м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 1/396 24.03.14
За позовом Акціонерної
енергопостачальної компанії
Житлово-будівельного кооперативу
Про стягнення 63 129,19 грн.
Суддя Мельник В.І.
від позивача: Левченко В.І.,
довіреність № 91/2013/08/16-2 від 16.08.2013
від відповідача: Сердюк Н.Н..
довіреність № 9 від 23.03.2014
Виставкіна Л.В., паспорт (голова
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Акціонерна енергопостачальна компанія
«Київенерго» (далі -позивач) звернулась
до Господарського суду міста Києва з
позовом до Житлово-будівельного
кооперативу «Виноградар - 7» (далі
-відповідач) про стягнення з останнього
Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач не виконував належним чином
умови договору № 1030048 від 24.01.2001р.
Ухвалою суду від 26.08.09 порушено
провадження у справі № 1/396 та
призначено розгляд на 28.09.09.
07.09.2009р. до відділу діловодства
Господарського суду м. Києва
відповідачем було надіслано
апеляційну скаргу на ухвалу про
порушення провадження у справі.
Оскільки чинним законодавством не
передбачено оскарження ухвали про
порушення провадження у справі,
керуючись пунктом 12 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 13.06.2007р. № 8,
Господарський суд міста Києва ухвалою
від 09.09.2009р. відмовив відповідачу у
прийнятті наведеної скарги.
17.09.2009р. надійшла апеляційна скарга на
ухвалу від 09.09.2009р. про відмову у
прийнятті апеляційної скарги.
Ухвалою від 22.09.2009р. Господарський суду
міста Києва повторно відмовив у
прийнятті скарги, мотивуючи своє
рішення нормами чинного законодавства
та Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 13.06.2007р. № 8.

28.09.2009р. в судовому засіданні судом
встановлено , що до канцелярії суду
надійшла касаційна скарга на ухвали
про відмову у прийнятті апеляційних
скарг, суд прийшов до висновку про
скерування справи до Вищого
господарського суду України для
розгляду касаційної скарги.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 19.10.2009р. відповідачу
відмолено у прийнятті касаційної
скарги, а справу повернуто для
подальшого розгляду до Господарського
суду міста Києва.

Ухвалою від 23.11.2009р. Господарський суд
міста Києва призначив справу до
розгляду на 04.12.2009р.

04.12.2009р. в судовому засіданні позивач
заявив клопотання про відкладення
розгляду справи у зв'язку з
необхідністю звірки розрахунків.

Відповідач проти наведеного не
заперечував, тому суд відклав розгляд
сап рви на 25.12.2009р.

25.12.2009р. в судовому засіданні
відповідач подав клопотання про
зупинення провадження у справі, до
розгляду Шевченківським районним
судом м.Києва справи № 2а-3475/09, щодо
правомірності тарифів, згідно яких
було здійснено нарахування позивачем.

Позивач проти наведеного клопотання не
заперечував.

Відповідно до частини першої статті 79
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд зупиняє
провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом.

Предметом спору у даній справі є
стягнення заборгованості з
Житлово-будівельного кооперативу
«Виноградар - 7» за Договором на
постачання теплової енергії у вигляді
гарячої водибі - 2"удівельного
кооперативу "му засіданні заявлено
клопотання про фіксування судового
процесу та про зупинення провадженнят.

Позивачем у справі № 1/396
розрахунок вартості відвантаженої
товарної продукції здійснено за
тарифами, затвердженими
розпорядженням Київської міської
державної адміністрації.

Оскільки розгляд справи № 1/396 був
неможливий до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи, суд зупинив
провадження у справі № 1/396 до розгляду
справи № 2а-3475/09 Шевченківським
районним судом міста Києва.

08.02.2014р. на запит суду, відповідач
повідомив про відсутність
заборгованості по договору за спірний
період, внаслідок чого суд вирішив
поновити провадження у справі №
1/396.

Згідно ст. 79 ГПК України, господарський
суд поновив провадження у справі № 1/396
згідно ухвали від 24.02.2014р.. та призначив
її до розгляду на 24.03.2014р.

17.03.2014р. відповідач подав через
канцелярію суду пояснення по справі.

20.03.2014р. позивач подав через канцелярію
суду пояснення по справі та заяву про
заміну сторони.

24.03.2014р. представник позивача у
судовому засіданні надав пояснення по
справі, повідомив суд про погашення
основного боргу відповідачем, проте
просив суд стягнути з відповідача
штрафні санкції, оскільки борг було
погашено після порушення провадження у
справі.

Представники відповідача повідомили
суд про сплату основного боргу,
заперечили проти стягнення штрафних
санкцій.

Суд вирішив задовольнити позовні
вимоги частково.

Згідно ст.87 Господарського
процесуального кодексу України повне
рішення та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та
матеріали, заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідачем було
укладено договір на постачання
теплової енергії у гарячій воді від
24.01.2001р. № 1030048.

Згідно з п.2.2.1 та 2.3.1 договору і
відповідно до законодавства України
позивач постачає теплову енергію у
гарячій воді відповідачу для потреб:
опалення та вентиляції - в період
опалювального сезону, гарячого
водопостачання протягом року, в
кількості та в обсягах згідно з
Додатком №1 до договору, яку відповідач
зобов'язаний оплачувати щомісяця
своєчасно та в повному обсязі.

Відповідно до п. 5.1 Договору та
звертання-доручення до нього
визначення кількості спожитої
протягом розрахункового періоду
(місяця) теплової енергії здійснюється
розрахунковим способом згідно з
договірними навантаженнями з
урахуванням середньомісячної
фактичної температури теплоносія від
теплових джерел енергопостачальної
організації та кількості годин (діб)
роботи тепловикористовуючого
обладнання абонента в розрахунковому
періоді.

Нарахування Відповідачу за теплову
енергію здійснюється відповідно до
звернення-доручення про укладення
Договору по приладах обліку за
тарифами, встановленими і
затвердженими розпорядженням
Київської міської державної
адміністрації.

Згідно п. 2 Додатку 4 до Договору
передбачено, що Відповідач
зобов'язаний щомісячно з 12 по 15 число
самостійно отримувати у районному
відділі теплозбуту табуляграму
фактичного споживання теплової
енергії за попередній період та акт
звірки на початок розрахункового
періоду (один примірник оформленого
акту звірки повертає у РВТ).

Сплату за вказаними документами
відповідно до п. 3 Додатка 4 до Договору
Відповідач виконує не пізніше 25 числа
поточного місяця.

Однак свої зобов'язання за зазначеним
договором відповідач не виконав
належним чином, внаслідок чого за
період з 01.10.2006 по 01.07.2009 виникла
заборгованість за використану теплову
енергію, яка на 01.07.2009 становить 45 758,61
грн.

В позовній заяві позивач просив суд
стягнути з відповідача 63 129,19 грн. боргу,
а саме: 45 758,61 грн. - основного боргу, 2430,22
грн. - 3% річних, 14 940,36 грн. - інфляційної
складової боргу та судові витрати.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 629, 712 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до договору; замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
надані послуги; одностороння відмова
від виконання зобов'язання не
допускається.

Укладений між сторонами договір за
своєю юридичною природою є договором
постачання енергетичними мережами.

Відповідно до п.1 ст.712 ЦК України, за
договором поставки постачальник, який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк товар у власність покупця, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.2 ст.712 ЦК України до
договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язань, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один
суб'єкт господарського зобов'язання
повинен вчинити певну дію на користь
іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

24.03.2014р. у судовому засіданні судом було
установлено, що відповідачем погашено
суму основного боргу у повному обсязі,
проте суд дійшов висновку про
стягнення штрафних санкцій з
відповідача, оскільки суму основного
боргу було сплачено вже після
порушення провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України,
боржник який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три відсотки
річних від простроченої суми.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини справи, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Позивач також просив суд стягнути з
відповідача сплачене державне мито у
розмірі 631,29 грн. та 236,00 грн. - витрат за
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу, які відповідно до ст.
49 ГПК України, підлягають стягненню з
відповідача, оскільки останнім
основний борг було погашено вже після
порушення провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 173, 193 ГК України, ст.ст.
525, 526, 530, 625, 629, 712, 714 ЦК України, ст.ст. 22,
33, 49, 81-1, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Житлово-будівельного
кооперативу «Виноградар - 7» (04208,
м.Київ, просп. Правди 76, )
на користь Публічного акціонерного
товариства «Київенерго» (01001, м.Київ, пл.
І.Франка 5, ) 2430 (дві
тисячі чотириста тридцять) грн. 22 коп. -
3% річних, 14 940 (чотирнадцять тисяч
дев`ятсот сорок) грн. 36 коп. -
інфляційної складової боргу, державне
мито у розмірі 631 (шістсот тридцять
одну) грн. 29 коп. та 236 (двісті тридцять
шість) грн. - витрат за
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

В частині стягнення основного боргу у
розмірі 45 758,61 грн. - провадження
припинити.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК
України.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

(Повний текст рішення підписано
28.03.2014р.)

Суддя
В.І.Мельник