ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року Справа № 29/5005/486/2012
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіПоліщука В.Ю.
(доповідач),суддів:Білошкап О.В.,
Катеринчук Л.Й.,розглянувшикасаційну
скаргу Іноземного підприємства
"Геотранс",на ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 29.01.2014 року,у
справі № 29/5005/486/2012 Господарського суду
Дніпропетровської області,за
заявоюТовариства з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль" (м. Київ),доТовариства з
обмеженою відповідальністю "Укртек"
(м. Дніпропетровськ),про
визнання банкрутом, -за участю
представників:від ПАТ "Райффайзен
Лізинг Аваль": Рудяк О.І. - представник
(довіреність від 20.12.2013
року);представники інших учасників
судового провадження не з'явились;в с т
а н о в и в :

У січні 2012 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль" (далі за текстом - ТзОВ
"Райффайзен Лізинг Аваль") звернулось
до Господарського суду
Дніпропетровської області з заявою про
порушення справи про банкрутство
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укртек" (далі за
текстом - ТзОВ "Укртек"), на підставі ст.
ст. 11, 12, 13 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою Господарського суду
Дніпропетровської області від 18.01.2012
року у справі № 29/5005/486/2012 порушено
провадження у справі, інше.

Ухвалою Господарського суду
Дніпропетровської області від 20.02.2012
року у справі № 29/5005/486/2012 (суддя - Полєв
Д.М.) визначено розмір вимог
ініціюючого кредитора у сумі 657 360 грн. 08
коп.; введено процедуру розпорядження
майном ТзОВ "Укртек" строком на 6
місяців, до 13.08.2012 року; призначено
розпорядником майна арбітражного
керуючого Талана І.Р., інше. Призначаючи
розпорядником майна боржника
арбітражного керуючого Талана І.Р.
місцевий господарський суд керувався
приписами ст. ст. 31, 13 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
29.01.2014 року у справі № 29/5005/486/2012
(головуючий суддя - Виноградник О.М.,
судді: Лисенко О.М., Вечірко І.О.) в
задоволені Клопотання Іноземного
підприємства "Геотранс" (далі за
текстом - ІП "Геотранс") про відновлення
пропущеного строку на подачу
апеляційної скарги відмовлено;
апеляційну скаргу ІТ "Геотранс" № 5 від
22.01.2012 року повернуто скаржнику;
повернуто ІП "Геотранс" із Спецфонду
Державного бюджету України 609 грн. 00
коп. судового збору, сплаченого за
платіжним дорученням № 1194 від 23.01.2014
року. При цьому, апеляційний
господарський суд вказав, що правові
підстави для задоволення Клопотання
відсутні.

Не погоджуючись з прийнятою
господарським судом апеляційної
інстанції ухвалою, ІП "Геотранс"
звернулось з касаційною скаргою, у якій
просить скасувати ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 29.01.2014 року у
справі № 29/5005/486/2012, а справу передати на
новий розгляд до апеляційного
господарського суду для вирішення
питання про прийняття апеляційної
скарги на ухвалу Господарського суду
Дніпропетровської області від 20.02.2012
року у справі № 29/5005/486/2012. При цьому,
скаржник посилається на порушення
господарським судом апеляційної
інстанції норм процесуального права,
зокрема, ст. 93 ГПК України.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 19.03.2014 року, згідно зі ст. 1114
ГПК України, касаційну скаргу ІП
"Геотранс" прийнято до провадження та
призначено її до розгляду у судовому
засіданні за участю уповноважених
представників учасників судового
провадження.

26.03.2014 року від ПАТ "Райффайзен Лізинг
Аваль" надійшов Відзив на касаційну
скаргу, у якому ініціюючий кредитор
проти поданої ІП "Геотранс" касаційної
скарги заперечує, вважає прийняту
апеляційним господарським судом
ухвалу від 29.01.2014 року у цій справі
законною та обґрунтованою, просить
залишити її без змін, а касаційну
скаргу - без задоволення.

В судовому засіданні касаційної
інстанції представник ПАТ "Райффайзен
Лізинг Аваль" проти касаційної скарги
ІП "Геотранс" заперечив за наведених у
Відзиві на неї підстав, просив ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 29.01.2014 року у
цій справі залишити без змін, а
касаційну скаргу - без задоволення.

Інші учасники касаційного провадження
уповноважених представників в судове
засідання касаційної інстанції не
направили, хоча про дату, час та місце
розгляду касаційної скарги були
повідомлені належним чином.
Враховуючи, що учасників судового
провадження було повідомлено про те, що
не з'явлення їх представників в судове
засідання касаційної інстанції не
тягне за собою відкладення розгляду
справи, колегія суддів Вищого
господарського суду України дійшла
висновку про можливість розгляду
касаційної скарги за відсутності в
судовому засіданні уповноважених
представників учасників касаційного
провадження, які не з'явились.

Заслухавши доповідь судді Поліщука
В.Ю., обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши наявні матеріали
справи, проаналізувавши застосування
господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Апеляційним господарським судом під
час розгляду поданої ІП "Геотранс"
апеляційної скарги встановлено
наступне.

Ухвалою Господарського суду
Дніпропетровської області від 20.02.2012
року у справі № 29/5005/486/2012 визначено
розмір вимог ТзОВ "Райффайзен Лізинг
Аваль" до ТзОВ "Укртек" у сумі 657 360 грн. 08
коп.; введено процедуру розпорядження
майном боржника строком на 6 місяців, до
13.08.2012 року; призначено розпорядником
майна боржника арбітражного керуючого
Талана І.Р.; інше.

23.01.2014 року, не погоджуючись з ухвалою
Господарського суду Дніпропетровської
області від 20.02.2012 року у справі №
29/5005/486/2012, ІП "Геотранс" звернулось з
апеляційною скаргою, у якій просило
вказану ухвалу скасувати в частині
визнання вимог ТзОВ "Райффайзен Лізинг
Аваль" у сумі 657 360 грн. 08 коп., справу
направити до Господарського суду
Дніпропетровської області для
вирішення питання про визначення суми
вимог ініціюючого кредитора.

Одночасно, в апеляційній скарзі ІП
"Геотранс" звернулось з клопотанням про
відновлення строку на апеляційне
оскарження ухвали господарського суду
Дніпропетровської області від 20.02.2012
року, в обґрунтування якого скаржник
посилався на ту обставину, що про
існування оскаржуваної ухвали він
дізнався лише 22.01.2014 року з Єдиного
державного реєстру судових рішень,
оскільки копію цієї ухвали ним
отримана не була.

Під час розгляду поданого ІП "Геотранс"
клопотання, апеляційним господарським
судом встановлено, що 01.10.2012 року ІП
"Геотранс" звернулось із Заявою з
кредиторськими вимогами до ТзОВ
"Укртек" на суму 3 140 720 грн. 00 коп., в
порядку ст. 14 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою Господарського суду
Дніпропетровської області у справі №
29/5005/486/2012 від 04.10.2012 року Заяву ІП
"Геотранс" з грошовими вимогами до ТзОВ
"Укртек" було прийнято до розгляду.

Встановивши наведені вище обставини,
апеляційний господарський суд дійшов
висновку, що, звертаючись 23.01.2014 року з
апеляційною скаргою на ухвалу
Господарського суду Дніпропетровської
області від 20.02.2012 року у справі №
29/5005/486/2012, ІП "Геотранс" не наведено
поважних причин пропуску
процесуального строку на оскарження
цієї ухвали, у розумінні ст. 53 ГПК
України, а відтак, правові підстави для
задоволення заявленого ІП "Геотранс"
клопотання про відновлення строків на
апеляційне оскарження цієї ухвали
відсутні.

Не погоджуючись з такими висновками
апеляційного господарського суду, ІП
"Геотранс" звернулось з касаційною
скаргою, у якій, посилаючись на
порушення апеляційним господарським
судом ст. 93 ГПК України, просить
скасувати ухвалу Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
29.01.2014 року у справі № 29/5005/486/2012, а
справу передати на новий розгляд до
апеляційного господарського суду для
вирішення питання про прийняття
апеляційної скарги на ухвалу
Господарського суду Дніпропетровської
області від 20.02.2012 року у справі №
29/5005/486/2012.

Відмовляючи у задоволенні поданої ІП
"Геотранс" касаційної скарги, колегія
суддів касаційної інстанції виходить з
наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 91 ГПК України, сторони у
справі, прокурор, треті особи, особи,
які не брали участь у справі, якщо
господарський суд вирішив питання про
їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили.

У відповідності зі ст. 93 ГПК України,
апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів, а на ухвалу
місцевого господарського суду -
протягом п'яти днів з дня їх оголошення
місцевим господарським судом. У разі
якщо в судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, зазначений строк
обчислюється з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до ст. 84 цього
Кодексу. Апеляційна скарга, яка подана
після закінчення строків, установлених
цією статтею, залишається без розгляду,
якщо апеляційний господарський суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для відновлення строку, про що
постановляється ухвала. Розгляд заяви
особи про поновлення строку на подання
апеляційної скарги здійснюється одним
із суддів колегії суддів апеляційного
господарського суду, склад якої
визначений при реєстрації справи
відповідно до положень ч. 4 ст. 91 цього
Кодексу.

Постановою Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування розділу
ХІІ Господарського процесуального
кодексу України" № 7 від 17.05.2011 року, з
метою забезпечення однакового і
правильного застосування
законодавства про перегляд судових
рішень в апеляційному порядку
роз'яснено наступне.

Статтею 93 ГПК України встановлено, що
апеляційна скарга, яка подана після
закінчення строків, установлених цією
статтею, повертається, якщо
апеляційний господарський суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку.
Відповідну заяву (клопотання) може бути
викладено в апеляційній скарзі чи в
окремому документі, і в останньому
випадку її має бути подано одночасно з
апеляційною скаргою. Заява
розглядається, якщо вона надійшла до
винесення ухвали про повернення
апеляційної скарги. Заява про
поновлення строку розглядається
одноособово одним із суддів колегії
суддів апеляційного господарського
суду, склад якої визначений у
встановленому законом порядку.
Наявність або відсутність підстав для
задоволення заяви про відновлення
пропущеного строку подання
апеляційної скарги визначається за
правилами ч. 1 ст. 53 ГПК України. Про
поновлення або про відмову у
поновленні пропущеного строку може
зазначатися в ухвалі як окремому
документі (за підписом судді, який
розглядав відповідне питання у порядку
ч. 2 ст. 93 ГПК України) або в ухвалах (за
підписами суддів) про повернення
апеляційної скарги (ч. 2 ст. 93, п. 4 ч. 1 ст.
97 ГПК України) чи про прийняття її до
провадження (ст. 98 ГПК України). Ухвалу
про відмову у відновленні пропущеного
строку подання апеляційної скарги та
про повернення останньої може бути
оскаржено в касаційному порядку на
підставі ч. 3 ст. 53 ГПК України. Питання
про прийняття або повернення
апеляційної скарги, відмову в її
прийнятті тощо вирішується колегією
суддів без виклику осіб, які беруть
участь у справі. За результатами
вирішення відповідного питання
виноситься ухвала.

В силу положень ч. 1 ст. 53 ГПК України, за
заявою сторони, прокурора чи з своєї
ініціативи господарський суд може
визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк. При цьому, ГПК України не
пов'язує право суду відновити
пропущений строк з певним колом
обставин, що спричинили пропуск строку.
Таким чином, у кожному випадку, суд з
урахуванням конкретних обставин
пропуску строку оцінює доводи, що
наведені на обґрунтування клопотання
про його відновлення, та робить
висновок щодо поважності чи не
поважності причин пропуску строку.
Клопотання чи заява про відновлення
процесуального строку повинна містити
роз'яснення причин пропуску і підстави,
з яких заявник вважає ці причини
поважними. В клопотанні чи заяві
повинні бути докази того, що здійснити
відповідні процесуальні дії у
визначений строк у заявника не було
можливості. Відповідно з цим, виходячи
зі змісту ст. ст. 33, 53 ГПК України,
поважними причинами визнаються лише
такі обставини, які є об'єктивно
непереборними, не залежать від
волевиявлення сторони та пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного вчинення
сторонами у справі процесуальних дій
та підтверджені належними доказами.

Враховуючи встановлені у справі
обставини та норми чинного
законодавства, які підлягають до
застосування у спірних
правовідносинах, колегія суддів
касаційної інстанції вважає
правомірним висновок апеляційного
господарського суду про відмову у
задоволенні клопотання ІП "Геотранс"
про відновлення процесуального строку
на подання апеляційної скарги на
ухвалу місцевого господарського суду
від 20.02.2012 року, оскільки ІП "Геотранс"
не навело обставин, які були пов'язані з
істотними перешкодами чи труднощами,
що спричинили пропуск процесуального
строку звернення з апеляційною
скаргою.

Поряд з цим, зважаючи на доводи
касаційної скарги щодо неотримання
копії ухвали Господарського суду
Дніпропетровської області від 20.02.2012
року, колегія суддів касаційної
інстанції вважає за необхідне
відзначити, що, оскільки станом на
20.02.2012 року, ІП "Геотранс" не набуло
статусу сторони або учасника
провадження у цій справі, а тому,
місцевий господарський суд не мав
обов'язку направляти на адресу
скаржника копію оскаржуваної ухвали.

Водночас, колегія суддів Вищого
господарського суду України зазначає,
що відновлення пропущеного
процесуального строку є правом суду,
яким останній користується виходячи із
поважності причин пропуску строку, які,
в цьому випадку, не вбачаються за
відсутності обставин, що об'єктивно
перешкоджали скаржнику реалізувати
своє право на подання апеляційної
скарги.

За таких обставин та враховуючи, що
скаржником не наведено поважних причин
пропуску встановленого строку подання
апеляційної скарги, у розумінні ст. 53
ГПК України, колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає
правомірним висновок апеляційного
господарського суду про відмову ІП
"Геотранс" у задоволенні заявленого
клопотання про відновлення строку на
апеляційне оскарження ухвали
місцевого господарського суду від
20.02.2012 року, відповідно відсутні
підстави для скасування ухвали
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 29.01.2014 року у
цій справі.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст.
1115, 1117, 1119, 11111, 11113 ГПК України, Вищий
господарський суд України -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Іноземного
підприємства "Геотранс" залишити без
задоволення.

2. Ухвалу Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
29.01.2014 року у справі № 29/5005/486/2012
Господарського суду Дніпропетровської
області залишити без змін.

Головуючий суддяВ.Ю. Поліщуксудді:О.В.
Білошкап Л.Й. Катеринчук