ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2014 р.
Справа № 911/640/14

Господарський суд Київської
області у складі судді Лилака Т.Д.,
розглянувши справу

за позовом Прокурора Макарівського
району Київської області в інтересах
держави в особі Макарівської селищної
ради Київської області, Київська обл.,
смт. Макарівдо Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Київ третя особаУправління
Держземагенства в Макарівському
районі Київської області, Київська
обл., смт. Макарівпро розірвання
договору та повернення земельної
ділянкиза участю представників:

позивача:Мироненко Д.А., довіреність №
47 від 31.07.2012 року;відповідача:ОСОБА_3,
довіреність № б/н від 08.06.2011
року;третьої особи:не з'явилися;
прокуратури: не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У лютому 2014 року Прокурор
Макарівського району Київської
області в інтересах держави в особі
Макарівської селищної ради Київської
області звернувся до господарського
суду Київської області з позовом до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
розірвання договору оренди земельної
ділянки від 15.04.2009 року та зобов'язання
повернути земельну ділянку загальною
площею 0,5000 га із кадастровим номером
:01:001:0001, що розташована за адресою:
Київська обл., с. Калинівка
Макарівської селищної ради.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідачем не
були виконані належним чином
зобов'язання за договором оренди
земельної ділянки від 15.04.2009 року щодо
сплати орендних платежів.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 28.02.2014 року порушено
провадження у справі, залучено до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача -
Управління Держземагенства в
Макарівському районі Київської
області та призначено справу до
розгляду на 13.03.2014 року.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 13.03.2014 року розгляд справи
було відкладено на 27.03.2014 року.

У судовому засіданні 27.03.2014 року
оголошувалася перерва на 03.04.2014 року.

03.04.2014 року до канцелярії суду третя
особа подала клопотання, в якому
просила розглядати справу без участі
її представника.

Прокурор та представник третьої особи
в судове засідання 03.04.2014 року не
з'явилися, про час і місце судового
засідання були повідомлені належним
чином.

Враховуючи те, що нез'явлення прокурора
та представника третьої особи не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов у відсутності
прокурора та представника третьої
особи, за наявними у справі матеріалами
згідно з вимогами статті 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
наявні в матеріалах справи докази,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні дані, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

15.04.2009 року між Макарівською селищною
радою Київської області (орендодавець)
та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(орендар) був укладений договір оренди
земельної ділянки (договір), за умовами
якого орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне володіння і
користування земельну ділянку площею
0,5000 гектари, яка розташована на
території села Калинівка Макарівської
селищної ради Макарівського району
Київської області по вулиці Київській.
Опис меж: від А до Б - ШЕД - 638; від Б до В -
Макарівське РайШРБУ; від В до А - землі
селищної ради. Склад угідь: відкриті
землі без рослинного покривом або з
незначним рослинним покривом - 0,5000 га.
Кадастровий номер земельної ділянки -
:00:001:0001.

02.07.2006 року договір зареєстровано в
Макарівському районному відділі
Київської регіональної філії центру
державного земельного кадастру за №
14.

Згідно інформації управління
Держземагенства у Макарівському раоні
Київської області (лист № 01-12/79 від
16.01.2014 року) станом на 15.01.2014 року
нормативно грошова оцінка спірної
земельної ділянки складає 718 300,00 грн.

Договір укладається строком на 49 років,
починаючи з дати його державної
реєстрації (п. 2.2 договору).

Відповідно до п. 2.3 договору орендна
плата вноситься орендарем у грошовій
формі в розмірі 10% від нормативної
грошової оцінки земельної ділянки, що
на момент укладення договору складає 26
110,00 грн. в рік (без урахування ПДВ), на
поточний рахунок орендодавця, яки буде
доведений додатково. Орендна плата за
земельну ділянку сплачується
орендарем за базовий податковий
(звітний) період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісячно
протягом 30 календарних дні, наступних
за останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

На виконання умов договору позивач
передав відповідачеві земельну
ділянку загальною площею 0,5000 га із
кадастровим номером :01:001:0001, що не
заперечується сторонами у справі.

Проте, відповідач свої зобов'язання по
орендній платі за договором № 1107
індивідуально визначеного (нерухомого
або іншого) майна, що належить до
державної власності від 11.10.2010 року
виконує неналежним чином та не в
повному обсязі, у зв'язку з чим у нього
виникла заборгованість перед
відповідачем по орендній платі.

Статтею 2 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна»
визначено, що оренда є засноване на
договорі строкове платне користування
майном необхідним орендареві для
здійснення підприємницької та іншої
діяльності.

Згідно ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу
України, до відносин оренди
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Згідно приписів статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є таке
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до інформації
Макарівського відділення Ірпінської
ОДПІ (№ 43/9/15-015 від 10.01.2014
року) відповідач знаходиться на обліку
в ДПІ як платник орендної плати, та
станом на 10.01.2014 року має
заборгованість перед позивачем за
договором у розмірі 19 955,30 грн., яка
виникла 30.08.2012 року.

Доказів сплати відповідачем
зазначеної заборгованості на момент
звернення позивача з указаним позовом
до суду надано не було.

Вказану заборгованість відповідачем
було погашено лише 26.03.2014 року, тобто
після порушення провадження у справі.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного
кодексу України, є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином та відповідно до закону,
інших правових актів, договору.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим кодексом, іншими
законами або договором.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Пунктом 2 статті 611 Цивільного кодексу
України визначено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень ст. 24 Закону
України «Про оренду землі»
орендодавець має право вимагати від
орендаря своєчасного внесення
орендної плати.

Згідно з ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу
України землекористувачі зобов'язані
своєчасно сплачувати земельний
податок або орендну плату.

На вимогу однієї із сторін договір
оренди землі може бути достроково
розірваний за рішенням суду в разі
невиконання сторонами обов'язків,
передбачених статтями 24 і 25 цього
Закону та умовами договору, в разі
випадкового знищення чи пошкодження
об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає
передбаченому договором використанню
земельної ділянки, а також на
підставах, визначених Земельним
кодексом України та іншими законами
України.

Відповідно до п. «д» ст. 141 Земельного
кодексу України систематична несплата
земельного податку або орендної плати
є підставою припинення права
користування земельною ділянкою.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 651 ЦК України зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34
Господарського процесуального кодексу
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Таким чином, враховуючи те, що
відповідачем свої зобов'язання по
оплаті орендної плати не були виконані
належним чином у визначений договором
строк, виконання відповідачем своїх
зобов'язань по сплаті позивачу
обумовлених договором платежів
відбувалось з систематичним
порушенням термінів та сум оплат за
зазначеним договором у обумовлений
період, а тому враховуючи припис
частини 2 статті 611 Цивільного кодексу
України, суд дійшов висновку про
обґрунтованість вимог позивача про
розірвання договору оренди земельної
ділянки від 15.04.2009 року, а тому позов в
цій частині підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 785 ЦК України у разі
припинення договору найму, наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Оскільки договір оренди земельної
ділянки від 15.04.2009 року підлягає
розірванню, суд вважає за необхідне
зобов'язати відповідача повернути
позивачу земельну ділянку загальною
площею 0,5000 га із кадастровим номером
:01:001:0001, що розташована за адресою:
Київська обл., с. Калинівка
Макарівської селищної ради, а тому
позов у цій частині також підлягає
задоволенню.

Частиною першою ст. 4 Закону України
«Про судовий збір» N 3674-VI від 08.07.2011р.
(який набрав чинності 01.11.2011р.)
передбачено, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі. За подання до
господарського суду позовної заяви
немайнового характеру справляється
судовий збір у розмірі 1 мінімальної
заробітної плати. За подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру справляється
судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»
станом на 1 січня 2014 року мінімальна
заробітна плата у місячному розмірі
становить 1 218,00 грн.

Згідно п.п. 2.10 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
року № 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» у
випадках об'єднання в одній заяві вимог
як майнового, так і немайнового
характеру судовий збір згідно з
пунктом 3 статті 6 Закону підлягає
сплаті як за ставками, встановленими
для позовів майнового характеру, так і
за ставками, встановленими для
розгляду позовних заяв зі спорів
немайнового характеру.

Згідно п.п. 2.2.1 1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 року № 7 «Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України» судовий збір з позовної заяви
про визнання права власності на майно,
витребування або повернення майна (в
тому числі в зв'язку з вимогами,
заснованими на приписах частини п'ятої
статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу
України тощо) визначається з
урахуванням вартості спірного майна,
тобто як зі спору майнового характеру.

Прокурором заявлено позовну вимогу
немайнового характеру (про розірвання
договору оренди земельної ділянки від
15.04.2009 року) та вимогу майнового
характеру (зобов'язати повернути
земельну ділянку загальною площею 0,5000
га із кадастровим номером :01:001:0001,
що розташована за адресою: Київська
обл., с. Калинівка Макарівської
селищної ради нормативна грошова
оцінки якої становить 718 300,00 грн.) за
подання яких підлягає сплаті 15 584,00 грн.
судового збору (1 218,00 грн. судового
збору за пред'явлення вимоги
немайнового характеру (1 218,00 грн. - 1
мінімальна заробітна) + (14 366,00 грн.
судового збору за пред'явлення
майнової вимоги про повернення
земельної ділянки вартістю 718 300,00 грн.).

Згідно ч. 3 ст. 49 ГПК України Судовий
збір, від сплати якого позивач у
встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, відповідно до ст.
49 ГПК України суд покладає на
відповідача сплату судового збору у
розмірі 15 584,00 грн. до державного
бюджету України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати договір оренди земельної
ділянки від 15.04.2009 року, укладений між
Макарівською селищною радою Київської
області та Фізичною особою підприємцем
ОСОБА_1, що зареєстрований у ДП
«Київський регіональний центр
державного земельного кадастру» за №
14.

Зобов'язати Фізичну особу-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) повернути Макарівській
селищній раді Київської області (08000,
Київська обл., смт. Макарів, вул. Фрунзе,
36, код 24217537) земельну ділянку загальною
площею 0,5000 га із кадастровим номером
:01:001:0001, що розташована за адресою:
Київська обл., с. Калинівка
Макарівської селищної ради.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) в доход державного
бюджету України 15 584 (п'ятнадцять тисячі
п'ятсот вісімдесят чотири) грн. 00 грн.
судового збору.

Після вступу рішення в законну силу
видати накази.

Рішення набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 07.04.2014 р.

Суддя
Т.Д. Лилак