ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

17.03.2014Справа № 901/529/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" в особі Філії
централізованого продажу послуг
Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком"

До відповідача Міністерства фінансів
Автономної Республіки Крим

про стягнення 7413,13грн.

Суддя Башилашвілі
О.І.

Представники сторін не з'явились.

Суть спору: Публічне акціонерне
товариство «Укртелеком» в особі Філії
централізованого продажу послуг
Публічного акціонерного товариства
«Укртелеком» звернулось до
господарського суду Автономної
Республіки Крим із позовом до
Міністерства фінансів Автономної
Республіки Крим про стягнення з
відповідача на корить позивача
заборгованості за договором у сумі 7413,13
грн., а саме основного боргу, що складає
6998,40грн. та три відсотки річних в
розмірі 414,73 грн., мотивуючи позовні
вимоги порушенням відповідачем умов
договору про надання
телекомунікаційних послуг для
забезпечення функціонування
корпоративної мережі №K.U.-7732/10/101 від
15.12.2011 в частині повної оплати наданих
позивачем послуг.

У судове засідання 11.03.2014, через
канцелярію суду від позивача надійшла
заява про зменшення позовних вимог, у
якій позивач зазначив, що в період
розгляду справи, відповідач 26.02.2014
сплатив позивачу основний борг у сумі
6998,40грн. з призначенням платежу як
оплата рахунку №09-07732/10-554714, у зв'язку з
чим позивач просить суд прийняти
рішення, яким стягнути з Міністерства
фінансів Автономної Республіки Крим на
користь Публічного акціонерного
товариства «Укртелеком» в особі філії
централізованого продажу послуг ПАТ
«Укртелеком» за несвоєчасне виконання
грошового зобов'язання 3% річних в
розмірі 414,73грн., та витрати з оплати
судового збору в розмірі 1827,00грн. До
заяви додано витяг з реєстру платежів
щодо оплати основного боргу 6998,40грн.

Розгляд даної заяви суд переніс на
наступне судове засідання.

У судове засідання 17.03.2014 позивач явку
представника не забезпечив. Проте,
через канцелярію суду, від нього
надійшла заява в порядку статті 22 ГПК
України, згідно з якою, у зв'язку зі
сплатою відповідачем суми основного
боргу в повному обсязі, позивач просить
суд прийняти рішення про стягнення з
відповідача 414,73грн. - 3% річних за
несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання за договором. До заяви
позивачем надані докази оплати
заборгованості та докази вручення
відповідачу.

Вказані документи долучені судом до
матеріалів справи.

Відповідач явку представника у жодне
судове засідання не забезпечив, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином. Відзиву
на позов, у тому числі і з врахуванням
заяви позивача про зменшення позовних
вимог до суду не надав.

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує сторони добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами.

Проте, відповідач не скористався
наданим законом правом на участь у
судовому засіданні, поданні доказів у
справі. Враховуючи обмеження
процесуальним строком розгляду справи,
суд вважає можливим розглянути справу
за наявними в ній матеріалами в порядку
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України у
відсутність представників сторін,
оскільки матеріали справи в достатній
мірі характеризують обставини справи і
їх неявка не перешкоджає вирішенню
спору по суті.

Розгляд справи відкладався відповідно
до ст.77 Господарського процесуального
кодексу України в межах строку,
встановленого ст.69 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні у справі докази, суд

встановив:

15.12.2011 між Міністерством фінансів
Автономної Республіки Крим (замовник)
та Публічним акціонерним товариством
«Укртелеком» в особі Філії
централізованого продажу послуг
Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком" (Укртелеком) укладений
договір про надання
телекомунікаційних послуг для
забезпечення функціонування
корпоративної мережі №K.U.-7732/10/101 (далі
договір, а.с. 9-11).

Відповідно до п. 1.1 даного договору,
Укртелеком зобов'язався
організовувати та надавати
телекомунікаційні послуги для
забезпечення функціонування
корпоративної мережі Міністерства
фінансів України (послуги) за
технологією MPLS, в порядку та на умовах
Генерального договору №K.U.-5985/28010-02/96,
укладеного 28.08.2009 між сторонами, а
замовник отримує зазначені послуги та
сплачує їх вартість.

Пунктом 2.1 договору визначено, що
загальна вартість послуг за цим
договором складає 8308,80грн. За надані
послуги ВПМ (віртуальна приватна
мережа) Укртелеком разом з рахунками
надає Замовнику акт здавання-приймання
наданих послуг.

Згідно пункту 7.7 Генерального договору
№ K.U.-5985/28010-02/96, не пізніше 10 числа
місяця, що настає за розрахунковим,
оператор виставляє бізнес-абоненту
(відповідач у справі) рахунок для
оплати вартості наданих послуг.
Розрахунковим місяцем вважається
кожний календарний місяць року, у межах
якого надавалися послуги (а.с. 12-22).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач надав відповідачу послуги в
період з 01.12.20111 по 31.12.2011 на загальну
суму 6998,40грн., про що складено акт
здавання-приймання наданих
телекомунікаційних послуг від 31.12.2011 та
виставив до сплати рахунок №09-07732/10-554714
від 31.12.2011 на суму 6998,40грн. (а.с. 24, 23).

У зв'язку з тим, що виставлений рахунок
відповідачем сплачений не був, позивач
звернувся до відповідача з претензією
від 20.09.2013 щодо оплати заборгованості в
сумі 6998,40грн. (а.с. 28-29).

Проте вимоги претензії відповідачем
залишені поза увагою, сума боргу в
добровільному порядку не погашена,
тому позивач звернувся з позовною
заявою до суду про стягнення з
відповідача 6998,40грн. заборгованості та
три відсотки річних в розмірі 414,73 грн.,
в примусовому порядку.

В процесі розгляду справи, заявою про
зменшення розміру позовних вимог, у
зв'язку з оплатою суми основного боргу,
позивач зменшив розмір позовних вимог
та просить суд стягнути з відповідача
три відсотки річних в розмірі 414,73 грн.

До заяви позивачем додано докази
оплати заборгованості на суму 6998,40грн.

Оскільки право позивача до прийняття
рішення по справі щодо зменшення
розміру позовних вимог прямо
передбачено статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України, суд
вважає необхідним прийняти заяву
позивача про зменшення розміру
позовних вимог до розгляду.

Таким чином на розгляду суду
поставлено вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача три відсотки
річних в розмірі 414,73 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позов обґрунтований та такий, що
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Стаття 526 Цивільного кодексу України
передбачає, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язані
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином (ст.599
Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 612
Цивільного кодексу України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Право кредитора вимагати сплату боргу
з урахуванням індексу інфляції та
процентів річних є способом захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
(ст.ст. 612, 625 ЦК України).

Статтею 625 Цивільного кодексу України
визначено, що боржник не звільняється
від відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Передбачена цією статтею сплата суми
боргу за грошовим зобов'язанням з
урахуванням встановленого індексу
інфляції, а так само трьох процентів
річних з простроченої суми,
здійснюється незалежно від тієї
обставини, чи був передбачений
договором відповідний захід
відповідальності.

Оскільки відповідач прострочив
виконання грошового зобов'язання за
договором, то у нього в силу наведених
приписів закону виникає обов'язок
сплатити суму 3% річних.

Суд перевіривши розрахунок суми позову
встановив, що він проведений правильно,
з урахуванням умов договору, за
належний період.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи
докази у справі в їх сукупності,
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги про стягнення 414,73грн. -
3% річних за період з 01.02.2012 по 21.01.2014
підлягають задоволенню у повному
обсязі, як обґрунтовані, підтверджені
належними доказами та наявними
матеріалами справи.

Оскільки спір виник внаслідок
неправильних дій відповідача, згідно
статті 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України оплата
судового збору підлягає покладанню
саме на нього.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення. Повне
рішення складено 21.03.2014.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Міністерства фінансів
Автономної Республіки Крим на користь
Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком" в особі Філії
централізованого продажу послуг
Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком" 414,73грн. - 3% річних, 1827,00грн.
судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя О.І.
Башилашвілі