ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
235-24-26_______________________________________________________________
________________________________________________________________________
______________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"25" березня 2014 р.
Справа № 911/448/14

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Хімагромаркетинг»,
м. Київ,

до відповідачів: 1)
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Союз-3»,

с. Январське Покровського району
Дніпропетровської області,

2) товариства з обмеженою
відповідальністю «Підприємство
українського агропромислового
холдингу №2», м. Дніпропетровськ,

3) товариства обмеженою
відповідальністю «Акруа», м. Бровари,

про стягнення 33 826,81 грн.

Суддя О.В. Конюх;

представники сторін:

від позивача: Бабич Є.В.,
уповноважений, довіреність від 25.12.2013р.
б/н;

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: не з'явився;

від відповідача 3: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ :

позивач - товариство з обмеженою
відповідальністю "Хімагромаркетинг", м.
Київ, звернувся до господарського суду
Київської області з позовною заявою
від 12.12.2013р. до відповідачів -
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Союз-3», с.
Январське Покровського району
Дніпропетровської області, товариства
з обмеженою відповідальністю
"Підприємство Українського
агропромислового холдингу №2", м.
Дніпропетровськ, та товариства з
обмеженою відповідальністю "Акруа", м.
Бровари, в якій просить суд стягнути
солідарно з відповідачів 33 826,81 грн.
заборгованості, в тому числі: 8 032,40 грн.
основного боргу, 3 059,95 грн. пені, 14 474,26
грн. процентів річних, 8 260,20 грн. штрафу,
а також покласти на відповідачів
витрати зі сплати судового збору в сумі
1 827,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач 1 не виконав належним чином
зобов'язань перед позивачем з оплати
отриманого товару за договором
поставки від 25.04.2012р. №АП-07-0213, в
результаті чого за відповідачем 1 перед
позивачем утворилась заборгованість у
розмірі 8 032,40 грн. Позивач твердить, що у
зв'язку з простроченням відповідачем 1
грошового зобов'язання з нього
належать до стягнення передбачені
договорами пеня, відсотки річних та
штраф.

В забезпечення зобов'язань відповідача
1 за вказаними договором поставки від
25.04.2012р. №АП-07-0213, між позивачем та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Підприємство
Українського агропромислового
холдингу №2" було укладено договір
поруки від 10.10.2012р. №ПР-07-0005, за яким
відповідач 2 поручився перед позивачем
за виконання відповідачем 1 всіх
зобов'язань, в тому числі основного
боргу, процентів, комісій, неустойки,
витрат позивача тощо за договором
поставки від 10.10.2012р. №ПР-07-0005. Крім
того, в забезпечення виконання
зобов'язань відповідача 1 перед
позивачем за вказаним договором
поставки від 25.04.2012р. №АП-07-0213, між
позивачем та відповідачем 3 було
укладено договір поруки від 10.10.2012р. №
ПР-10-1012, за яким товариство з обмеженою
відповідальністю "Акруа" поручилось
перед позивачем за виконання
відповідачем 1 всіх зобов'язань, в тому
числі основного боргу, процентів,
комісій, неустойки, витрат позивача
тощо за договором поставки від 25.04.2012р.
№АП-07-0213. За таких обставин, позивач
просить суд стягнути з відповідачів
заборгованість з врахуванням штрафних
та фінансових санкцій солідарно.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 14.02.2014р. позовну заяву
прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі №911/408/14 та
призначено справу до розгляду на
04.03.2014р. Ухвалою від 04.03.2014р. розгляд
справи відкладено розгляд справи на
25.03.2014р.

В судових засіданнях 04.03.2014р. та 25.03.2014р.
представник позивача виконав вимоги
суду та подав витребувані документи.
Відповідачі своїх представників у
судові засідання 04.03.2014р. та 25.03.2014р. не
направили, вимоги ухвал суду від
14.02.2014р. та від 04.03.2014р. не виконали,
витребувані документи не подали та про
причини нез'явлення суд належним чином
не повідомили, хоча про дату, час та
місце проведення судового засідання
повідомлялись належним чином завчасно,
про що свідчать залучені до матеріалів
справи повідомлення про вручення
рекомендованих поштових відправлень.

Відповідно до пункту 3.9.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі
питання практики застосування
господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час та
місце розгляду справи у разі виконання
судом вимог частини першої ст. ст. 87, 64
ГПК України.

Як свідчать залучені до матеріалів
справи рекомендовані повідомлення про
вручення поштових відправлень,
відповідачі, в порядку ст. ст. 64, 87 ГПК
України, були належним чином та
завчасно повідомлені судом про дату,
час та місце проведення судового
засідання.

Відповідно до пункту 3.9.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі
питання практики застосування
господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи обмежений статтею 69 ГПК
України строк розгляду справи, те, що
всі особи, які беруть участь у справі,
належним чином повідомлені про дату,
час та місце судового розгляду, про що
свідчать залучені до матеріалів справи
повідомлення про вручення
рекомендованих поштових відправлень,
та те, що матеріалів справи достатньо
для вирішення спору по суті, відповідно
до права суду, наданого його ст. 75 ГПК
України, справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.

Розглянувши позов товариства з
обмеженою відповідальністю
"Хімагромаркетинг", м. Київ (далі по
тексту - ТОВ "Хімагромаркетинг") до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Союз-3», с.
Январське Покровський р-н
Дніпропетровської області (далі по
тексту СТОВ "Союз-3"), товариства з
обмеженою відповідальністю
"Підприємство Українського
агропромислового холдингу №2", м.
Дніпропетровськ (далі по тексту - ТОВ
"ПУАПХ №2"), та товариства з обмеженою
відповідальністю "Акруа", м. Бровари
(далі по тексту - ТОВ "Акруа"), вислухавши
пояснення представника позивача,
всебічно та повно вивчивши зібрані у
справі докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

І. Поставка

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, зокрема з правочинів.

Майново-господарські зобов'язання між
суб'єктами господарювання виникають на
підставі договорів (стаття 179 ГК
України) і сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначені умов договору (стаття 627 ЦК
України).

25.04.2012р. між ТОВ "Хімагромаркетинг" та
ТОВ «Союз-3» укладено договір поставки
№АП-07-0213 (далі по тексту - Договір
поставки), відповідно до умов якого ТОВ
"Хімагромаркетинг" (продавець)
зобов'язується передати у власність
ТОВ «Союз-3» (покупець) насіннєвий
матеріал - насіння соняшника Бамбо на
загальну суму 55 068,00 грн. (пункт 1.1.
Договору поставки). Згідно умов
Договору:

- вартість товару на дату укладення
цього договору становить 55 068,00 грн. (у
т.ч. ПДВ) (пункт 1.2. Договору поставки);

- покупець зобов'язаний сплатити
продавцю вартість товару, не пізніше
30.04.2012р. - 13 767,00 грн., не пізніше 30.09.2012р. -
13 767,00 грн., не пізніше 20.10.2012р. - 27 534,00 грн.
(пункт 2.1. Договору поставки);

- поставка товару здійснюється в
строки, які передбачені п. 3.3. договору
(до 01.05.2012р.), або раніше за заявкою
покупця (пункти 3.1, 3.3 Договору
поставки);

- покупець відповідає за несвоєчасну
оплату товару (порушення розділу 2
даного договору) й сплачує пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від суми заборгованості за кожний день
прострочення платежу. При розрахунку
пені застосовується ставка НБУ, що діє
в період нарахування пені (пункт 5.2.
Договору поставки);

- сторони дійшли згоди, щодо зміни
тривалості позовної давності про
стягнення неустойки (штрафу, пені),
передбаченої пунктом 1 частини 2 ст. 258
Цивільного кодексу України, і
встановили, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, встановлених розділом 5
цього договору, припиняється через три
роки від дня, коли це зобов'язання
повинно було бути виконане (пункт 5.3.
Договору поставки);

- у випадку прострочення виконання
зобов'язань, передбачених розділом 2
даного договору, більш ніж на 30 днів,
винна сторона додатково сплачує іншій
стороні за даним договором штраф у
розмірі п'ятнадцяти відсотків від ціни
договору (пункт 5.4. Договору поставки);

- сторони дійшли до згоди щодо зміни
розміру процентної ставки,
передбаченої частиною 2 ст. 625 ЦК
України, і встановлюють її в розмірі
сорока відсотків річних від
несплаченої загальної вартості товару
протягом 90 календарних днів з дати,
коли товар повинен бути сплачений
покупцем, та дев'яносто шість відсотків
річних від несплаченої ціни товару до
дня повної оплати з дати закінчення
дев'яноста календарних днів (пункт 5.5.
Договору поставки);

- даний договір набирає чинності з
моменту його підписання сторонами і
діє до 01.01.2014р., а в частині розрахунків -
до повного виконання покупцем своїх
зобов'язань за цим договором (пункт 7.1.
Договору поставки).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами договір за
правовою природою є договором
поставки, за яким, згідно частин 1 та 2
ст. 712 ЦК України продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Частиною 1 ст. 655 ЦК України передбачено,
що за договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов`язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов`язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Таким чином, змістом взаємних
договірних зобов'язань сторін є
обов'язок позивача поставити
відповідачу 1 обумовлений договором
товар належної якості та кількості,
який породжує обов'язок відповідача 1
прийняти зазначений товар та оплатити
за нього встановлену договором
вартість.

Згідно із статтею 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Ця норма кореспондується з
приписами частини 1 статті 193 ГК
України.

На виконання вказаного Договору
поставки позивачем було поставлено
відповідачу 1 товар на загальну суму 55
068,00 грн., що підтверджується залученою
до матеріалів справи копією підписаної
обома сторонами та скріпленої
печатками обох сторін видаткової
накладної від 04.05.2012р. №АП-07-0190 на суму 55
068,00 грн. та відповідною їй довіреністю
відповідача від 04.05.2012р. № 130 на
отримання матеріальних цінностей.

Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно повинно бути виконано у цей строк.
Пунктом 2.1 Договору поставки сторонами
встановлено, що остаточний розрахунок
за поставлений товар має бути
здійснений не пізніше 20.10.2012р.

Позивач за отриманий товар сплатив
частково в сумі 13767,00 грн. про що
свідчить залучена до матеріалів справи
копія банківської виписки, а саме
сплатив платіжним дорученням від
06.06.2012р. № 20248 суму 13767,00 грн., відповідно
залишок заборгованості станом на день
розгляду справи становить 55068,00 грн. -
13767,00 грн. = 41301,00 грн.

До позову додана банківська виписка
від 15.02.2013р., які свідчить про оплату
відповідачем 1 позивачу грошових
коштів ще в сумі 187159,00 грн. + 602463,91 грн. =
789622,91 грн. Разом із тим, суд звертає
увагу на те, що в призначенні платежу за
вказаними платежами зазначено інший
договір - від 20.02.2012р. № АП-07-0009, за таких
обставин зазначені виписки не є
належним доказом оплати відповідачем
за поставлений товар за договором
№АП-07-0213 від 25.04.2012р.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Згідно до частини 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

За таких обставин підтверджена
належними доказами (первинними
бухгалтерськими документами) сума
простроченої заборгованості
відповідача 1 перед позивачем за
договором Договору №АП-07-0213 становить
41301,00 грн.

У зв'язку із простроченням грошового
зобов'язання за Договором поставки у
позивача виникло право на нарахування
передбаченої договором пені, штрафу та
процентів річних, виходячи з
наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Відповідно до частини 3 ст. 549 ЦК України
пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.2. Договору поставки
встановлено, що покупець відповідає за
несвоєчасну оплату товару (порушення
розділу 2 даного договору) й сплачує
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від суми заборгованості за
кожний день прострочення платежу. При
розрахунку пені застосовується ставка
НБУ, що діє в період нарахування пені.

Статтею 230 ГК України визначено, що
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми, які учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі неналежного виконання
господарського зобов'язання. Цією ж
статтею визначено види штрафних
санкцій - неустойка, штраф, пеня. При
цьому порядок нарахування та розмір
санкцій, які можуть бути встановлені
договором, встановлені частиною 4 ст. 231
ГК України: у відсотковому відношенні
до суми невиконаної частини
зобов'язання, в певній визначеній
грошовій сумі, у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступені його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів.

Згідно частини 2 статті 343 ГК України
платник грошових коштів сплачує на
користь одержувача цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін, але не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Стаття 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
передбачає, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
визначає, що розмір пені, передбачений
статтею 1 цього Закону, обчислюється
від суми простроченого платежу та не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язань,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано. Інше встановлено
пунктом 5.3 Договору поставки, згідно
якого нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
встановлених розділом 5 цього договору,
припиняється через три роки від дня,
коли це зобов'язання повинно було бути
виконане.

Відповідно до частини 2 ст. 549 ЦК
України, штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору. За таких
обставин законом не заборонено
передбачити в договорі інші види
забезпечення виконання зобов'язання, і
нарахування пені не звільняє порушника
зобов'язання від застосування інших
передбачених договором санкцій, в
даному випадку штрафу.

Відповідно до частини 2 ст. 231 ГК України
можливе одночасне стягнення пені та
штрафу за порушення окремих видів
господарських зобов'язань. Чинне
законодавство не обмежує право
учасників господарських відносин
встановлювати одночасне стягнення
пені та штрафу, який є не іншим видом
відповідальності, а різновидом
неустойки, що узгоджується із свободою
договору, встановленою ст. 627 ЦК
України. Такої ж правової позиції
дотримується Верховний Суд України
(постанова від 27.04.2012р. у справі №
3-24гс12).

Згідно пункту 5.4. Договору поставки
сторони передбачили, що у випадку
прострочення виконання зобов'язань,
передбачених розділом 2 даного
договору, більш ніж на 30 днів, винна
сторона додатково сплачує іншій
стороні за даним договором штраф у
розмірі п'ятнадцяти відсотків від ціни
договору. Відповідно до пункту 1.5
Договору поставки, сторони визначили
ціну договору як суму поставленого
товару на умовах договору.

Судом встановлено, що сума
поставленого товару за Договором
поставки, сплатити яку у відповідача 1
виник обов'язок до 20.10.2012р., становить
55068,00 грн., при цьому сума товару, оплата
якого відповідачем 1 була прострочена
більше ніж на 30 днів, становить 41301,00
грн.

Крім того, положеннями частини 2 ст. 625
ЦК України визначено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Інший розмір процентів річних
встановлений сторонами у пункті 5.5.
Договору поставки, яким передбачено, що
процентна ставка, передбачена частиною
2 ст. 625 ЦК України, встановлюється в
розмірі сорока відсотків річних від
несплаченої загальної вартості товару
протягом 90 календарних днів з дати,
коли товар повинен бути сплачений
покупцем та дев'яносто шість відсотків
річних від несплаченої ціни товару до
дня повної оплати з дати закінчення
дев'яноста календарних днів до повної
оплати.

Наслідки прострочення боржником
грошового зобов'язання у вигляді
інфляційного нарахування на суму боргу
та трьох процентів річних не є
штрафними санкціями, а є способом
захисту майнового права та інтересу,
який полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (виплати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові. Зазначену позицію також
підтримує і Верховний Суд України
(постанова Верховного суду України від
23.01.2012р. у справі №37/64). За таких
обставин, виходячи з наступного
розрахунку:

Основний боргПеріод прострочення,
заявлений позивачемПеня (пункт 5.2
Договору), грн.40% річних (пункт 5.5
договору), грн.96% річних (пункт 5.5
Договору), грн.Штраф 15% (пункт 5.4
Договору), грн.41301,00 грн. 21.10.2012р. - 18.01.2013р.
4073,52 19.01.2013р. - 03.02.2014р. 38800,31 Всього 41301,00
грн.21.10.2012 - 03.02.20147515,0842873,836195,15судом
встановлено, що за Договором № АП-07-0213
арифметично вірно розраховані належні
до стягнення з відповідача 1 на користь
позивача проценти річних за заявлений
позивачем період становлять 42873,83 грн.,
пеня становить 7515,08 грн., штраф
становить 6195,15 грн.

За таких обставин, підтверджена
належними письмовими доказами
заборгованість відповідача 1 перед
позивачем за Договором поставки станом
на день звернення позивача до суду з
позовом становить 97885,06 грн., в тому
числі: 41301,00 грн. основної
заборгованості, пеня в сумі 7515,08 грн.,
проценти річних в сумі 42873,83 грн. та
штраф в сумі 6195,15 грн.

ІІ. Порука

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Відповідно до статті 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно зі статтею 547 ЦК України
правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання вчиняється в письмовій
формі.

10.10.2012р. між ТОВ "Хімагромаркетинг"
(сторона-1) та ТОВ "Підприємство
Українського агропромислового
холдингу №2" (поручитель) укладено
Договір поруки від 10.10.2012р. №ПР-07-0005
(далі за текстом - Договір поруки 1),
згідно якого ТОВ "Підприємство
Українського АПХ №2" зобов'язується
перед ТОВ "Хімагромаркетинг" в повному
розмірі за своєчасне повне виконання
СТОВ «Союз-3» (сторона-2) зобов'язань, що
виникли на підставі Договору поставки
від 25.04.2012р. №АП-07-0213. Згідно умов
Договору поруки 1:

- ТОВ "ПУАПХ №2" відповідає перед ТОВ
"Хімагромаркетинг" за виконання
зобов'язання СТОВ "Союз-3" в повному
обсязі. Поручитель відповідає в тому ж
обсязі, включаючи сплату основного
боргу, процентів, комісій, неустойки,
витрат сторони-1 тощо (пункт 1.2. Договору
поруки 1);

- у разі порушення стороною-2
зобов'язання, сторона-2 і поручитель
відповідають перед стороною-1 як
солідарні боржники, що означає право
сторони-1 вимагати виконання
зобов'язання як від сторони-2 і
поручителя разом, так і від кожного з
них окремо (пункт 1.3. Договору поруки 1);

- порукою за цим договором
забезпечується виконання зобов'язань
сторони-2 перед стороною-1, що
випливають з договорів та усіх
додаткових договорів до нього (пункт 2.1.
Договору поруки 1);

- у разі порушення зобов'язання
стороною-2 сторона-1 направляє
поручителю письмову вимогу виконати
зобов'язання (або його певну частину).
Сторона-1 не зобов'язана підтверджувати
яким-би то не було чином факт
невиконання зобов'язання стороною-2.
Вимога сторони-1 буде достатньою для
поручителя підставою виконати
зобов'язання на суму, вказану в такій
вимозі, без будь-яких застережень, умов
чи вимог до сторони-1 про надання
додаткової інформації чи документів
(пункт 3.1. Договору поруки 1);

- поручитель зобов'язаний виконати
пред'явлену йому вимогу сторони-1 в
повному обсязі в строк не пізніше 3 днів
з моменту отримання такої вимоги (пункт
3.2. Договору поруки 1);

- цей договір набирає чинності з
моменту його підписання сторонами
(пункт 7.6. Договору поруки).

Приписами статті 541 ЦК України
встановлено, що солідарний обов'язок
або солідарна вимога виникають у
випадках, визначених договором або
законом.

Згідно положень ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Пунктом 1.2. Договору поруки 1
встановлено, що ТОВ "ПУАПХ №2"
відповідає перед ТОВ
"Хімагромаркетинг" за виконання
зобов'язання СТОВ «Союз-3» в повному
обсязі. ТОВ "ПУАПХ №2" відповідає в тому
ж обсязі, що й СТОВ «Союз-3» включаючи
сплату основного боргу, процентів,
комісій, неустойки, витрат ТОВ
"Хімагромаркетинг" тощо.

За таких обставин, судом встановлено
наявність солідарного зобов'язання
відповідача 1 та відповідача 2 перед
позивачем за Договором поставки від
25.04.2012р. №АП-07-0213 в результаті чого
відповідач 2 - ТОВ "ПУАПХ №2"
зобов'язаний перед позивачем в тій
самій мірі, що й відповідач 1 - СТОВ
«Союз-3», включаючи суми основного
боргу, процентів, неустойки (пені та
штрафу), при цьому позивач ТОВ
"Хімагромаркетинг" у відповідності до
частини 1 ст. 543 ЦК України має право
вимагати виконання обов'язку частково
або в повному обсязі як від солідарних
боржників разом, так і від будь-кого з
них окремо.

Крім того, 10.10.2012р. між ТОВ
"Хімагромаркетинг" (сторона-1) та ТОВ
"Акруа" (поручитель) укладено договір
поруки від 10.10.2012р. №ПР-10-1012 (далі за
текстом - Договір поруки 2), згідно якого
ТОВ "Акруа" зобов'язується перед ТОВ
"Хімагромаркетинг" в повному розмірі за
своєчасне повне виконання СТОВ «Союз-3»
зобов'язань, що виникли на підставі
Договору поставки від 25.04.2012р. №АП-07-0213.
Згідно умов Договору поруки 2:

- ТОВ "Акруа" відповідає перед ТОВ
"Хімагромаркетинг" за виконання
зобов'язання СТОВ «Союз-3» (сторона-2) в
повному обсязі. Поручитель відповідає
в тому ж обсязі, що й сторона-2,
включаючи сплату основного боргу,
процентів, комісій, неустойки, витрат
сторони-1 тощо (пункт 1.2. Договору поруки
2);

- у разі порушення стороною-2
зобов'язання, сторона-2 і поручитель
відповідають перед стороною-1 як
солідарні боржники, що означає право
сторони-1 вимагати виконання
зобов'язання як від сторони-2 і
поручителя разом, так і від кожного з
них окремо (пункт 1.3. Договору поруки 2);

- порукою за цим договором
забезпечується виконання зобов'язань
сторони-2 перед стороною-1, що
випливають з договорів та усіх
додаткових договорів до нього (пункт 2.1.
Договору поруки 2 );

- у разі порушення зобов'язання
стороною-2 сторона-1 направляє
поручителю письмову вимогу виконати
зобов'язання (або його певну частину).
Сторона-1 не зобов'язана підтверджувати
яким-би то не було чином факт
невиконання зобов'язання стороною-2.
Вимога сторони-1 буде достатньою для
поручителя підставою виконати
зобов'язання на суму, вказану в такій
вимозі, без будь-яких застережень, умов
чи вимог до сторони-1 про надання
додаткової інформації чи документів
(пункт 3.1. Договору поруки 2);

- поручитель зобов'язаний виконати
пред'явлену йому вимогу сторони-1 в
повному обсязі в строк не пізніше 3 днів
з моменту отримання такої вимоги (пункт
3.2. Договору поруки 2);

- цей договір набирає чинності з
моменту його підписання сторонами
(пункт 7.6. Договору поруки 2).

Приписами статті 541 ЦК України
встановлено, що солідарний обов'язок
або солідарна вимога виникають у
випадках, визначених договором або
законом.

Згідно положень ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Пунктом 1.2. Договору поруки 2
встановлено, що ТОВ "Акруа" відповідає
перед ТОВ "Хімагромаркетинг" за
виконання зобов'язання СТОВ «Союз-3» в
повному обсязі. ТОВ "Акруа" відповідає в
тому ж обсязі, що й СТОВ «Союз-3»,
включаючи сплату основного боргу,
процентів, комісій, неустойки, витрат
ТОВ "Хімагромаркетинг" тощо.

За таких обставин, судом встановлено
наявність солідарного зобов'язання
відповідача 1 та відповідача 3 перед
позивачем за Договором поставки від
25.04.2012р. №АП-07-0213, в результаті чого
відповідач 3 - ТОВ "Акруа" зобов'язаний
перед позивачем в тій самій мірі, що й
відповідач 1 - СТОВ «Союз-3» включаючи
суми основного боргу, процентів,
неустойки (пені та штрафу), при цьому
позивач ТОВ "Хімагромаркетинг" у
відповідності до частини 1 ст. 543 ЦК
України має право вимагати виконання
обов'язку частково або в повному обсязі
як від солідарних боржників разом, так
і від будь-якого з них окремо.

Судом встановлено, що 10.07.2013р.
позивачем, з дотриманням вимог пункту
3.1. Договору 1 поруки, направлено
відповідачу 2 ТОВ "ПУАПХ №2" вимогу від
09.07.2013р. №234, в якій позивач, вимагав
згідно умов договору поруки від 10.10.2012р.
№ПР-07-0005 оплатити загальну суму боргу в
розмірі 4 095 928,32 грн. Про отримання
зазначеної вимоги свідчить копія
рекомендованого повідомлення про
вручення від 19.07.2013р., яка залучена до
матеріалів справи.

Суду не подано доказів того, що
відповідач 2 надав позивачу
обґрунтовану відповідь на вимогу або
задовольнив вимоги позивача. Суд
ухвалами від 14.02.2014р. та від 04.03.2014р.
двічі зобов'язував відповідачів подати
суду документи, що містять інформацію
про дати та суми коштів, сплачених
відповідачами за Договором поставки
від 25.04.2012р. №АП-07-0213. Відповідач 2
відзив на позов та витребувані судом
документи не подав, доводів позивача не
спростував.

Також, судом встановлено, що позивачем,
з дотриманням вимог пункту 3.1. Договору
поруки 2, вручено директору ТОВ "Акруа" -
Белінській М.С. вимогу від 04.07.2013р., у
якій позивач згідно умов договору
поруки від 10.10.2012р. № ПР-10-1012 вимагав
оплатити загальну суму боргу в розмірі
4 095 928,32 грн.

Суду не подано доказів того, що
відповідач 3 надав позивачу
обґрунтовану відповідь на претензію
або задовольнив вимоги позивача. Суд
ухвалами від 14.02.2014р. та від 04.03.2014р.
двічі зобов'язував відповідачів подати
суду документи, що містять інформацію
про дати та суми коштів, сплачених
відповідачами за Договором поставки
від 25.04.2012р. №АП-07-0213. Відповідач 3
відзив на позов та витребувані судом
документи також не подав, доводів
позивача не спростував.

Відповідно до частини 1 ст. 559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. Суду не подано
жодних доказів того, що сторонами
спірних відносин укладалися угоди щодо
зміни спірних зобов'язань, в результаті
яких збільшилась відповідальність
поручителя.

За таких обставин, у суду відсутні
правові підстави вважати припиненим
зобов'язання поручителів солідарно
відповідати перед кредитором за
своєчасне та повне виконання боржником
зобов'язань зі сплати основного боргу,
процентів, неустойки, тобто судом
встановлено факт наявності
солідарного обов'язку з виконання
зобов'язань СТОВ «Союз-3» (боржника), ТОВ
"ПАПХ №2" та ТОВ "Акруа" (поручителів)
перед ТОВ "Хімагромаркетинг" за
Договором поставки від 25.04.2012р.
№АП-07-0213.

Частиною 1 ст. 543 ЦК України передбачено,
що у разі солідарного обов'язку
боржників (солідарних боржників)
кредитор має право вимагати виконання
обов'язку частково або в повному обсязі
як від усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо. Кредитор, який
одержав виконання обов'язку не в
повному обсязі від одного із
солідарних боржників, має право
вимагати недоодержане від решти
солідарних боржників. Солідарні
боржники залишаються зобов'язаними
доти, доки їхній обов'язок не буде
виконаний у повному обсязі.

Судом встановлено, що, підтверджена
належними письмовими доказами
заборгованість відповідача 1 перед
позивачем за Договором поставки від
25.04.2012р. №АП-07-0213 на день звернення
позивача до суду та на день розгляду
справи становить 33 826,81 грн., в тому
числі: 41301,00 грн. основної
заборгованості, пеня в сумі 7515,08 грн.,
проценти річних в сумі 42873,83 грн. та
штраф в сумі 6195,15 грн.

Позивачем заявлено до стягнення суму
основного боргу 8032,40 грн., відсотки
річних в сумі 14474,26 грн., пеню в сумі 3059,95
грн. Заяви про збільшення розміру
позовних вимог, в порядку ст. 22 ГПК
України, позивачем не подавалась. Суд,
приймаючи рішення, не може виходити за
межі позовних вимог, а тому вимоги
позивача про стягнення з відповідачів
основного боргу, пені та річних
підлягають задоволенню в заявлених
сумах. Вимога про стягнення штрафу
підлягає задоволенню частково в сумі
6195,15 грн.

Таким чином, повно та ґрунтовно
дослідивши наявні у справі докази,
перевіривши на відповідність закону та
дійсним обставинам справи подані
позивачем розрахунки заборгованості,
враховуючи встановлення судом факту
солідарного обов'язку СТОВ «Союз-3», ТОВ
"Підприємство Українського
агропромислового холдингу №2" та ТОВ
"Акруа" зі сплати ТОВ "Хімагромаркетинг"
суми основного боргу, процентів та
неустойки за Договором поставки від
25.04.2012р. №АП-07-0213, суд вважає вимоги
позивача обґрунтованими, законними,
задовольняє позов частково та приймає
рішення про стягнення солідарно з
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Союз-3»,
товариства з обмеженою
відповідальністю "Підприємство
Українського агропромислового
холдингу №2" та товариства з обмеженою
відповідальністю "Акруа"
заборгованості в сумі 31 826,81 грн., в тому
числі: 8 032,40 грн. основного боргу, 14 474,26
грн. процентів річних, 3 059,95 грн. пені,
6195,15 грн. штрафу. У зв'язку із частковим
задоволенням позову, витрати по сплаті
судового збору суд, відповідно до ст. 49
ГПК України, покладає на відповідачів
пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 6, 11, 16, 179, частиною 1 ст. 509,
частиною 1 ст. 530, ст. ст. 526, 541, 543, 547, 549, 554,
559, 610, частиною 1 ст. 612, частиною 2 ст. 614,
ст.ст. 625, 627, 629, частинами 1 та 2 ст. 692,
частинами 1 та 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України, ст. 193, частинами 2, 6 ст.
231, частиною 6 ст. 232, частиною 2 ст. 343
Господарського кодексу України, ст. ст.
1, 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань», ст. ст.
33, 69, 75, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Хімагромаркетинг" до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Союз-3",
товариства з обмеженою
відповідальністю "Підприємство
Українського агропромислового
холдингу №2" та товариства з обмеженою
відповідальністю "Акруа" задовольнити
повністю.

2. Стягнути солідарно з

сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Союз-3" (53623,
дніпропетровська обл., Покровський р-н,
с. Январське, вул. Центральна, буд. 40-А,
ідентифікаційний код 30268889)

товариства з обмеженою
відповідальністю "Підприємство
Українського агропромислового
холдингу №2" (49000, Дніпропетровська обл.,
м. Дніпропетровськ, Бабушкінський
район, вул. Комсомольська, буд. 40-Б,
ідентифікаційний код 35862264)

та товариства з обмеженою
відповідальністю "Акруа" (07400, Київська
обл., м. Бровари, вул. Київська, буд. 290,
ідентифікаційний код 36432705)

на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Хімагромаркетинг"
(02160, м. Київ, проспект Возз'єднання,
буд. 15, ідентифікаційний код 30262667)

8 032,40 грн. (вісім тисяч тридцять дві
гривні сорок копійок) основного боргу,

3 059,95 грн. (три тисячі п'ятдесят дев'ять
гривень дев'яносто п'ять копійок) пені,

6195,15 грн. (шість тисяч сто дев'яносто
п'ять гривень п'ятнадцять копійок)
штрафу,

14 474,26 грн. (чотирнадцять тисяч
чотириста сімдесят чотири гривні
двадцять шість копійок) процентів
річних.

1 715,67 грн. (одну тисячу сімсот
п'ятнадцять гривень шістдесят сім
копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

3. В іншій частині вимог відмовити.

Дане рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга може бути подана
протягом десяти днів з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 ГПК України.

Суддя
Конюх О.В.

Повний текст рішення підписано 08.04.2014р.