями), колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції у даній справі слід залишити
без змін із вищевикладених мотивів.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Концерну "Міські
теплові мережі" залишити без
задоволення.

Рішення Господарського суду міста
Києва від 26.12.2013 у справі №
910/8845/13 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/8845/13 повернути
Господарському суду міста Києв.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Б.В. Отрюх

Судді
Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко