ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" березня 2014 р.Справа № 924/56/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі судді Танасюк О.Є.,
розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Акціонерна страхова
компанія "ІНГО Україна" м. Київ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
смт. Теофіполь

про визнання договору добровільного
страхування засобів наземного
транспорту, цивільної
відповідальності, водія та пасажирів
від нещасних випадків № 740535378.12. від
27.06.2012 року недійсним

Представники сторін:

позивача: не з'явився

відповідача: ОСОБА_1 - фізична
особа-підприємець

В судовому засіданні у відповідності
до ст. 85 ГПК України проголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Суть спору: позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просить визнати
недійсним договір добровільного
страхування засобів наземного
транспорту, цивільної
відповідальності, водія та пасажирів
від нещасних випадків № 740535378.12. від
27.06.2012 р.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що на момент укладення
договору відповідачем було надано
недостовірну інформацію про вартість
застрахованого об'єкту, що призвело до
безпідставного завищення страхової
суми за договором страхування.

Враховуючи, що відповідачем при
укладенні договору страхування були
порушенні вимоги чинного
законодавства, зокрема, ст. 21 Закону
України "Про страхування", ст. 989 ЦК
України, позивач вважає дії
відповідача умисними та спрямованими
на отримання страхового відшкодування
у значно більшому розмірі, тому вважає
достатніми підстави для визнання
договору страхування № 740535378.12. від
27.06.2012 р. недійсним на підставі ст. 230 ЦК
України.

В клопотанні від 06.03.2012 р. позивач
просив призначити судову
автотоварознавчу експертизу, на
вирішення якої поставити запитання:
якою є дійсна вартість комбайна "DEUTZ-FAHR
8XL", д/н НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_2 станом
на 26.06.2012 р.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, проте явка
сторін судом не визнавалася
обов'язковою. Також на розгляд суду
27.03.2014 р. надійшли пояснення позивача
(вих. № 1020 від 24.03.2014 р.), в яких наголошує
на тому, що відповідно до наданого
відповідачем висновку експертного
автотоварознавчого дослідження № 170-139
з визначення вартості матеріального
збитку від 14.11.2013 р. вартість комбайна
складає 469464,28 грн., а згідно звіту № 11217
від 28.02.2014 р. станом на 09.07.2012 р. - на дату
укладення договору страхування
вартість комбайна складала 434600,00 грн.
Враховуючи те, що згідно вказаних
висновків спеціалістів дійсна
вартість комбайна на момент укладення
договору страхування була нижчою, ніж
та що зазначена відповідачем при
укладенні договору страхування в заяві
на страхування, позивач вважає, що
відповідач ввів в оману страхову
компанію щодо дійсної вартості
комбайна.

Зазначає, що перед тим як укласти
договір страхування працівниками
позивача було проведено огляд
комбайна, складено акт огляду комбайна
та сфотографовано комбайн, останній
був без видимих ушкоджень. При цьому
вказує, що комбайн оглядав фахівець в
галузі страхування, при огляді
комбайна у представника позивача не
виникло сумнівів щодо завищеної
дійсної вартості, так як останній не є
експертом в галузі дослідження
вартості транспортних засобів.

Стверджуючи, що відповідач свідомо
ввів позивача в оману, вважає що в
даному випадки наявні підстави для
визнання договору страхування
недійсним.

Відповідач в судовому засіданні
та у письмовому відзиві проти позову
заперечує. Зокрема, вважає
необґрунтованим посилання позивача на
висновок додаткового експертного авто
товарознавчого дослідження № 170-139 з
визначення вартості матеріального
збитку від 14.11.2013 р., в якому визначено
середню ринкову вартість аналогу
застрахованого майна в розмірі 469464,28
грн. з урахуванням його зносу станом на
момент складання висновку. Відповідач
наголошує, що висновок експерта
складений майже через сімнадцять
місяців після того як був укладений
договір добровільного страхування.
Крім того, вказаний висновок не
свідчить про те, що на момент укладення
договору страхування відповідач був
обізнаний про вартість комбайна в сумі
469464,28 грн. Також зазначає, що позивачем
не надано доказів, які підтверджували
про наявність умислу у відповідача
щодо введення позивача в оману
відносно вартості комбайну.

Відповідач акцентує увагу на тому, що
позивач під час укладення договору
страхування мав право оглянути
транспортний засіб та перевірити
інформацію надану страхувальником в
обсязі визначеному страховиком, в тому
числі, щодо вартості комбайна.

Вважає, що позовні вимоги ґрунтуються
на припущеннях того, що відповідач ввів
в оману позивача з посиланням на доказ -
висновок експерта, який не свідчить про
наявність цих обставин, оскільки був
складений значно пізніше цих обставин
та містив інформацію про вартість
комбайна на момент його складення.

Крім того, відповідач повідомляє, що
15.06.2011 р. між сторонами був укладений
договір добровільного страхування
засобу наземного транспорту, цивільної
відповідальності, водія та пасажирів
від нещасних випадків № 74052997.11, в якому
вартість того ж комбайну була
визначена в розмірі 1200000,00 грн., що на
100000,00 грн. перевищує вартість,
визначену у спірному договорі. Проте,
позивачем будь-яких вимог щодо його
недійсності не пред'являлося.

Також зазначає про те, що згідно
висновку про вартість матеріального
збитку завданого об'єкту оцінки,
складеного 05.11.2012 р. ТОВ
Інформаційно-консалтингова фірма
"РЕНОМЕ" на замовлення ПрАТ "АСК "ІНГО
Україна", ринкова вартість комбайну
станом на дату оцінки - 18.07.2012 р.
становить 982336,00 грн.

Враховуючи вищезазначене, відповідач
просить відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Розглядом матеріалів справи
встановлено.

Приватне акціонерне товариство
"Акціонерна страхова компанія "ІНГО
Україна" є юридичною особою та включене
до Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України, що
підтверджується витягом з ЄДР на сайті
ДП "Інформаційно-ресурсний центр" від
27.03.2014 р.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична
особа-підприємець, що підтверджується
Свідоцтвом про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця серія НОМЕР_3
та Спеціальним витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 06.03.2014 р.

09.07.2012 р. Фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 подано заяву на страхування
транспортного засобу, цивільної
відповідальності, водія та пасажирів
до Приватного акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія "ІНГО
Україна", в якій просив застрахувати
належний йому на праві власності
комбайн "DEUTZ-FAHR 8XL", д/н НОМЕР_1, № кузова
НОМЕР_2, вартість якого складає 1100000,00
грн.

27.06.2012р. між Приватним акціонерним
товариством "Акціонерна страхова
компанія "ІНГО Україна" (страховиком) та
приватним підприємцем ОСОБА_1
(страхувальником) укладено договір
(поліс) страхування засобів наземного
транспорту, цивільної
відповідальності, водія та пасажирів
від нещасних випадків № 740535378.12. (далі -
договір страхування) на користь
вигодонабувача - приватного підприємця
ОСОБА_1.

Згідно з п. 1 договору страхування ФОП
ОСОБА_1 застрахував належний йому на
праві приватної власності комбайн
"DEUTZ-FAHR 8XL", д/н НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_2.

Предметом договору страхування є
майнові інтереси страхувальника, що не
суперечать закону, пов'язані з
володінням, користуванням і
розпорядженням транспортним засобом
(ТЗ), зазначеним в п. 1 полісу.

В договорі зазначено, що дійсна
вартість транспортного засобу та
страхова сума становить 1100000,00 грн. (п. 2
договору страхування).

Відповідно до п. 5 договору строк дії
полісу: з 00.00 год. 10.07.2012 р. до 24.00 год.
10.08.2012 р. Договір страхування набирає
чинності з 00.00 годин дня наступного за
днем надходження всієї страхової
премії на рахунок страховика, але не
раніше дати початку строку дії,
зазначеної в ньому.

Згідно з п. 6 договору страхування
загальна страхова премія за договором
страхування складає: 1980,00 грн., яка
сплачується на рахунок ПрАТ "АСК "ІНГО
Україна" до початку дії полісу.

Договором страхування визначені: права
та обов'язки сторін і відповідальність
за невиконання або неналежне виконання
умов договору (розділ 8), дії
страхувальника при настанні
страхового випадку (розділ 9), умови
здійснення страхової виплати (розділ
10), причини відмови у страховій виплаті
(розділ 12), порядок зміни і припинення
дії договору (розділ 13), додаткові та
особливі умови (розділи 14, 15).

Підпунктом 8.3.1. договору визначено, що
страховик має право перевірити
інформацію, надану страхувальником, а
також виконання ним вимог і умов
договору страхування.

Підпунктом 8.3.8. договору передбачено,
що страховик має право вимагати надати
для огляду транспортний засіб при
укладенні договору страхування.

Договір підписаний представниками
сторін.

09.07.2012 р. Приватним акціонерним
товариством "АСК "ІНГО Україна"
складено акт огляду транспортного
засобу, в якому зафіксовано
відсутність пошкоджень.

Згідно висновку про вартість
матеріального збитку завданого об'єкту
оцінки, складеного 05.11.2012 р. ТОВ
Інформаційно-консалтингова фірма
"РЕНОМЕ" на замовлення ПрАТ "АСК "ІНГО
Україна", ринкова вартість комбайну
станом на дату оцінки - 18.07.2012 р.
становить 982336,00 грн.

На підставі заяви ФОП ОСОБА_2 було
проведено додаткове автотоварознавче
дослідження транспортного засобу -
комбайна зернозбирального "DEUTZ-FAHR 8XL",
д/н НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_2. Згідно
висновку додаткового експертного
автотоварознавчого дослідження № 170-13
з визначенням вартості матеріального
збитку від 14.11.2013 р., станом на дату
оцінки: вартість матеріального збитку
заподіяного транспортному засобу
складає 515797,46 грн. (429831,22 грн. - вартість
без ПДВ та 85966,24 - сума ПДВ); ринкова
вартість пошкодженого транспортного
засобу - 47559,67 грн. (39633,06 грн. - вартість
без ПДВ та 7926,61 грн. - сума ПДВ).

На підставі заяви ПрАТ "АСК "ІНГО
Україна" було проведено товарознавче
дослідження комбайна зернозбирального
"DEUTZ-FAHR 8XL", д/н НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_2,
за результатами якого складено звіт №
11217 товарознавчого дослідження
транспортного засобу від 28.02.2014 р., в
якому зроблено висновок, що ринкова
вартість транспортному засобу складає
434600,00 грн.

За таких обставин, позивач посилаючись
на висновок додаткового експертного
авто- товарознавчого дослідження від
14.11.2013 р. та звіт товарознавчого
дослідження транспортного засобу від
28.02.2014 р. вказує, що договір страхування
було укладено внаслідок обману з боку
відповідача, з метою отримання
останнім страхового відшкодування у
значно більшому розмірі, тому просить
визнати зазначений договір недійсним
на підставі ст. 230 ЦК України.

Дослідивши зібрані у справі докази та
давши їм правову оцінку в сукупності,
судом прийнято до уваги.

Відповідно до ст. 202 та ст. 626 Цивільного
кодексу України, договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу
України сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно із приписами ч. ч. 1, 2 ст. 638 ЦК
України та ст. 180 ГК України,
господарський договір вважається
укладеним, якщо між сторонами у
передбачених законом порядку та формі
досягнуто згоди щодо усіх його
істотних умов. Істотними є умови,
визнані такими за законом чи необхідні
для договорів даного виду, а також
умови, щодо яких на вимогу однієї із
сторін повинна бути досягнута згода.
При укладенні господарського договору
сторони зобов'язані у будь-якому разі
погодити предмет, ціну та строк дії
договору.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про
страхування" для укладання договору
страхування страхувальник подає
страховику письмову заяву за формою,
встановленою страховиком, або іншим
чином заявляє про свій намір укласти
договір страхування.

З матеріалів справи вбачається, що
09.07.2012 р. Фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 подано заяву на страхування
транспортного засобу, цивільної
відповідальності, водія та пасажирів
до Приватного акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія "ІНГО
Україна", в якій просив застрахувати
належний йому на праві власності
комбайн "DEUTZ-FAHR 8XL", д/н НОМЕР_1, № кузова
НОМЕР_2, вартість якого складає 1100000,00
грн.

Стаття 979 Цивільного кодексу України
визначає, що за договором страхування
одна сторона (страховик) зобов'язується
у разі настання певної події
(страхового випадку) виплатити другій
стороні (страхувальникові) або іншій
особі, визначеній у договорі, грошову
суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 982 Цивільного кодексу
України, істотними умовами договору
страхування є предмет договору
страхування, страховий випадок, розмір
грошової суми, в межах якої страховик
зобов'язаний провести виплату у разі
настання страхового випадку (страхова
сума), розмір страхового платежу і
строки його сплати, строк договору та
інші умови, визначені актами
цивільного законодавства.

Відповідно до статті 16 Закону України
"Про страхування" договір страхування -
це письмова угода між страхувальником
і страховиком, відповідно до якої
страховик бере на себе зобов'язання у
разі настання страхового випадку
здійснити страхову виплату
страхувальнику або іншій особі,
визначеній у договорі страхування
страхувальником, на користь якої
укладено договір страхування (подати
допомогу, виконати послугу тощо), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі у
визначені строки та виконувати інші
умови договору.

Договір страхування повинен містити:
назву документа; назву та адресу
страховика; прізвище, ім'я, по батькові
або назву страхувальника та
застрахованої особи, їх адреси та дати
народження; прізвище, ім'я, по батькові,
дату народження або назву
вигодонабувача та його адресу;
зазначення предмета договору
страхування; розмір страхової суми за
договором страхування іншим, ніж
договір страхування життя; розмір
страхової суми та (або) розміри
страхових виплат за договором
страхування життя; перелік страхових
випадків; розміри страхових внесків
(платежів, премій) і строки їх сплати;
страховий тариф (страховий тариф не
визначається для страхових випадків,
для яких не встановлюється страхова
сума); строк дії договору; порядок зміни
і припинення дії договору; умови
здійснення страхової виплати; причини
відмови у страховій виплаті; права та
обов'язки сторін і відповідальність за
невиконання або неналежне виконання
умов договору; інші умови за згодою
сторін; підписи сторін.

Як вбачається з матеріалів справи,
27.06.2012р. між Приватним акціонерним
товариством „Акціонерна страхова
компанія „ІНГО Україна" (страховиком)
та приватним підприємцем ОСОБА_1
(страхувальником) укладено договір
(поліс) страхування засобів наземного
транспорту, цивільної
відповідальності, водія та пасажирів
від нещасних випадків № 740535378.12. на
користь вигодонабувача - приватного
підприємця ОСОБА_1. Предметом договору
страхування є майнові інтереси
страхувальника, що не суперечать
закону, пов'язані з володінням,
користуванням і розпорядженням
транспортним засобом (ТЗ), зазначеним в
п. 1 полісу.

Згідно з п. 1 договору страхування ФОП
ОСОБА_2 застрахував належний йому на
праві приватної власності комбайн
"DEUTZ-FAHR 8XL", д/н НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_2.

Зі змісту договору страхування слідує,
що сторони досягли згоди щодо усіх його
істотних умов та передбачили: предмет
договору, страховий випадок, дійсну
вартість транспортного засобу,
страхову суму, розмір страхової премії
і строків її сплати, права та обов'язки
сторін і відповідальність за
невиконання або неналежне виконання
умов договору; умови здійснення
страхової виплати; причини відмови у
страховій виплаті; порядок зміни і
припинення дії договору; строк дії
договору, підписи сторін.

Згідно зі ст. 215 Цивільного кодексу
України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3,
5, 6 ст. 203 Цивільного кодексу України.

Статтею 203 Цивільного кодексу України
передбачено, що зміст правочину не може
суперечити цьому кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства. Особа,
яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 29 Закону України "Про
страхування" визначено, що окрім
випадків, передбачених Цивільним
кодексом України, договір страхування
визнається недійсним і не підлягає
виконанню також у разі: 1) якщо його
укладено після страхового випадку; 2)
якщо предметом договору страхування є
майно, яке підлягає конфіскації на
підставі судового вироку або рішення,
що набуло законної сили.

Позивач у позовній заяві підставою для
визнання договору страхування
недійсним визначає ст. 230 Цивільного
кодексу України, зокрема, вказує, що
відповідачем було введено позивача в
оману у зв'язку з наданням
недостовірних даних щодо вартості
застрахованого транспортного засобу.

Відповідно до пункту 1 ст. 230 Цивільного
кодексу України якщо одна із сторін
правочину ввела другу сторону в оману
щодо обставин, які мають істотне
значення, такий правочин визнається
судом недійсним. Обман має місце, якщо
сторона заперечує наявність обставин,
які можуть перешкодити вчиненню
правочину, або якщо вона замовчує їх
існування.

Пунктом 3.10. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 11 від
29.05.2013 р. "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських) договорів
недійсними" передбачено, що у вирішенні
спорів про визнання правочинів
недійсними на підставі статей 230 - 233 ЦК
України господарські суди повинні мати
на увазі, що відповідні вимоги можуть
бути задоволені за умови доведеності
позивачем фактів обману, насильства,
погрози, зловмисної домовленості
представника однієї сторони з другою
стороною, тяжких обставин і наявності
їх безпосереднього зв'язку з
волевиявленням другої сторони щодо
вчинення правочину.

Під обманом слід розуміти умисне
введення в оману представника
підприємства, установи, організації
або фізичної особи, що вчинила
правочин, шляхом повідомлення
відомостей, які не відповідають
дійсності, або замовчування обставин,
що мали істотне значення для правочину
(наприклад, ненадання технічної чи
іншої документації, в якій описуються
властивості речі).

При цьому, абзацом 5 п. 2.10. зазначеної
постанови Пленуму ВГСУ передбачено, що
в силу припису ст. 204 ЦК України
правомірність правочину презюмується.
Отже, обов'язок доведення наявності
обставин, з якими закон пов'язує
визнання господарським судом
оспорюваного правочину недійсним,
покладається на позивача.

Позивач обґрунтовуючи свої вимоги
зазначає, що відповідач під час
укладення спірного договору
страхування надав недостовірну
інформацію щодо вартості комбайна
"DEUTZ-FAHR 8XL", д/н НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_2,
що призвело до безпідставного
завищення страхової суми за договором
страхування та вважає, що такими діями
страхову компанію було введено в оману.
Проте, такі доводи відповідача суд
вважає необґрунтованими та
безпідставними, оскільки під час
укладення договору страхування,
сторони дійшли згоди щодо усіх
істотних умов договору, зокрема,
позивач в п. 2 договору погодився, що
дійсна вартість транспортного засобу
становить 1100000,00 грн. Також суд вважає
некоректними посилання позивача з
приводу вартості транспортного засобу
на висновок додаткового експертного
автотоварознавчого дослідження від
14.11.2013 р. та звіт товарознавчого
дослідження транспортного засобу від
28.02.2014 р., оскільки дослідження
проводилися через тривалий термін
після укладення спірного договору
страхування, настання страхового
випадку (пошкодження транспортного
засобу) та містить інформацію про
вартість комбайна станом на дату
складення зазначених висновків.

Крім того, судом беруться до уваги
положення п.п. 8.3.1. договору, в якому
визначено, що страховик має право
перевірити інформацію, надану
страхувальником, а також виконання ним
вимог і умов договору страхування.
Тобто, позивач мав право та можливість
перевірити інформацію надану
страхувальником (відповідачем), в тому
числі й щодо вартості комбайна, який
страхувався, проте не скористався
наданим йому правом.

Також, як передбачено умовами договору,
страховик має право вимагати надати
для огляду транспортний засіб при
укладенні договору страхування (п.п.
8.3.8. договору). Отже, під час укладення
договору страхування позивач мав право
та можливість оглянути транспортний
засіб, що і було здійснено працівником
страхової компанії та підтверджується
актом огляду транспортного засобу від
09.07.2012 р. Посилання позивача на те, що
огляд комбайна проводив фахівець в
галузі страхування та при огляді
комбайна у представника позивача не
виникло сумнівів щодо завищеної
дійсної вартості, так як останній не є
експертом в галузі дослідження
вартості транспортних засобів є
некоректним з боку позивача, з огляду
на те, що згідно висновку про вартість
матеріального збитку завданого об'єкту
оцінки, складеного 05.11.2012 р. ТОВ
Інформаційно-консалтингова фірма
"РЕНОМЕ" на замовлення ПрАТ "АСК "ІНГО
Україна", ринкова вартість комбайну
станом на дату оцінки - 18.07.2012 р.
становила 982336,00 грн. Крім того, судом
враховується, що відповідачем
неодноразово страхувався зазначений
транспортний засіб - комбайн, про що
свідчить попередній договір
страхування , так 15.06.2011 р. між сторонами
був укладений договір добровільного
страхування засобу наземного
транспорту, цивільної
відповідальності, водія та пасажирів
від нещасних випадків № 74052997.11, в якому
вартість того ж комбайну була
визначена в розмірі 1200000,00 грн., що на
100000,00 грн. перевищує вартість,
визначену у спірному договорі. Проте,
позивачем будь-яких вимог щодо його
недійсності не пред'являлося.

Оскільки позивачем не доведено, що
станом на момент укладення договору
страхування, вартість транспортного
засобу була нижча, ніж передбачена в
договорі, відсутні підстави
стверджувати про введення останнього в
оману відповідачем.

Згідно зі статті 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Доказами у
справі, відповідно статті 32 ГПК
України, є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору, при цьому, як передбачено
статтею 34 цього Кодексу, обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З огляду на те, що оспорюваний договір
укладений в порядку та на умовах,
визначених законом, був направлений на
виникнення правових наслідків,
обставини щодо того, що він укладений
внаслідок введення позивача в оману,
передбачені статтями 229, 230 Цивільного
кодексу України відсутні, доказів
існування таких обставин в розумінні
ст. ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України
позивачем не надано, у суду відсутні
підстави визнавати спірний договір
страхування № 740535378.12 від 27.06.2012 р.
недійсним.

З приводу клопотання позивача про
призначення судової автотоварознавчої
експертизи, на вирішення якої просить
поставити запитання: якою є дійсна
вартість комбайна "DEUTZ-FAHR 8XL", д/н НОМЕР_1,
№ кузова НОМЕР_2 станом на 26.06.2012 р., суд
зазначає таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
судову експертизу" судова експертиза -
це дослідження експертом на основі
спеціальних знань матеріальних
об'єктів, явищ і процесів, які містять
інформацію про обставини справи, що
перебуває у провадженні органів
досудового розслідування чи суду.

Згідно з абз. 2 п. 2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
призначення судової експертизи" № 4 від
23.03.2012 р. судова експертиза
призначається лише у разі дійсної
потреби у спеціальних знаннях для
встановлення фактичних даних, що
входять до предмета доказування, тобто
у разі, коли висновок експерта не
можуть замінити інші засоби
доказування.

Питання про призначення судової
експертизи повинно вирішуватися лише
після ґрунтовного вивчення обставин
справи і доводів сторін щодо
необхідності такого призначення (п. 5
постанови Пленуму ВГСУ № 4 від 23.03.2012 р.).

З огляду на вищезазначене, судова
експертиза призначається у випадку
необхідності встановлення фактичних
даних, що входять до предмета
доказування, проте предметом спору у
даній справі є визнання недійсним
договору страхування, підстави
недійсності якого чітко визначені
чинним законодавством. Також суд
звертає увагу, що висновок щодо
вартості транспортного засобу за
результатами експертизи може бути
наданий лише на момент проведення
такої експертизи, а не на момент
укладення договору страхування. Крім
того, в матеріалах справи наявні
висновок додаткового експертного
автотоварознавчого дослідження від
14.11.2013 р. та звіт товарознавчого
дослідження транспортного засобу від
28.02.2014 р., в яких визначена вартість
транспортного засобу станом на час
проведення досліджень. Також судом
враховується, що дійсна вартість
транспортного засобу визначена
сторонами у п. 2 договору та становить
1100000,00 грн.

Крім того, судом враховується, що 05.11.2012
р. ТОВ Інформаційно-консалтингова
фірма "РЕНОМЕ" на замовлення ПрАТ "АСК
"ІНГО Україна", ринкова вартість
комбайну станом на дату оцінки - 18.07.2012
р. становила 982336,00 грн.

За таких обставин, суд відмовляє в
задоволенні клопотання про
призначення судової експертизи.

Отже, з урахуванням вищезазначеного,
суд дійшов висновку, що обставини, на
які позивач посилається як на підстави
для визнання договору страхування
недійсним, як такого, що укладений
внаслідок омани відсутні, а тому позов
задоволенню не підлягає.

Судові витрати по справі покладаються
на позивача у зв'язку з відмовою в
позові.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 12, 32, 33, 44, 49, 82-84, 115
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові Приватного акціонерного
товариства "Акціонерна страхова
компанія "ІНГО Україна" м. Київ до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м.
Теофіполь про визнання договору
добровільного страхування засобів
наземного транспорту, цивільної
відповідальності, водія та пасажирів
від нещасних випадків № 740535378.12. від
27.06.2012 року недійсним відмовити.

Повне рішення складено 28.03.2014 р.

Суддя
О.Є. Танасюк

Віддрук. 3 прим.:

1 - до справи,

2 - позивачу - ПАТ "Акціонерна страхова
компанія "ІНГО Україна": 01054, м.Київ, вул.
Воровського, 33 - простим;

3 - відповідачу - ФОП ОСОБА_1: АДРЕСА_1 - за
заявою.