номер провадження справи 24/8/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2014
Справа № 908/214/14

за позовом: відкрите акціонерне
товариство "Запоріжжяобленерго" (вул.
Каховська, 26, м. Запоріжжя, 690696)

до відповідача: Державне підприємство
"Підприємство Кам'янської виправної
колонії Управління державної
пенітенціарної служби України в
Запорізькій області (№ 101)" (вул. Зелена,
смт Камяне, Вільнянський район,
Запорізька область, 70050)

про стягнення 53 145,61 грн.

Суддя Азізбекян Т.А.

У засіданні приймали участь
представники:

від позивача: Зінченко О.М.,
довіреність від 31.12.2014р. № 30

від відповідача: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

27.01.2014р. до господарського суду
Запорізької області звернулося
відкрите акціонерне товариство
"Запоріжжяобленерго" з позовною заявою
до Державного підприємства
"Підприємство Кам'янської виправної
колонії Управління державної
пенітенціарної служби України в
Запорізькій області (№ 101)" про
стягнення з відповідача 53 145,61 грн., з
яких: 51 601,16 грн. - заборгованість за
спожиту активну електричну енергію, 1
100,45 грн. - пеня, 190,05 грн. інфляції та 253,95
грн. річних.

Ухвалою від 28.01.2014р. судом порушено
провадження у справі № 908/214/14,
присвоєно провадженню номер 24/8/14,
справу призначено до розгляду на
26.02.2014р. У сторін витребувані документи,
які необхідні для всебічного та
об'єктивного розгляду і вирішення
справи.

Ухвалою від 26.02.2014р. розгляд справи
відкладений на 17.03.2014р.

Розгляд справи проводився без
застосування технічних засобів
фіксації судового процесу.

У засіданні суду 17.03.2014р., на підставі
статей 82-1, 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну і резолютивну
частини рішення.

Позивач підтримав заявлені вимоги у
повному обсязі з підстав, викладених у
позовній заяві та зазначив, що 01.09.2005р.
між сторонами укладений договір про
постачання електричної енергії № 3702,
на виконання умов якого відповідачу в
період серпень-грудень 2013р. поставлено
електричну енергію, що підтверджується
відповідними актами про спожиту
електричну енергію. На оплату спожитої
електроенергії відповідачу виставлено
платіжні вимоги - доручення, однак
відповідач у строк, встановлений
договором вимоги у повному обсязі не
сплатив, внаслідок чого загальна сума
боргу відповідача за договором № 3702
від 01.09.2005р. за спожиту в період з серпня
2013р. по грудень 2013р. активну
електроенергію складає 51 601,16 грн. За
прострочку оплати за активну
електричну енергію відповідачу
нараховано пеня в сумі 1 100,45 грн. за
період з 18.09.2013 р. по 24.01.2014 р., в сумі 1 100,45
грн., інфляція за період з 01.10.2013р. по
31.12.2013р. в сумі 190,05 грн. та 3% річних за
період з 18.09.2013 р. по 24.01.2014р. в сумі 253,95
грн. Враховуючи викладене, позивач
просить суд на підставі ст. ст. 11, 15, 16, 625,
509, 525, 526, 530 ЦК України, ст. ст. 230, 276, 343, ГК
України, ст. 26 Закону України «Про
електроенергетику», позов
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
прибув, проте надав суду відзив від
13.03.2014р. № 11/12-768 в якому зазначив, що
заборгованість за спожиту активну
електроенергію визнає у повному обсязі
в сумі 51 601,16 грн. Також відповідач
просить суд зменшити розмір позовних
вимог в частині нарахування пені на
суму 1 100,45 грн., 3% річних на суму 253,95 грн.
та інфляції на суму 190,05 грн. та вказує
на те, що згідно ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про Державну кримінально - виконавчу
службу України», майно Державної
кримінально-виконавчої служби України
перебуває в державній власності та
використовується виключно для
забезпечення виконання її завдань та
до ч. 5 ст. 26 цього Закону , звернення
стягнення на майно органів і установ
виконання покарань, їх підприємств,
слідчих ізоляторів, навчальних
закладів, закладів охорони здоров'я не
допускається. У відповідності до ч. 5 ст.
139 ГК України, грошові кошти
підприємства є різновидом майна
підприємства. Отже, майно з якого може
бути стягнуто заборгованість у
підприємства відсутнє. Частиною 2 ст. 231
ГК України встановлене обмеження щодо
розмірів пені, яка може бути
застосована до державного
підприємства 0.1 % вартості товарів
(послуг), з яких допущене прострочення
виконання, за кожен день прострочення.
Зазначена вимога закону, на думку
відповідача, безпідставно
проігнорована позивачем.

Справа розглянута в порядку ст. 75 ГПК
України за відсутністю представника
відповідача .

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.09.2005р. між відкритим акціонерним
товариством «Запоріжжяобленерго»
(Постачальник електричної енергії) і
Підприємством Кам'янської виправної
колонії № 101 Управління Державного
департаменту України з питань
виконання покарань у Запорізькій
області (Споживач) укладений договір
про постачання електричної енергії №
3702.

Додатковою угодою № 9 від 01.07.2010р. про
внесення змін до договору про
постачання електричної енергії № 3702
від 01.07.2010 року в тексті договору
змінено назву Споживача з Підприємства
Кам'янської виправної колонії № 101
Управління Державного департаменту
України з питань виконання покарань у
Запорізької області на назву Державне
підприємство «Підприємство
Кам'янської виправної колонії
Управління державного департаменту
України з питання виконання покарань в
Запорізької області (101)» у зв'язку з
правонаступництвом та переходу прав та
обов'язків по договору, які виникли у
попереднього Споживача.

Згідно розділу 1 договору, Постачальник
електричної енергії постачає
електричну енергію Споживачу, а
Споживач оплачує Постачальнику
електричної енергії її вартість та
здійснює інші платежі згідно з умовами
цього Договору та додатками до нього,
що є його невід'ємними частинами.

Розділом 2 договору сторони
передбачили, що під час виконання умов
цього договору, а також вирішення всіх
питань, що не обумовлені цим договором,
сторони зобов'язуються керуватися
чинним законодавством України, зокрема
«Правилами користування електричною
енергією» (далі - ПКЕЕ), Правилами
улаштування електроустановок (ПУЕ) та
технічними умовами.

Споживач зобов'язується оплачувати
Постачальнику електричної енергії
вартість електричної енергії згідно з
умовами Додатків № 4 «Порядок
розрахунків» та № 5 «Графік зняття
показів засобів обліку електричної
енергії» (п. 2.2.3.).

Згідно п.7 додатку № 4 до договору № 3702
від 01.09.2005р., споживач зобов'язаний у
термін, що не перевищує 5 операційних
днів з дня отримання рахунку або
платіжної вимоги-доручення, здійснити
оплату рахунку або платіжної
вимоги-доручення, що направляється
йому Постачальником електричної
енергії.

Датою отримання рахунку або платіжної
вимоги-доручення вважається:

- при направлені рекомендованим листом
- дата, зазначена на фінансовому чеку
поштового відділення, що підтверджує
відправлення, з урахуванням поштового
пробігу документа (по місту - 3 дні, по
області - 5 днів, по Україні - 7 днів);

- у випадку вручення рахунку або
платіжної вимоги-доручення
уповноваженому представнику Споживача
під розпис в журналі, дата зазначена в
журналі;

- при направленні нарочним - дата
вручення Споживачу.

Як вбачається з матеріалів справи у
серпні 2013 року відповідачем,
відповідно до акту про спожиту активну
електричну енергію, спожито
електроенергії на суму 7 766,66 грн. На
оплату виставлено платіжну вимогу
доручення № 7262 від 06.09.2013р. на суму 7 766,66
грн., що відправлена споживачу поштою
рекомендованим листом 06.09.2013р. (реєстр
за вересень міститься в матеріалах
справи). Вказану платіжну
вимогу-доручення відповідачем
сплачено 05.12.2013р. частково в розмірі 4
000,00 грн. Отже, залишок становить 3 766,66
грн.

У вересні 2013 року відповідачем,
відповідно до акту про спожиту активну
електричну енергію, спожито
електроенергії на суму 9 028,17 грн. На
оплату виставлено платіжну вимогу
доручення № 8191 від 07.10.2013р. на суму 9 028,17
грн., що відправлена споживачу поштою
рекомендованим листом 07.10.2013р. Вказана
платіжна вимога -доручення
відповідачем не сплачено.

У жовтні 2013 року відповідачем,
відповідно до акту про спожиту активну
електричну енергію, спожито
електроенергії на суму 12 284,52 грн. На
оплату виставлено платіжну вимогу -
доручення № 9148 від 07.11.2013 р. на суму 12
284,52 грн., яка направлена споживачу
поштою рекомендованим листом 07.11.2013р.
Вказана платіжна вимога -доручення
відповідачем не сплачена.

У листопаді 2013 року відповідачем,
відповідно до акту про спожиту активну
електричну енергію, спожито
електроенергії на суму 12 957,56 грн. На
оплату виставлено платіжну вимогу
доручення № 10310 від 09.12.2013р. на суму 12
957,56 грн., що відправлена споживачу
поштою рекомендованим листом 09.12.2013р.
Вказана платіжна вимога -доручення
відповідачем не сплачена.

У грудні 2013 року відповідачем,
відповідно до акту про спожиту активну
електричну енергію, спожито
електроенергії на суму 13 564,25 грн. На
оплату виставлено платіжну вимогу
доручення № 10964 від 04.01.2014 р. на суму 13
564,25 грн., що відправлена споживачу
поштою рекомендованим листом 04.01.2014р.
Вказана платіжна вимога -доручення
відповідачем не сплачена.

Таким чином, загальна сума боргу
відповідача за спожиту активну
електричну енергію, що виникла за
період з серпня 2013р. по грудень 2013р. на
момент звернення з позовом до суду
складала 51 601,16 грн.

За приписами ст. 26 Закону України "Про
електроенергетику" споживач, якому
електрична енергія постачається
енергопостачальником, що здійснює
підприємницьку діяльність з
постачання електричної енергії на
закріпленій території, зобов'язаний
оплачувати її вартість виключно
коштами шляхом їх перерахування на
поточний рахунок із спеціальним
режимом використання
енергопостачальника.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського
кодексу України (ГК України),
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утримуватися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до вимог
закону, умов договору. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається крім випадків,
передбачених законом.

Аналогічний припис містить ГК України,
п. п. 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, ін. правових актів, договору.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається крім
випадків, передбачених законом.

Матеріали справи свідчать, що 03.03.2014р.,
тобто після звернення позивача до суду,
відповідачем оплачений 19 889,00 грн. за
спожиту у грудні 2013р. електроенергію,
про що свідчить банківська виписка.

Таким чином, провадження у справі в
частині стягнення суми 19 889,00 грн.
основного боргу підлягає припиненню на
підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України за
відсутністю предмету спору.

Решту вартості спожитої активної
електричної енергії відповідач не
сплатив, внаслідок чого на час розгляду
справи в суді сума основного боргу
становить 31 712,16 грн.

Глава 50 Цивільного кодексу України (ЦК
України) передбачає підстави та умови
припинення зобов'язання, зокрема, ст. 599
ЦК України встановлено, що зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Зобов'язання відповідача оплатити
спожиту активну електроенергію не
припинено.

Оскільки відповідач не надав суду
доказів сплати ним заборгованості, суд
вважає, що позовні вимоги в частині
стягнення основного боргу в розмірі 31
712,16 грн. доведені, обґрунтовані,
підтверджені доданими документами та
підлягають задоволенню судом.

Крім того, позивачем заявлені вимоги
про стягнення з відповідача пені за
прострочення оплати за активну
електричну енергію в період з 18.09.2013р.
по 24.01.2014р. в сумі 1 100,45 грн.

Вимоги про стягнення пені позивач
обґрунтовує п. 4.2.1 договору № 3702 від
01.09.2005р., яким передбачено, що за
недотримання термінів сплати рахунків
або платіжних вимог-доручень за
активну електричну енергію (п. 7 додатку
№ 4 до договору) споживач сплачує
постачальнику електричної енергії
пеню за весь період часу, протягом
якого не виконане зобов'язання по
сплаті в розмірі 0,5% від суми платежу за
кожний день прострочення (але не більше
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період нарахування пені) по
день фактичної оплати.

Судом встановлено, що в порушення вимог
договору відповідач у встановлені
строки зобов'язання щодо оплати
використаної електроенергії не
виконував.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За порушення у сфері господарювання
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність шляхом застосування
до правопорушників господарських
санкцій на підставах і в порядку,
передбачених ГК України, іншими
законами та договором (частина друга
статті 193, частина перша статті 216 та
частина перша статті 218 ГК України).

За приписами частини першої статті 546
ЦК України виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Згідно з частиною третьою статті 549 ЦК
України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Частиною шостою статті 231 ГК України
передбачено, що штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

З огляду на наведене, судом встановлено
підстави щодо стягнення пені за
несвоєчасно виконане грошове
зобов'язання.

Суд знаходить представлений
розрахунок неустойки обґрунтованим,
вимоги не суперечними ст. 232 ГК України
та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Оскільки судом встановлено, що
відповідач прострочив виконання
зобов'язань по оплаті спожитої
активної електроенергії, розрахунок
заявлених до стягнення інфляція за
період з 01.10.2013р. по 31.12.2013р. в сумі 190,05
грн. та 3% річних за період з 18.09.2013 р. по
24.01.2014р. в сумі 253,95 грн. перевірено,
вимоги в цій частині за прострочення
виконання зобов'язання з оплати
активної електроенергії, суд вважає
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Доводи відповідача в обґрунтування
заперечень щодо обмеження пені,
встановленого ч. 2 ст. 231 ГК України, суд
вважає безпідставними, оскільки у
зазначеній статті відповідний розмір
штрафних санкцій застосовується, якщо
інше не передбачено законом або
договором. Розмір заявленої до
стягнення пені передбачено договором.

Вимоги про стягнення річних процентів
та інфляції є передбаченим законом
правом кредитора вимагати сплати
процентів річних, суть якого полягає в
отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір у справі в розмірі 1 720,50
грн. відносяться на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 45, 49, 75, п. 1.1 ст. 80, ст. ст. 82, 84, 85
Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства
"Підприємство Кам'янської виправної
колонії Управління державної
пенітенціарної служби України в
Запорізькій області (№ 101)" (вул. Зелена,
смт Кам'яне, Вільнянський район,
Запорізька область, 70050, , р/р № 0007 в ДОФ АКБ
«Укрсоцбанк» в м. Запоріжжя, МФО 334011 на
користь відкритого акціонерного
товариства "Запоріжжяобленерго" (вул.
Каховська, 26, м. Запоріжжя, 690696, на
поточний рахунок № 01 в Філії - ЗОУ
ВАТ «Державний ощадний банк України»,
МФО 313957, ) основного
боргу за спожиту активну електричну
енергію у розмірі 31 712 (тридцять одна
тисяча сімсот дванадцять) грн.16 коп.

Стягнути з Державне підприємство
"Підприємство Кам'янської виправної
колонії Управління державної
пенітенціарної служби України в
Запорізькій області (№ 101)" (вул. Зелена,
смт Кам'яне, Вільнянський район,
Запорізька область, 70050, , р/р № 0007 в ДОФ АКБ
«Укрсоцбанк» в м. Запоріжжя, МФО 334011 на
користь відкритого акціонерного
товариства "Запоріжжяобленерго" (вул.
Каховська, 26, м. Запоріжжя, 690696, поточний
рахунок - для сплати послуг з
компенсації перетікання реактивної
електроенергії, три проценти річних та
інші № 09 в Запорізькому
відділенні ВАТ «Дочірній банк Сбербанк
Росії» МФО 320627) пеню у розмірі 1 100 (одна
тисяча сто) грн. 45 коп., суму інфляційних
нарахувань -190 (сто дев'яносто) грн. 05
коп., три проценти річних - 253 (двісті
п'ятдесят три) грн. 95 коп. та 1 720 (одна
тисяча сімсот двадцять) грн. 50 коп.
судового збору.

Видати наказ.

В частині стягнення 19 889,00 грн.
основного боргу провадження у справі
припинити.

Суддя
Т.А. Азізбекян

Повне рішення складено 19.03.2014р.