ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2014 р.
Справа № 914/62/14

За позовом: Управління житлово -
комунального господарства і
будівництва Трускавецької міської
ради, м.Трускавець Львівської області

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроторговий Дім
"Волинь", м.Трускавець Львівської
області

про: спонукання до укладення договору

Суддя Король М.Р.

За участю представників:

від позивача: Дергун О.Б. -
представник (довіреність від 27.01.14р.);

від відповідача: Валовін Ю.В. -
представник (довіреність від 03.02.2014 р.);

В судовому засіданні 26.03.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Суть спору:

позов заявлено Управлінням житлово -
комунального господарства і
будівництва Трускавецької міської
ради (м.Трускавець) до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агроторговий Дім "Волинь"
(м.Трускавець) про спонукання до
укладення договору про пайову участь у
створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м. Трускавця.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що
у відповідача виник обов'язок
укладення договору про пайову участь у
створенні і розвитку інженерно -
транспортної та соціальної
інфраструктури м. Трускавець, оскільки
забудовник, який має намір щодо
забудови земельної ділянки у
відповідному населеному пункті,
зобов'язаний взяти участь у створенні і
розвитку інженерно - транспортної та
соціальної інфраструктури населеного
пункту у відповідності до ч.2 ст. 40
Закону України „Про регулювання
містобудівної діяльності".

Ухвалою суду від 15.01.14 року порушено
провадження у справі. Розгляд судової
справи призначено на 05.02.14р.

В судове засідання 05.02.2014 року
представник позивач через канцелярію
господарського суду подав додаткові
докази по справі (вх. № 4917/14 від 05.02.2014
року), позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача подав відзив
на позовну заяву вх. № 4916/14 від 05.02.2014
року), відповідно до якого відповідач
заперечує позовні вимоги та просить
суд відмовити в їх задоволенні.

В судовому засіданні 05.02.2014 року суд
оголошував перерву до 27.02.2014 року.

В судове засідання 27.02.2014 року позивач
участь повноважного представника
забезпечив, позов підтримав, подав
додаткові докази у справі (супровідні
листи № 6743/14 від 17.02.2014 року; № 8087/14 від
27.02.2014 року; № 8007 від 27.02.2014 року).

Ухвалою суду від 11.03.2014 р. строк
розгляду спору було продовжено за
клопотання позивача на 15 днів у
відповідності до ст. 69 ГПК України.

В судовому засіданні 26.03.2014 р.
представник позивача позов підтримав з
підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти
позову заперечив з мотивів, наведених у
відзиві на позовну заяву та письмовому
поясненні від 26.03.2014 р. (вх. №13112/14).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, повно та об'єктивно дослідивши
докази в їх сукупності, суд встановив
наступне.

29.05.2013 р. Інспекцією державного
архітектурно - будівельного контролю у
Львівській області зареєстровано
Декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації, а саме: вуличної Аквазони
готельного комплексу "Ріксос -
Трускавець" (Львівська область, м.
Трускавець, вул. Городище, 8), код об'єкта
2411.3, категорія складності ІІІ. Замовник
будівництва - ТОВ „АТД „Волинь".

Земельна ділянка площею 6,3829 га, що
знаходиться за адресою: м. Трускавець,
вул. Городище, 8, належить відповідачу
згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку від
15.06.2007 р. Цільове призначення земельної
ділянки - землі охорони здоров'я
(лікувально - оздоровчий корпус).

В матеріалах справи міститься копія
листа №75 від 21.02.2013 р., адресованого
директору ТзОВ „АТД „Волинь", в якому з
метою визначення величини пайової
участі у розвитку інфраструктури міста
відповідачу запропоновано укласти
договір з урахуванням загальної
кошторисної вартості будівництва
об'єкту на земельній ділянці по вул.
Городище у м. Трускавці. У тексті листа
міститься інформація про надсилання
двох примірників договору.

Керуючись нормами Закону України „Про
регулювання містобудівної діяльності",
рішенням Трускавецької міської ради
№176 від 26.07.2011 р. „Про затвердження
Положення про порядок залучення та
встановлення розміру пайової участі
(внеску) фізичних та юридичних осіб у
створенні і розвитку інженерно -
транспортної та соціальної
інфраструктури м. Трускавець" (із
змінами, внесеними рішенням №389 від
27.09.2012 р.), позивач звернувся до суду з
позовом про спонукання до укладення
договору.

Оцінивши подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги не підлягають
до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно приписів ст. 11 ЦК України,
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини. У випадках, встановлених
актами цивільного законодавства,
цивільні права та обов'язки можуть
виникати з рішення суду.

Статтею 12 ЦК України унормовано, що
особа здійснює свої цивільні права
вільно, на власний розсуд.

За приписами ч. 2 ст. 14 ЦК України,
особа не може бути примушена до дії,
вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Як вбачається з положення ч. 1 ст. 627 ЦК
України, відповідно до статті 6 цього
Кодексу сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 187 ГК
України, спори, що виникають при
укладанні господарських договорів за
державним замовленням, або договорів,
укладення яких є обов'язковим на
підставі закону та в інших випадках,
встановлених законом, розглядаються
судом. Інші переддоговірні спори
можуть бути предметом розгляду суду у
разі якщо це передбачено угодою сторін
або якщо сторони зобов'язані укласти
певний господарський договір на
підставі укладеного між ними
попереднього договору. День набрання
чинності рішенням суду, яким вирішено
питання щодо переддоговірного спору,
вважається днем укладення
відповідного господарського договору,
якщо рішенням суду не визначено інше.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 40 Закону
України „Про регулювання
містобудівної діяльності", порядок
залучення, розрахунку розміру і
використання коштів пайової участі у
розвитку інфраструктури населеного
пункту встановлюють органи місцевого
самоврядування відповідно до цього
Закону. Замовник, який має намір щодо
забудови земельної ділянки у
відповідному населеному пункті,
зобов'язаний взяти участь у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури населеного
пункту, крім випадків, передбачених
частиною четвертою цієї статті. Пайова
участь у розвитку інфраструктури
населеного пункту полягає у
перерахуванні замовником до прийняття
об'єкта будівництва в експлуатацію до
відповідного місцевого бюджету коштів
для створення і розвитку зазначеної
інфраструктури. Частиною 8 наведеної
статті Закону передбачено, що розмір
пайової участі у розвитку
інфраструктури населеного пункту
визначається протягом десяти робочих
днів з дня реєстрації органом
місцевого самоврядування звернення
замовника про укладення договору про
пайову участь та доданих до нього
документів, що підтверджують вартість
будівництва об'єкта, з
техніко-економічними показниками.

Згідно пункту 3.5 Положення „Про
порядок залучення та встановлення
розміру пайової участі (внеску)
фізичних та юридичних осіб у створенні
і розвитку інженерно - транспортної та
соціальної інфраструктури м.
Трускавець", договір про пайову участь
укладається не пізніше п'ятнадцяти
робочих днів з дня реєстрації
звернення забудовника, але до
прийняття об'єкта в експлуатацію, а для
об'єктів 1-3 категорії складності, до
реєстрації інспекцією ДАБК у
Львівській області декларації про
готовність об'єкта до експлуатації.

Як встановлено матеріалами справи,
29.05.2013 р. Інспекцією державного
архітектурно - будівельного контролю у
Львівській області зареєстровано
декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації, а саме: вуличної Аквазони
готельного комплексу "Ріксос -
Трускавець" (Львівська область, м.
Трускавець, вул. Городище, 8), код об'єкта
2411.3, категорія складності ІІІ. Замовник
будівництва - ТОВ „АТД „Волинь".

Факт отримання листа №75 від 21.02.2013 р.,
копія якого міститься в матеріалах
справи, відповідачем заперечується. На
вказаному листі міститься напис
„Прийняв ОСОБА_5", підпис та дата - 12.03.2013
р., що не може бути належним доказом
направлення відповідачу листа та двох
примірників договору.

Враховуючи наведене, в матеріалах
справи відсутні належні докази
звернення до відповідача з пропозицією
про укладення договору про пайову
участь до реєстрації інспекцією ДАБК у
Львівській області декларації про
готовність об'єкта до експлуатації.

Крім того, приписами ст. 40 Закону
України „Про регулювання
містобудівної діяльності" обов'язок
звернення про укладення договору про
пайову участь покладається на
замовника будівництва (ч. 8 Закону).

Відсутність такого звернення
відповідач підставно мотивує його
звільненням від залучення до пайової
участі у розвитку інфраструктури м.
Трускавця, зсилаючись на п. 2 ч. 4 ст. 40
Закону України „Про регулювання
містобудівної діяльності", згідно
якого до пайової участі у розвитку
інфраструктури населеного пункту не
залучаються замовники у разі
будівництва будівель навчальних
закладів, закладів культури, фізичної
культури і спорту, медичного і
оздоровчого призначення.

Нормами вказаного Закону не
встановлено вимоги щодо складання
переліку таких будівель. Відповідно
замовники будівництва підтверджують
приналежність об'єкта будівництва до
зазначених видів будівель шляхом
надання підтверджуючих документів, в
яких буде зазначено код будівлі
відповідно до Державного
класифікатора будівель і споруд ДК
018-2000, затвердженого наказом
Держстандарту України від 17.08.2000 №507, на
рівні її підкласу (за п'ятим знаком), за
яким будівля класифікується в системі
статистичних спостережень. Таким
документом, зокрема, є Декларація про
готовність об'єкта до експлуатації.
(Лист Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та житлово -
комунального господарства України від
22.07.2011 р. №23-11/6294/0/6-11).

За кодом 2411.3, зазначеним у Декларації
про готовність об'єкта до експлуатації,
об'єкт відноситься до споруд для занять
водним спортом, згідно Державного
класифікатора будівель і споруд ДК
018-2000.

Судом встановлено, що цільове
призначення земельної ділянки по вул.
Городище, 8 у м. Трускавець - землі
охорони здоров'я (лікувально -
оздоровчий корпус).

У загальних даних містобудіних умов та
обмежень забудови земельної ділянки
№18-м/у від 14.03.2012 р. зазначено, намірами
забудови: будівництво вуличної
аквазони на території готельного
комплексу, який включає в себе наступні
споруди: басейн переливного типу для
оздоровчого плавання на 4 доріжки,
розмірами 25х10 м; басейн переливного
типу для оздоровчого плавання і
прийому гідротерапевтичних процедур
12х12 м; басейн переливного типу для
прийому відпочиваючих при спуску з
водяних гірок 7,5х5,5 м; комплекс водяних
гірок; басейн переливного типу для
купання дітей у віці від 3-х до 9-ти років
з водяними атракціонами; басейн
переливного типу для прийому
гідротерапевтичних процедур з
елементами гідро та аеромасажів;
технічне приміщення басейнів; зона
відпочинку біля басейнів.

Крім того, суд зазначає, що при поданні
позову позивачем було обрано
неналежний спосіб захисту своїх прав,
що також слугує окремою підставою для
відмови в задоволенні позовних вимог.

Як вбачається з позовної заяви, позивач
просить суд спонукати (зобов'язати)
відповідача укласти договір про пайову
участь у створенні і розвитку
інженерно - транспортної та соціальної
інфраструктури м. Трускавця.

Відповідно до ст. 16 ЦК України та ст.20 ГК
України, особа має право звернутись до
суду за захистом свого особистого
немайнового права або майнового права
та інтересу у визначені цими статтями
способи. Суд може захистити цивільне
право або інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Серед способів захисту, передбачених
ст.16 ЦК України та ст.20 ГК України, не
передбачено такого способу захисту, як
установлення правовідносин, в тому
числі шляхом зобов'язання особи до
укладення договору. Аналогічна позиція
відображена у постанові Верховного
Суду України від 10.10.2012р. у справі №
6-110цс12, де Верховний Суд України
зазначає, що особа вправі звернутися до
суду за захистом своїх прав на підставі
п.1 ч.2 ст.6 ЦК України з позовом про
визнання договору укладеним на умовах,
передбачених нормативно - правовим
актом, що містить відповідний
обов'язок, а зобов'язання укласти
договір у судовому порядку не
відповідає способам захисту прав,
передбачених ст.16 ЦК України.

Такої ж думки дотримується Пленум
Вищого господарського суду України, що
відображено у п. 2.18 Постанови № 6 від
17.05.2011 р. "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин". Так, вирішення
спорів про внесення змін до договору
пов'язане із застосуванням положення
частини першої статті 626 ЦК України,
відповідно до якої договір є
узгодженим волевиявленням двох або
більше сторін, і тому суд не може
зобов'язати іншу сторону договору
внести зміни до нього. Отже,
зацікавлена сторона у випадках,
передбачених законом, може просити суд
про внесення зміни до договору згідно з
рішенням суду, а не про зобов'язання
відповідача внести такі зміни до
договору.

З огляду на викладене вище, в
задоволенні позовних вимог слід
відмовити у зв'язку з їх
безпідставністю та у зв'язку із
неправильним обранням позивачем
способу захисту.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 ГПК
України, покладається на позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
4-3, 33, 34, 43, 49, 82-85, Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Повне рішення складено 27.03.2014 р.

Суддя
Король М.Р.