ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"27" березня 2014 р.
Справа № 918/90/14

Суддя Горплюк А.М. розглянувши
матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Північ-Центр ЛТД"

до відповідача фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення в сумі 50 003 грн. 41 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: Якимчук Я.В. (довіреність
№ 77 від 03.11.2011р.).

Від відповідача: не з'явився.

Суть спору: позивач - Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Північ-центр ЛТД" звернулося до
господарського суду Рівненської
області до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 у якому просить стягнути з
відповідача суму боргу в розмірі 50 003
грн. 41 коп.

Ухвалою суду від 28.01.2014р. позовну заяву
прийнято до розгляду та порушено
провадження, справу призначено до
слухання на 13.02.2014р.

В судовому засіданні 27.03.2014р.
представник позивача підтримав
позовні вимоги в повному обсязі з
підстав вказаних у позовній заяві.

Відповідач в судові засідання 13.02.2014р.,
04.03.2014р. та 27.03.2014р. не з'явився, відзиву
на позов не подав. Проте, до
господарського суду повернувся
конверт, в якому відповідачу за
адресою: Рівненська область, місто
Сарни, вул. Сосюри, 2, було направлено
ухвалу від 28.01.2014р., з довідкою
відділення підприємства зв'язку: "За
закінченням терміну зберігання", а
ухвалу суду від 04.03.2014р. було вручено.

Разом з тим, з поданого позивачем
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на 11.03.2014р.
вбачається, що місце проживання
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1:
АДРЕСА_1. Вищезазначена обставина
свідчить про неподання відповідачем
органу реєстрації всупереч пункту 5
статті 29 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців" відомостей про зміну
фактичного місцезнаходження. Таким
чином, негативні наслідки за вказане
порушення покладаються на відповідача
- фізичну особу - підприємця ОСОБА_1.

Відповідно до частини 1 статті 64 ГПК
України, ухвала про порушення
провадження у справі надсилається
зазначеним особам за повідомленою ними
господарському суду поштовою адресою.
У разі ненадання сторонами інформації
щодо їх поштової адреси, ухвала про
відкриття провадження у справі
надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
належним чином. За таких обставин,
судом вжито необхідних заходів щодо
повідомлення відповідача про дату та
місце розгляду справи.

Суд вбачає, що наявних у справі
матеріалів достатньо для розгляду
заяви без участі представників сторін
відповідно до статті 75 ГПК України.

В результаті розгляду матеріалів
справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

04.04.2011р. між товариством з обмеженою
відповідальністю "Північ-Центр ЛТД"
(постачальник) та фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 (покупець) укладено
Договір поставки товару № 18 (а.с. 7).

У відповідності до п. 1.1 та 1.2 вказаного
Договору, постачальник приймає на себе
зобов'язання поставляти товар згідно
замовлень покупця, а покупець
зобов'язується приймати і оплачувати
товар в порядку і на умовах,
передбачених даним Договором. Ціна,
асортимент, одиниця виміру, кількість
товару та зворотної тари, що
постачається, визначається у
накладних, які є невід'ємною частиною
даного договору.

На виконання зазначеного Договору,
товариство з обмеженою
відповідальністю "Північ-Центр ЛТД"
поставило, а фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 отримав товар на
загальну суму 50 003 грн. 41 коп., що
підтверджується видатковою накладною
№ДМ-0021747 від 01.04.2013р. (а.с. 8).

Згідно п. 4.3 договору, розрахунки за
кожну поставлену партію товару
здійснюються: в безготівковому порядку
на протязі 30 календарних днів з моменту
поставки; готівковому внесенням
готівки в касу постачальника протягом
30 календарних днів з моменту поставки.

Однак відповідач, в порушення умов
домовленостей, не розрахувався з
позивачем за поставлений товар в сумі 50
003 грн. 41 коп.

12.11.2013р. позивач направив відповідачу
вимогу на погашення заборгованості
(а.с. 14, доказ направлення відповідачу
а.с. 15), в якій вимагав від відповідача
сплатити суму заборгованості. Дана
вимога залишена відповідачем без
задоволення та відповіді.

Таким чином, станом на час розгляду
справи в суді, за відповідачем перед
позивачем рахується заборгованість за
поставлений товар в сумі 50 003 грн. 41
коп..

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, встановивши обставини справи
і давши їм правову оцінку,
господарський суд вважає, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема є договори та
інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до частини 2 статті 530 ЦК
України якщо строк (термін) виконання
боржником обов'язку не встановлений
або визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Згідно із статтею 526 ЦК України та
статтею 193 ГК України - зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

У відповідності до статті 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК
України - боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом, при цьому статтею 525 ЦК
України встановлено, що одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Доказів сплати боргу відповідач суду
не подав.

Статтями 33 та 34 ГПК України визначено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

У відповідності до статті 43 ГПК
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

З огляду на вищевикладене в сукупності
вбачається, що вимоги позивача про
стягнення з відповідача 50 003 грн. 41 коп.
заборгованості обґрунтовані,
стверджуються матеріалами справи, а
відтак, на підставі ст.ст. 11, 509, 526, 530, 612,
629 ЦК України та ст.ст. 173, 193 ГК України,
підлягають задоволенню.

На відповідача на підставі статті 49 ГПК
України покладаються витрати по сплаті
судового збору в розмірі 1 827 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 81-1, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідент. номер НОМЕР_1) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Північ-Центр ЛТД"
(34500, м. Сарни, вул. Шота Руставелі, буд. 17,
) - 50 003 грн. 41 коп.
заборгованості та 1 827 грн. витрат по
сплаті судового збору.

3. Накази видати після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення підписане суддею "03" квітня
2014р.

Суддя
Горплюк А.М.