ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2014 р.Справа № 916/2700/13Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Бойко Л.І., Величко Т.А.

при секретарі судового засідання
Альошиній Г.М.,

за участю представників:

від позивача - Гамар В.І., довіреність
№ДР-2 від 25.10.2013р.;

від відповідача - участі не брали;

від третьої особи
(Білгород-Дністровської районної
державної адміністрації Одеської
області) - участі не брали;

від третьої особи (відділу Держкомзему
у Білгород-Дністровському районі
Одеської області) - участі не брали;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Білгород-Дністровської районної ради
Одеської області

на рішення господарського суду
Одеської області від 17.02.2014р.

у справі №916/2700/13

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "Консервний завод
"Дар Бесарабії"

до відповідача:
Білгород-Дністровської районної ради
Одеської області

за участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача:

-Білгород-Дністровської районної
державної адміністрації Одеської
області;

- відділу Держкомзему у
Білгород-Дністровському районі
Одеської області;

про визнання незаконним та скасування
рішення

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду
Одеської області від 17.02.2014р. у справі
№916/2700/13 (головуючий суддя П.А. Меденцев,
судді: Н.В. Рога, Ю.О. Зайцев) позовні
вимоги задоволено повністю: визнано
незаконним та скасовано рішення
Білгород-Дністровської районної ради
Одеської області від 18.03.2011 р. №121-VI
„Про затвердження технічної
документації про нормативно-грошову
оцінку земельної ділянки, площею 5,9040 га
товариства з обмеженою
відповідальністю "Консервний завод
"Дар Бесарабії", для обслуговування
будівель та споруд виробничого
комплексу, розташованої за адресою:
Одеська область,
Білгород-Дністровський район,
Старокозацька сільська рада, (за межами
населеного пункту)".

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Білгород-Дністровська районна рада
Одеської області звернулась з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення господарського суду Одеської
області від 17.02.2014р. у справі №916/2700/13
скасувати та припинити провадження по
даній справі.

В судовому засіданні 25.03.2014р. позивач
проти задоволення апеляційної скарги
висловив заперечення (том ІІ а.с.23-26);
представники відповідача та третіх
осіб участі не брали, хоча були
належним чином сповіщені про час та
місце проведення судового засідання,
що підтверджується матеріалами справи
(том ІІ а.с. 3). Треті особи причини
неявки в судове засідання не
повідомили, відповідач надіслав
клопотання про відкладення розгляду
справи, мотивоване неможливістю
забезпечити явку повноважного
представника. Вказане клопотання
задоволенню не підлягає з підстав
відсутності обставин, визначених
статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України, з
якими закон пов'язує можливість
відкладення розгляду справи, до того ж
явка повноважних представників сторін
в судове засідання обов'язковою не
визнавалась, а матеріали справи
містять достатньо документів для
розгляду апеляційної скарги в даному
судовому засіданні.

Заслухавши пояснення
представника позивача, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
наявні матеріали справи на предмет
правильності застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
судова колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Предметом даного спору є визнання
незаконним та скасування рішення
Білгород-Дністровської районної ради
Одеської області від 18.03.2011 р. №121-VI
„Про затвердження технічної
документації про нормативно грошову
оцінку земельної ділянки, площею 5,9040 га
товариства з обмеженою
відповідальністю "Консервний завод
"Дар Бесарабії", для обслуговування
будівель та споруд виробничого
комплексу, розташованої за адресою:
Одеська область,
Білгород-Дністровський район,
Старокозацька сільська рада, (за межами
населеного пункту)".

Задовольняючи позовні вимоги,
господарський суд Одеської області
дійшов висновку, що даний спір підлягає
розгляду в порядку господарського
судочинства та вирішив його по суті.

Колегія суддів Одеського апеляційного
господарського суду вважає такий
висновок помилковим з наступних
підстав.

У вирішенні питання про те, чи є даний
спір господарським та чи підлягає він
вирішенню в порядку господарського
судочинства, апеляційний
господарський суд виходить з положень
статті 12 Господарського
процесуального кодексу України.

Згідно статті 12 Господарського
процесуального кодексу України
господарським судам
підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при
укладанні, зміні, розірванні і
виконанні господарських договорів, у
тому числі щодо приватизації майна, та
з інших підстав, крім: спорів про
приватизацію державного житлового
фонду; спорів, що виникають при
погодженні стандартів та технічних
умов; спорів про встановлення цін на
продукцію (товари), а також тарифів на
послуги (виконання робіт), якщо ці ціни
і тарифи відповідно до законодавства
не можуть бути встановлені за угодою
сторін; спорів, що виникають із
публічно-правових відносин та
віднесені до компетенції
Конституційного Суду України та
адміністративних судів; інших спорів,
вирішення яких відповідно до законів
України та міжнародних договорів
України віднесено до відання інших
органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів
Антимонопольного комітету України,
Рахункової палати з питань, віднесених
законодавчими актами до їх
компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних
відносин у спорах між господарським
товариством та його учасником
(засновником, акціонером), у тому числі
учасником, який вибув, а також між
учасниками (засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані
із створенням, діяльністю, управлінням
та припиненням діяльності цього
товариства, крім трудових спорів;

5) справи у спорах щодо обліку прав на
цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із
земельних відносин, в яких беруть
участь суб'єкти господарської
діяльності, за винятком тих, що
віднесено до компетенції
адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами
до боржника, стосовно якого порушено
справу про банкрутство, у тому числі
справи у спорах про визнання
недійсними будь-яких правочинів
(договорів), укладених боржником;
стягнення заробітної плати; поновлення
на роботі посадових та службових осіб
боржника, за винятком спорів,
пов'язаних із визначенням та сплатою
(стягненням) грошових зобов'язань
(податкового боргу), визначених
відповідно до Податкового кодексу
України, а також справ у спорах про
визнання недійсними правочинів
(договорів), якщо з відповідним позовом
звертається на виконання своїх
повноважень контролюючий орган,
визначений Податковим кодексом
України;

8) справи за заявами про затвердження
планів санації боржника до порушення
справи про банкрутство.

Господарський спір
підвідомчий господарському
суду, зокрема, за таких
умов:

-участь у спорі суб'єкта
господарювання;

-наявність між сторонами,
по-перше, господарських
відносин, врегульованих
Цивільним кодексом України,
Господарським кодексом
України, іншими актами
господарського і цивільного
законодавства, і, по-друге,
спору про право, що
виникає з відповідних
відносин;

-наявність у законі норми, що прямо
передбачала б вирішення спору
господарським судом;

-відсутність у законі
норми, що прямо
передбачала б вирішення
такого спору судом іншої
юрисдикції (пункт 3.1 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 24.10.2011 р. №10 «Про деякі
питання підвідомчості і підсудності
справ господарським судам»).

Під поняттям „справа
адміністративної юрисдикції",
наведеного у статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, розуміється переданий на
вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Тобто, справою
адміністративної юрисдикції
є спір, який виник
між двома (кількома)
суб'єктами стосовно їх
прав та обов'язків у
конкретних правовідносинах,
в яких хоча б один
суб'єкт законодавчо
уповноважений владно
керувати поведінкою іншого
(інших) суб'єктів, а ці
суб'єкти зобов'язані
виконувати вимоги та
приписи такого владного
суб'єкта (інформаційний лист
Верховного Суду України від 26.12.2005 р.
№3.2.-2005).

Господарським судам не підвідомчі
справи у спорах, що виникають з
публічно-правових відносин, у яких
держава та територіальні громади через
свої органи беруть участь з метою
реалізації владних повноважень, а
також справи, пов'язані з оскарженням
правових актів, спрямованих на
здійснення повноважень управління у
земельних відносинах. Владні
повноваження державних органів та
органів місцевого самоврядування
реалізується у відносинах, пов'язаних з
управлінням у галузі використання,
охорони земель і врегульованих
розділом VII Земельного кодексу України,
зокрема, із встановленням та зміною меж
адміністративно-територіальних
утворень, плануванням використання
земель, землеустроєм, введенням
державного земельного кадастру,
моніторингом земель, а також у
відносинах охорони земель та контролю
за їх використанням, врегульованих
розділом VІ Земельного кодексу України.
Рішення або інший індивідуальний акт
державного органу чи органу місцевого
самоврядування, пов'язаний із
здійсненням повноважень управління у
відповідних галузях, є правовим актом,
спрямованим на реалізацію владних
повноважень. Відповідні акти мають
обов'язковий характер з ознаками,
притаманними публічно-правовим
відносинам (пункт 1.4 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
17.05.2011 р. №6 "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин").

Розділ VІІ Земельного кодексу України
регулює правовідносини, пов'язані з
управлінням в галузі використання і
охорони земель.

Згідно статті 201 розділу VІІ Земельного
кодексу України грошова оцінка
земельних ділянок визначається на
рентній основі. Залежно від
призначення та порядку проведення
грошова оцінка земельних ділянок може
бути нормативною і експертною.
Нормативна грошова оцінка земельних
ділянок використовується для
визначення розміру земельного податку,
втрат сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва,
економічного стимулювання
раціонального використання та охорони
земель тощо. Грошова оцінка земельних
ділянок проводиться за методикою, яка
затверджується Кабінетом Міністрів
України.

Нормативна грошова оцінка земель
несільськогосподарського призначення
(крім земель населених пунктів)
здійснюється відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України №1278 від
23.11.2011р. «Про затвердження Методики
нормативної грошової оцінки земель
несільськогосподарського призначення
(крім земель населених пунктів) та
спільного наказу Державного комітету
по земельних ресурсах, Міністерства
аграрної політики України,
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України, Державного комітету України
по водному господарству, Державного
комітету лісового господарства
України, Української академії аграрних
наук №19/16/22/11/17/12 від 27.01.2006р. «Про
Порядок нормативної грошової оцінки
земель несільськогосподарського
призначення (крім земель населених
пунктів)».

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про оцінку земель" нормативна грошова
оцінка земельних ділянок -
капіталізований рентний дохід із
земельної ділянки, визначений за
встановленими і затвердженими
нормативами.

Правове регулювання оцінки земель
здійснюється відповідно до
Конституції України, Земельного
кодексу України, Закону України "Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні", цього Закону, законів України,
інших нормативно-правових актів,
прийнятих відповідно до них (стаття 2
Закону України "Про оцінку земель").

В силу положень статті 15 Закону України
"Про оцінку земель" підставою для
проведення оцінки земель (бонітування
ґрунтів, економічної оцінки земель та
нормативної грошової оцінки земельних
ділянок) є рішення органу виконавчої
влади або органу місцевого
самоврядування.

У відповідності до норм статті 18
названого Закону нормативна грошова
оцінка земельних ділянок проводиться
відповідно до державних стандартів,
норм, правил, а також інших
нормативно-правових актів на землях
усіх категорій та форм власності.
Нормативна грошова оцінка земельних
ділянок проводиться: розташованих у
межах населених пунктів незалежно від
їх цільового призначення - не рідше ніж
один раз на 5 - 7 років; розташованих за
межами населених пунктів земельних
ділянок сільськогосподарського
призначення - не рідше ніж один раз на 5 -
7 років, а несільськогосподарського
призначення- не рідше ніж один раз на 7 -
10 років. Нормативна грошова оцінка
земельних ділянок проводиться
юридичними особами, які є розробниками
документації із землеустрою
відповідно до Закону України "Про
землеустрій".

За результатами бонітування ґрунтів,
економічної оцінки земель та
нормативної грошової оцінки земельних
ділянок складається технічна
документація. Дані про нормативну
грошову оцінку окремої земельної
ділянки оформляються як витяг з
технічної документації з нормативної
грошової оцінки земель. Технічна
документація з бонітування ґрунтів,
економічної оцінки земель, нормативної
грошової оцінки земельних ділянок, а
також звіти з експертної грошової
оцінки земельних ділянок державної та
комунальної власності у разі їх
продажу підлягають державній
експертизі відповідно до закону
(статті 20, 21 Закону України "Про оцінку
земель").

Згідно положень статті 23 Закону
України "Про оцінку земель" технічна
документація з бонітування ґрунтів,
економічної оцінки земель та
нормативної грошової оцінки земельних
ділянок, розташованих за межами
населених пунктів, затверджується
районними радами.

Аналіз наведених норм та матеріалів
справи свідчить про те, що відповідачем
є орган, який у спірних правовідносинах
виступає як суб'єкт владних
повноважень, а не як орган, через який
територіальна громада реалізує
повноваження власника земельних
ділянок. Питання землеустрою,
бонітування ґрунтів, економічної
оцінки та нормативної грошової оцінки
земель, та спори, пов'язані з виконанням
таких функцій державними органами та
органами місцевого самоврядування,
відносяться до публічно-правових
спорів.

Таким чином, спір в даній справі виник у
зв'язку з адміністративними, а не
господарськими відносинами, а тому на
правовідносини сторін у справі
поширюється дія Кодексу
адміністративного судочинства
України, за правилами якого і належить
вирішувати цей спір.

Оскільки даний спір не підлягає
вирішенню в господарських судах
України, тому провадження у справі
підлягає припиненню на підставі пункту
1 частини першої статті 80
Господарського процесуального кодексу
України.

Враховуючи викладене, колегія суддів
Одеського апеляційного господарського
суду вважає, що судом першої інстанції
з порушенням правил підвідомчості
розглянуто даний спір, що є безумовною
підставою для скасування
оскаржуваного судового акту.

Судові витрати у відповідності до
правил статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються на позивача.

Керуючись статтями 49, 80, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Одеський апеляційний
господарський суд

П О С
Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу
Білгород-Дністровської районної ради
задовольнити.

Рішення господарського суду
Одеської області від 17.02.2014 р. у справі
№916/2700/13 скасувати.

Провадження у справі №916/2700/13
припинити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Консервний завод
«Дар Бесарабії» на користь
Білгород-Дністровської районної ради
609 грн. судового збору за подання
апеляційної скарги.

Доручити господарському суду
Одеської області видати відповідний
наказ.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
у касаційному порядку.

Повний текст постанови
складено та підписано 26.03.2014р.

Головуючий суддя
С.В.Таран

Суддя
Л.І. Бойко

Суддя
Т.А. Величко