ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2014
Справа № 917/94/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Державна
продовольчо-зернова корпорація
України", вул. Саксаганського, буд. 1, м.
Київ, 01033 (адреса для листування : вул.
Саксаганського, буд. 1, м. Київ, 01601, ГТЕФ
ПАТ "ДПЗКУ")

до Приватного підприємства "Паритет",
вул. Заозеро, буд. 5, с. Підозірка,
Зіньківський р-н, Полтавська обл. 38132
(адреса для листування : с. Дейкалівка,
Зіньківський р-н, Полтавська обл. 38132)

про стягнення 603 571,45 грн.

Суддя Ківшик О.В.

Представники :

від позивача: Овчарук А.О., довіреність
№ 642 від 26.12.2013 р., паспорт серії НОМЕР_2,
виданий Луцьким МУ УМВС України у
Волинській області 12.02.1998 р.;

від відповідача: не з'явилися.

18.03.2014 р. у судовому засіданні
відповідно до ст. 85 ГПК України
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення, залучено її до
матеріалів справи та повідомлено про
термін виготовлення повного тексту
судового рішення.

Суть спору : розглядається позовна
заява Публічного акціонерного
товариства "Державна
продовольчо-зернова корпорація
України" про стягнення з Приватного
підприємства "Паритет"
603 571,45 грн., з яких : 350 000,00 грн.
перерахована позивачем попередня
оплата за умовами укладеного між
сторонами 14.03.2013 р. Договору поставки
зерна майбутнього врожаю
№ К002ПОЛ-Ф; 56 871,45 грн. 24% річних за
час користування грошовими коштами за
період з 04.04.2013 р. по 12.12.2013 р., що
нараховані позивачем на підставі п. 5.4
Договору, 21 700,00 грн. договірної санкції
за прострочення відповідачем
зобов'язання з поставки товару за
період з 02.11.2013 р. по 02.12.2013 р. та 175 000,00
грн. штрафу у розмірі 50% від суми
попередньої оплати, що нараховані
позивачем на підставі п. 6.3 Договору.

Відповідач представництво у судове
засідання вдруге не забезпечив, вимог
суду не виконав, причин щодо цього суду
не повідомив. Останній відповідно до
пп. 2.6.15 Інструкції з діловодства в
господарських судах України та пп. 3.9.1
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" був належним чином та
завчасно повідомлений про дату, час і
місце проведення судових засідань, а
також про покладені на нього обов'язки,
про що свідчать матеріали справи.

Відповідно до пп. 3.9.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи достатність у матеріалах
справи доказів для розгляду спору по
суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
(ратифікована Законом України від
17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на
розгляд його справи упродовж розумного
строку, закінчення встановленого ст. 69
ГПК України строку вирішення спору,
відсутність клопотання щодо
продовження строку вирішення спору,
суд не оцінює вказану обставину як
підставу для подальшого відкладення
розгляду справи. Спір розглядається за
наявними матеріалами відповідно до ст.
75 ГПК України.

Представник позивача на позовних
вимогах наполягає за мотивами позовної
заяви. Крім того, останній надав суду
письмові пояснення № б/н від 18.03.2014 р.
(вх. № 3405 від 18.03.2014 р.), в яких повідомляє
суд, що у тексті позовної заяви ним було
допущено описку щодо дати укладання
Договору поставки зерна майбутнього
врожаю № К002ПОЛ-Ф, а саме : зазначено
"05.04.2013 р." заміть "14.03.2013 р.", яку і просить
вважати вірною.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, оцінивши надані
документальні докази, суд,

встановив :

14.03.2013 р. між Публічним акціонерним
товариством "Державна
продовольчо-зернова корпорація
України" (покупець) та Приватного
підприємства "Паритет" (постачальник)
було укладено Договір поставки зерна
майбутнього врожаю № К002ПОЛ-Ф (надалі -
Договір), відповідно до умов якого
постачальник зобов'язувався поставити
покупцю товар (сільськогосподарську
продукцію : зерно кукурудзи 3 класу у
кількості 500,00 метричних тон), а
останній зобов'язувався прийняти та
оплатити його (п. 1.1 Договору).

При цьому сторони узгодили, зокрема,
наступне :

- термін поставки : до 01.11.2013 р. включно
(п. 1.2 Договору);

- попередня оплата товару здійснюється
із розрахунку ціни одиниці виміру
товару (станом на момент укладання
Договору), яка складає 700,00 грн. (в т.ч.
ПДВ) за одиницю виміру (метричну тону)
товару. Сума попередньої оплати за
товар становить 350 000,00 грн. ( п. 3.1 та пп.
3.1.1 Договору);

- ціна на одиницю виміру товару з ПДВ, за
якою здійснюються остаточні
розрахунки, визначається як
середньозважена ціна рівноваги
(фіксінгу) на одиницю виміру товару, що
склалася протягом останніх трьох
торгових сесій на Аграрній біржі на
найближчий робочий день, що передує
дню, у який поставка відповідної партії
товару вважається здійсненою, за
вирахуванням знижки у розмірі 100,00 грн.
за кожну одиницю товару, яка надається
постачальником покупцю. Ціна на партію
товару відображається в специфікації,
яка є невід'ємною частиною цього
Договору (п. 3.2 Договору);

- покупець протягом 15-ти календарних
днів з моменту набрання чинності цим
Договором, зобов'язується перерахувати
кошти (попередня оплата товару),
передбачені п. 3.1.1 Договору на поточний
рахунок постачальника (на підстав
рахунку-фактури останнього, за
вирахуванням грошової суми
передбаченої у п. 4.1.1 цього Договору (4.1
Договору);

- постачальник доручає покупцю
сплатити грошову суму, яку покупець
утримує із коштів, які належні до
виплати постачальнику у відповідності
до п. 4.1 цього Договору, у розмірі,
зазначеному у Договорі комплексного
(мультиризикового) страхування
майбутнього врожаю
сільськогосподарських культур, що є
невід'ємною частиною цього Договору, як
страховий платіж. Грошові кошти,
визначені п. 4.1.1 Договору, вважаються
сплаченими покупцем на користь
постачальника з моменту сплати
покупцем за постачальника страхового
платежу за Договором комплексного
страхування. Остаточний розрахунок (за
мінусом суми попередньої оплати)
здійснюється покупцем на підставі
рахунку-фактури) протягом 10-ти робочих
днів з моменту отримання покупцем всіх
документів, передбачених у п. 2.3, 2.4
цього Договору (пп. 4.1.1 та п. 4.2 Договору);

- у разі невиконання постачальником
своїх зобов'язань або за наявності
очевидних підстав вважати, що останній
не виконає своїх зобов'язань у
встановлений термін або не виконає їх
належним чином, або у разі отримання
покупцем інформації, що постачальник
вживає/неналежним чином вживає заходів
щодо оформлення страхового випадку у
відповідності до умов Договору
комплексного страхування,
передбаченого п. 5.5 Договору, або
постачальником змінено без погодження
з покупцем вигодонабувача у Договорі
комплексного страхування, або у
випадку, якщо інформація, яка надається
для укладання/виконання цього Договору
виявиться/ стане такою, що не
відповідає дійсності, покупець має
право зупинити виконання своїх
зобов'язань, відмовитись від їх
виконання частково або у повному
обсязі, при цьому постачальник
зобов'язаний повернути покупцю всі
кошти перераховані на користь
постачальника на виконання умов цього
Договору (у т.ч. суму грошових коштів, що
визначена згідно п. 4.1.1 Договору)
протягом 3-х банківських днів з моменту
отримання листа-вимоги покупця.
Сторони узгодили, що останнім доказом
наявності обставин, що визначені
попереднім реченням є лист-вимога
покупця. У випадку порушення
постачальником грошових зобов'язань,
останній зобов'язаний сплатити покупцю
проценти у розмірі 24% річних за весь час
користування грошовими коштами (п. 5.4
Договору);

- у разі невиконання/неналежного
виконання постачальником зобов'язань
щодо поставки товару, постачальник
зобов'язаний сплатити покупцю
договірну санкцію у розмірі 0,2% від
суми, що визначена п. 3.1.1 цього Договору,
за кожен день прострочення
зобов'язання, а за прострочення
зобов'язання щодо поставки товару
понад 15 днів, постачальник окрім
договірної санкції, сплачує також
штраф у розмірі 50% від суми, що
визначена п. 3.1.1 цього Договору (п. 6.3
Договору);

- договір набирає чинності з дня його
укладання і діє до повного та належного
виконання зобов'язань за цим Договором
(п. 8.2 та п. 8.6 Договору).

На виконання умов Договору 14.03.2013 р. між
постачальником та ПАТ "Страхова
компанія "Страхові гарантії" було
укладено Договір комплексного
(мультиризикового) страхування
майбутнього врожаю
сільськогосподарських культур №
000046/06/13_Кв (а.с. 39- 47).

Факт виконання позивачем договірних
зобов'язань по здійсненню попередньої
оплати на суму 350 000,00 грн.
підтверджується наявними у матеріалах
справи копіями платіжних доручень № 36
від 03.04.2013 р., № 34 від 03.04.2013 р. та № 937 від
10.07.2013 р. (а.с. 50-52).

В порушення умов Договору в термін до
01.11.2013 р. відповідачем не було
поставлено позивачу товар (зерно
кукурудзи 3 класу у кількості 500,00
метричних тон) .

04.12.2013 р. позивачем на дві адреси
відповідача було направлено
лист-вимогу № 976-02/12, згідно якої
позивач повідомляв відповідача про
відмову від подальшого виконання ним
зобов'язань по Договору та вимагав від
Приватного підприємства "Паритет"
протягом трьох банківських днів з
моменту отримання цього листа-вимоги
повернути суму попередньої оплати в
розмірі 350 000,00 грн.. Крім того у даному
листі-вимозі позивач вимагав від
відповідача перерахувати штраф у
розмірі 175 000,00 грн. та
договірні санкції у розмірі 21 700,00 грн..
Вищезазначена претензія була отримана
відповідачем 08.12.2013 р.. Дана обставина
підтверджується наявним у матеріалах
справи поштовим повідомленням про
вручення поштового відправлення
(вищезазначеної претензії з додатками),
копією чеку "Укрпошти", описом
вкладення у цінний лист та витягами з
офіційного сайту "Укрпошти" (а.с. 53-60).

За даними позивача на момент подання
позову до суду відповідач свої
зобов'язання щодо поставки товару не
виконав, передоплату не повернув,
заборгованість останнього складає
350 000,00 грн..

Вважаючи свої права порушеними,
позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача 603 571,45 грн., з
яких : 350 000,00 грн. перерахована
позивачем попередня оплата за умовами
укладеного між сторонами 14.03.2013 р.
Договору поставки зерна майбутнього
врожаю № К002ПОЛ-Ф; 56
871,45 грн. 24% річних за час користування
грошовими коштами за період з 04.04.2013 р.
по 12.12.2013 р., що нараховані позивачем на
підставі п. 5.4 Договору, 21 700,00 грн.
договірної санкції за прострочення
відповідачем зобов'язання з поставки
товару за період з 02.11.2013 р. по 02.12.2013 р.
та 175 000,00 грн. штрафу у розмірі 50% від
суми попередньої оплати, що нараховані
позивачем на підставі п. 6.3 Договору.

При винесенні рішення суд виходив з
наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини. Положеннями статей 627, 628
Цивільного кодексу України визначено,
що відповідно до ст. 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. Зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Враховуючи правову природу укладеного
договору, кореспондуючи права та
обов'язки його сторін, суд дійшов
висновку, що оцінка правомірності
заявлених вимог має здійснюватись з
урахуванням приписів законодавства,
які регламентують правовідносини з
договору поставки.

Відповідно ст. 712 Цивільного Кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

За приписами ст. 265 Господарського
кодексу України за договором поставки
одна сторона-постачальник,
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій сторони
- покупцеві товар, а покупець
зобов'язується прийняти вказаний
товар і сплатити за нього певну грошову
суму.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.
Якщо внаслідок прострочення боржника
виконання зобов'язання втратило
інтерес для кредитора, він може
відмовитися від прийняття виконання і
вимагати відшкодування збитків.

Стаття 663 Цивільного кодексу України
продавець зобов'язаний передати товар
покупцеві у строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо зміст
договору не дає змоги визначити цей
строк, - відповідно до положень статті
530 цього Кодексу. Відповідно до ст. 599
Цивільного кодексу України та ст. 202
Господарського кодексу України
господарське зобов'язання
припиняється, зокрема, виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до п. 2 ст. 693 Цивільного
кодексу України якщо продавець, який
одержав суму попередньої оплати
товару, не передав товар у встановлений
строк, покупець має право вимагати
передання оплаченого товару або
повернення суми попередньої оплати.

Згідно матеріалів справи позивач
належним чином виконував зобов'язання
за вищезазначеним Договором поставки
щодо здійснення ним попередньої
оплати. Відповідач в порушення
прийнятих на себе зобов'язань за
вказаним Договором поставки та
приписів ст. 662, ст. 663 Цивільного
кодексу України не поставив первісному
позивачу товар у встановлені у
Договорі поставки строки, суму
передоплати в розмірі 350 000,00 грн. не
повернув. Дана обставина відповідачем
не спростована.

Отже, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача 350 000,00 грн.
неповернутої передоплати підтверджені
документально, відповідають нормам
матеріального права, відповідачем не
спростовані, а тому підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу
України виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом. Одним із видів
забезпечення виконання зобов'язань
відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного
кодексу України та ст. 199
Господарського кодексу України, є
неустойка (штраф, пеня), розмір якої
визначається відповідно до умов
договору, що не суперечать чинному
законодавству України.

Відповідно до ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання. Пунктом 4
ст. 231 Господарського кодексу України
визначено, що у разі якщо розмір
штрафних санкцій законом не визначено,
санкції застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).
Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою НБУ, за увесь час
користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором (п. 6 ст. 231
Господарського кодексу України).

Пунктом 6 ст. 232 Господарського кодексу
України визначено, що нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Пунктом 6.3 Договору визначено, що у разі
невиконання/неналежного виконання
постачальником зобов'язань щодо
поставки товару, постачальник
зобов'язаний сплатити покупцю
договірну санкцію у розмірі 0,2% від
суми, що визначена п. 3.1.1 цього Договору,
за кожен день прострочення
зобов'язання, а за прострочення
зобов'язання щодо поставки товару
понад 15 днів, постачальник окрім
договірної санкції, сплачує також
штраф у розмірі 50% від суми, що
визначена п. 3.1.1 цього Договору.

При укладені договору сторони дійшли
згоди щодо стягнення одночасно штрафу
та договірних санкцій у разі
невиконання відповідачем умов
договору, тому їх одночасне
застосування не суперечить вимогам
чинного законодавства України та
умовам укладеного між сторонами
договору. Положеннями ст. ст. 627, 628, 629
Цивільного кодексу України визначено,
що відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. Зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.
Договір є обов'язковим для виконання
сторонами. При цьому судом відповідно
до ст. 11128 ГПК України враховано
правову позицію, викладену у постанові
Верховного Суду України від 27.04.2012 р. у
справі № 06/5026/1052/2011 та презумпцію
правомірності правочину відповідно до
ст. 204 Цивільного Кодексу України.

Отже, здійснивши перевірку наданого
позивачем розрахунку в частині
позовних вимог щодо стягнення з
відповідача 21 700,00 грн. договірної
санкції за прострочення відповідачем
зобов'язання з поставки товару за
період з 02.11.2013 р. по 02.12.2013 р. та 175 000,00
грн. штрафу, суд прийшов до висновку, що
вимоги позивача в цій частині
відповідно до п. 4 та п. 6 ст. 231, п. 6 ст. 232
Господарського кодексу України є
правомірними, відповідачем не
спростованими, а тому підлягають
задоволенню (розрахунок суми пені
здійснено за допомогою калькулятору
підрахунку заборгованості та штрафних
санкцій "Ліга:Еліт 8.1.5").

При цьому судом відповідно до ст. 11128
ГПК України враховано правову позицію
Верховного Суду України, викладену у
постанові № 3-35гс13 від 03.12.2013 р. у справі
№ 908/43/13-г стосовно того, що в разі
невиконання зобов'язань з поставки
товару до боржника може бути
застосована пеня. При цьому, на цю пеню
не розповсюджуються дія Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
оскільки зобов'язання з поставки
товару не є грошовим.

Згідно із п. 3 ст. 693 Цивільного кодексу
України на суму попередньої оплати
нараховуються проценти відповідно до
ст. 536 цього Кодексу від дня, коли товар
мав бути переданий, до дня фактичного
передання товару покупцеві або
повернення йому суми попередньої
оплати. Договором може бути
встановлений обов'язок продавця
сплачувати проценти на суму
попередньої оплати від дня одержання
цієї суми від покупця.

Як вже зазначалося вище, у п. 5.4 Договору
сторони узгодили, що у випадку
порушення постачальником грошових
зобов'язань, останній зобов'язаний
сплатити покупцю проценти у розмірі 24%
річних за весь час користування
грошовими коштами (п. 5.4 Договору.

Після проведення перевірки наданого
позивачем розрахунку позовних вимог в
частині стягнення з відповідача 24
процентів річних від простроченої суми
у розмірі 56 871,45 грн. за період з 04.04.2013
р. по 12.12.2013 р., суд визнає його вірним та
приходить до висновку, що вимоги
позивача в цій частині є правомірними,
відповідачем не спростовані, а тому
підлягають задоволенню (розрахунок
здійснено за допомогою калькулятору
підрахунку заборгованості та штрафних
санкцій "Ліга:Еліт 8.1.5").

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129
Конституції України та ст. 33, ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Допустимих доказів в спростування
вищевикладеного чи будь-яких інших
обґрунтованих заперечень по суті спору
відповідач суду не надав.

За викладеного, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги
підтверджені документально та нормами
матеріального права, не спростовані
відповідачем, а тому підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України та
враховуючи приписи Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України" судові витрати покладаються
на відповідача.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст. 43, ст. 49, ст. 75, ст. 82-85 ГПК
України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства
"Паритет" (вул. Заозеро, буд. 5, с.
Підозірка, Зіньківський р-н, Полтавська
обл. 38132 (адреса для листування : с.
Дейкалівка, Зіньківський р-н,
Полтавська обл. 38132)), ідентифікаційний
код юридичної особи 32543877, р/р 4425 в
АТ "СБЕРБАНК РОСІЇ", МФО 320627, п/р 1 в
ПАТ " Український професійний банк", МФО
300205, п/р № в ПАТ "Полтава-банк", МФО
331489 на користь Публічного акціонерного
товариства "Державна
продовольчо-зернова корпорація
України" (вул. Саксаганського, буд. 1, м.
Київ, 01033 (адреса для листування : вул.
Саксаганського, буд. 1, м. Київ, 01601, ГТЕФ
ПАТ "ДПЗКУ")), ідентифікаційний код
юридичної особи 37243279, п/р № 3310 в
АТ "Укрексімбанк", МФО 322313 - 350 000,00 грн.
основного боргу, 56 871,45 грн. 24% річних за
час користування грошовими коштами, 21
700,00 грн. договірної санкції за
прострочення відповідачем
зобов'язання з поставки товару, 175 000,00
грн. штрафу та 12 071,43 грн. судового збору.

Видати наказ з набранням рішенням
законної сили.

Повне рішення складене 24.03.2014 р.

СУДДЯ
О.В.КІВШИК

Примітка : Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
прийняття, а у разі, якщо у судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частини рішення, воно
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 цього Кодексу. Рішення може
бути оскаржено протягом десяти днів з
дня прийняття рішення, а у разі якщо у
судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину рішення
- з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційною інстанцією.