м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Товариства з обмеженою
«Інвестиційно-будівельна компанія
До Київського міського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
Про визнання недійсним
рішення.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача Бобошкр В.М.,
довіреність № б/н від 01.07.2013

від відповідача Якусевич А.П.,
довіреність № 488 від 13.01.2014

Савчук Н.О.,
довіреність № 14 від 13.03.2014

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Інвестиційно-будівельна компанія
«Моя фортеця» (далі - позивач) подало на
розгляд господарського суду міста
Києва позов до Київського міського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
(далі - відповідач) про визнання
недійсним рішення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем безпідставно та з
порушенням норм чинного законодавства
України було прийняте рішення № 59/02-П
від 17.10.2013р. у справі № 118-02/08.13.

Ухвалою суду від 25.12.2013р. порушено
провадження у справі № 910/24995/13 та
призначено розгляд на 31.01.2014 р.

31.01.2014р. позивач направив до суду
телеграму, в якій просив суд відкласти
розгляд справи.

31.01.2014р. представник позивача у судове
засідання не з`явився, вимог ухвали
суду про порушення провадження у
справі не виконав.

Представник відповідача проти позову
заперечив, з підстав викладених у
відзиві.

Суд задовольнив клопотання позивача, у
зв`язку з чим відклав розгляд справи на
03.03.2014р.

31.01.2014р. відповідач подав через
канцелярію суду відзив на позов.

27.02.2014р. позивач подав через канцелярію
суду документи по справі.

03.03.2014р. представник позивача у
судовому засіданні надав пояснення по
суті спору, підтримав свої позовні
вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову
заперечив.

Сторони заявили клопотання про
продовження строку вирішення спору.

Суд відклав розгляд справи на 21.03.2014р.
та продовжив строк вирішення спору.

19.03.2014р. позивач подав через канцелярію
суду документи по справі та клопотання
про витребування додаткових доказів по
справі.

21.03.2014р. представник позивача у
судовому засіданні підтримав свої
позовні вимоги у повному обсязі.

Представники відповідача проти позову
заперечили.

Суд відмовив у задоволенні клопотання
позивача про витребування доказів по
справі, оскільки останнім не доведено
те, що він намагався отримати
відповідні докази у відповідача, але
той йому відмовив у цьому.

Суд дійшов висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог позивача.

Згідно ст.87 Господарського
процесуального кодексу України повне
рішення та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та
матеріали, заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
всебічно і повно з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Адміністративної колегії
Київського міського територіального
відділення Антимонопольного комітету
України (далі - відповідач) від 17.10.2013 №
59/02-П "Про визнання вчинення порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції та накладення штрафу" на
ТОВ "ІБК "Моя фортеця" (далі - позивач)
накладено штраф у розмірі 15 000,00 грн. за
вчинення порушення, передбаченого
пунктом 13 статті 50 Закону України "Про
захист від економічної конкуренції", у
вигляді неподання інформації
територіальному відділенню
Антимонопольного комітету України у
встановлені головою територіального
відділення строки (далі - Рішення).

Згідно позовної заяви позивач не
погодився з зазначеним рішенням,
просив суд визнати вказане рішення
недійсним та, в підтвердження своїх
позовних вимог, посилався на те, що
запит на подання інформації буде
правомірним лише у зв'язку з розглядом
заяви або справи про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції або у зв'язку з проведенням
перевірки, а відтак у відповідача не
було законних підстав для витребування
інформації та винесення спірного
рішення.

Суд, дослідивши та оцінивши докази,
наявні в матеріалах справи, заслухавши
пояснення представників сторін, дійшов
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимоги позивача, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України",
одними з основних завдань
Антимонопольного комітету України, в
тому числі є: здійснення державного
контролю за дотриманням законодавства
про захист економічної конкуренції та
запобігання, виявлення і припинення
порушень законодавства про захист
економічної конкуренції. Крім того,
чинне законодавство України про захист
економічної конкуренції не містить
вичерпного переліку випадків, за яких
уповноважені особи відповідача мають
право вимагати відповідну інформацію у
суб'єктів господарювання та інших осіб.

Зокрема, судом встановлено, що в ході
дослідження ринку будівництва житла у
м. Києві, щодо дотримання
забудовниками законодавства про
захист від недобросовісної
конкуренції під час здачі житла в
експлуатацію, на підставі статей 7, 17, 22
та 22 1 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України", на
адресу позивача, відповідачем було
направлено вимогу голови Відділення
від 18.06.2013 № 26-02/2310 про надання
інформації.

Так, у зазначеній вимозі головою
Відділення було визначено 10-ти денний
строк надання інформації з моменту
отримання вимоги. За інформацією,
Українського державного підприємства
поштового зв`язку "Укрпошта" Київської
міської дирекції, поштове відправлення
за номером 084, яким було надіслано
вимогу голови Відділення, вручене
позивачу особисто - 04.07.2013р. Отже, згідно
з вимогою голови Відділення, позивач
повинен був подати до Відділення
відповідача інформацію та копії
документів до 15.07.2013, проте в
зазначений строк, відповідач не
отримав відповіді від позивача на
виконання вказаної вище вимоги голови
Відділення.

Відповідно до статті 221 Закону України
"Про Антимонопольний комітет України"
визначено, що суб'єкти господарювання
зобов'язані на вимогу голови
Відділення подавати документи,
предмети чи інші носії інформації,
пояснення, іншу інформацію, в тому
числі з обмеженим доступом та
банківську таємницю, необхідну для
виконання відділенням завдань,
передбачених законодавством про
захист економічної конкуренції.

Згідно чинного законодавства України
не надано права суб`єкту
господарювання, на власний розсуд
вирішувати питання доцільності
витребування Відділенням інформації,
необхідної для виконання завдань,
передбачених законодавством про
захист економічної конкуренції
(постанова ВГСУ № 8/71 від 10.02.2009р).

Пунктом 5 частини першої статті 17
Закону України "Про Антимонопольний
комітет України" встановлено, що голова
територіального відділення
Антимонопольного комітету України має
повноваження при розгляді заяв і справ
про порушення законодавства про захист
економічної конкуренції, проведенні
перевірки та в інших передбачених
законом випадках вимагати від
суб'єктів господарювання, об'єднань,
органів влади, органів місцевого
самоврядування, органів
адміністративно-господарського
управління та контролю, їх посадових
осіб і працівників, інших фізичних та
юридичних осіб інформацію, в тому числі
з обмеженим доступом.

Також, відповідно до абзацу другого
частини третьої пункту 3 Положення про
територіальне відділення
Антимонопольного комітету України,
затвердженого розпорядженням
Антимонопольного комітету України від
23.02.2001 № 32-р та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 30.03.2001 за
№ 291/5482, Відділення має повноваження
при формуванні та реалізації
конкурентної політики, сприянню
розвитку добросовісної конкуренції
вимагати від суб'єктів господарювання,
об'єднань, органів влади, органів
місцевого самоврядування, органів
адміністративно-господарського
управління та контролю, їх посадових
осіб інформацію, у тому числі з
обмеженим доступом, необхідну для
дослідження ринків, а також інформацію
про реалізацію конкурентної політики.

Таким чином, у витребуванні
відповідної інформації Відділення
діяло в межах наданих йому чинним
законодавством повноважень.

Крім того, суд зауважує на тому, що
згідно з ст.22 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України",
вимоги голови територіального
відділення Антимонопольного комітету
України в межах його компетенції є
обов'язковим для виконання у визначені
ним строки; невиконання таких вимог
тягне за собою передбачену законом
відповідальність.

Пункт 13 ст. 50 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" визначає, як
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції, неподання
інформації Антимонопольному комітету
України, його територіальному
відділенню у встановлені органами
Антимонопольного комітету України,
головою його територіального
відділення чи нормативно-правовими
актами строки. За таке порушення
накладається штраф згідно із статтею 52
названого Закону.

Отже, зважаючи на положення
вищезазначених норм чинного
законодавства, Відділення у межах
наданих йому повноважень, мало право
витребовувати у позивача відповідну
інформацію.

Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що сторони обґрунтовують
свої вимоги та заперечення поданими
суду доказами.

Відповідно до ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Письмові докази подаються в оригіналі
або в належним чином засвідченій копії.
Якщо для вирішення спору має значення
лише частина документа, подається
засвідчений витяг з нього.

Ст.36 ГПК України зазначає, що
письмовими доказами є документи і
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Враховуючи викладене, вимоги позивача
про визнання недійсним рішення
Адміністративної колегії Київського
міського територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
17.10.2013 № 59/02-П "Про визнання вчинення
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладення
штрафу" не підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору,
згідно ст.49 ГПК України, при відмові в
задоволенні позовних вимог
покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити
повністю.

2. Рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання, оформленого
відповідно до вимог статті 84
Господарського процесуального кодексу
України.

(Повний текст рішення складено: 28.03.2014р.)

Суддя
Мельник В.І.