ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2014 р.
Справа № 914/457/14

За позовом: Прокурора Галицького
району м. Львова в інтересах держави в
особі Львівського міського
комунального підприємства
«Львівтеплоенерго», м. Львів

до відповідача: Дочірнього
підприємства «Житлово-експлуатаційна
контора Відкритого акціонерного
товариства «Львівський домобудівний
комбінат №2», м. Львів

про: стягнення 11332,88 грн. заборгованості
за Договором № 4274/Ш про постачання
теплової енергії в гарячій воді від
01.07.2008 року

Суддя Кидисюк Р.А.

Секретар Емха Л.М.

Представники сторін:

прокурор: Лука Г.В.

від позивача: Коцелко Ю.В. (довіреність
б/н від 16.09.2013 року)

від відповідача: не з'явився

Прокурору та представнику позивача
роз'яснено їх права та обов'язки,
передбачені ст.ст.20, 22, 29 ГПК України.
Заяв про відвід судді не подавалось. У
судовому засіданні 18.03.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Суть спору: Господарським судом
Львівської області розглядається
справа за позовом Прокурора Галицького
району м. Львова в інтересах держави в
особі Львівського міського
комунального підприємства
«Львівтеплоенерго» до відповідача
Дочірнього підприємства
«Житлово-експлуатаційна контора
Відкритого акціонерного товариства
«Львівський домобудівний комбінат №2»
про стягнення 11332,88 грн. заборгованості
за Договором № 4274/Ш про постачання
теплової енергії в гарячій воді від
01.07.2008 року.

Ухвалою суду від 14.02.2014 року позовну
заяву прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено її
до судового розгляду на 04.03.2014 року.
Ухвалою суду від 04.03.2014 року розгляд
справи відкладено на 18.03.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються
неналежним виконанням відповідачем
умов Договору № 4274/Ш про постачання
теплової енергії в гарячій воді від
01.07.2008 року в наслідок чого у нього
виникла заборгованість перед
позивачем у розмірі 11332,88 грн., з яких:
10456,70 грн. основна заборгованість, 277,64
грн. 3% річних, 472,38 грн. пені та 126,16 грн.
інфляційних втрат.

Прокурор в судове засідання з'явився,
вимог хвали суду від 04.03.2014 року не
виконав, позовні вимоги підтримав,
просив позов задоволити повністю.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, вимоги ухвали суду
від 04.03.2014 року виконав, позовні вимоги
підтримав, позов просив задоволити
повністю.

Відповідач явки повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, вимог ухвали суду від 04.03.2014
року не виконав, проти позову належним
чином не заперечив, причин неявки не
повідомив, хоча про час і місце
розгляду справи був належним чином
повідомлений.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі представника відповідача за
наявними у справі матеріалами, яких
достатньо для встановлення обставин і
вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, повно та об'єктивно
дослідивши докази в їх сукупності, суд
встановив наступне.

01.07.2008 року між Дочірнім підприємством
«Житлово-експлуатаційна контора
Відкритого акціонерного товариства
«Львівський домобудівний комбінат №2»
(Споживач) та Львівським міським
комунальним підприємством
«Львівтеплоенерго» (Енергопостачальна
організація) укладено Договір № 4274/Ш
про постачання теплової енергії в
гарячій воді (надалі - Договір).

Згідно п.1. Договору, Енергопостачальна
організація бере на себе зобов'язання
постачати Споживачу теплову енергію в
гарячій воді в потрібних йому обсягах,
а Споживач зобов'язується отримувати
та оплачувати одержану теплову енергію
за встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені цим Договором.

Пунктом 6 Договору встановлено, що
розрахунки за теплову енергію
проводяться в грошовій формі
відповідно до встановлених тарифів та
іншими незабороненими законодавством
формами. Розрахунковим періодом є
календарний місяць. Споживач до 25-го
числа місяця, наступного за
розрахунковим періодом, сплачує
Енергопостачальній організації
вартість фактично спожитої теплової
енергії в розрахунковому періоді, якщо
тариф на теплову енергію є
одноставковим. Споживач до 25-го числа
місяця, наступного за розрахунковим
періодом, сплачує Енергопостачальній
організації вартість фактично
спожитої теплової енергії та щомісячну
величину плати за приєднане теплове
навантаження, яка визначається як Ѕ
величини річної плати за приєднане
теплове навантаження, якщо тариф на
теплову енергію є двоставковим.

Відповідач свої договірні зобов'язання
по оплаті теплової енергії не виконав,
внаслідок чого станом на день подання
позовної заяви до суду його
заборгованість за період з 01.02.2013 року
до 15.09.2013 року склала 10456,70 грн.

Відповідно до п. 7.2.3. Договору, за
несвоєчасне виконання розрахунків за
теплову енергію Споживач сплачує
Енергопостачальній організації пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного Банку України, яка діяла
в період, за який стягується пеня, від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення.

На підставі зазначеного, позивач
здійснив нарахування відповідачеві 3%
річних в розмірі 277,64 грн., інфляційних
втрат в розмірі 126,16 грн. та 472,38 грн.
пені.

Отож, позивач просив суд стягнути з
відповідача 11332,88 грн. заборгованості, з
яких: 10456,70 грн. основна заборгованість,
472,38 грн. пені, 277,64 грн. трьох відсотків
річних та 126,16 грн. інфляційних втрат.

Відповідач проти задоволення позову не
заперечив, доказів погашення
заборгованості не надав.

Дослідивши представлені суду докази,
суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими, підставними та такими,
що підлягають до задоволення повністю
з огляду на наступне.

Статтею 174 Господарського Кодексу
України визначено, що господарські
зобов'язання виникають, зокрема,
безпосередньо з господарського
договору, інших угод, передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать, а також внаслідок подій, з
якими закон пов'язує настання правових
наслідків у сфері господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи у
сторін виникли договірні відносини на
підставі Договору № 4274/Ш про
постачання теплової енергії в гарячій
воді від 01.07.2008 року.

Згідно п.1. Договору, Енергопостачальна
організація бере на себе зобов'язання
постачати Споживачу теплову енергію в
гарячій воді в потрібних йому обсягах,
а Споживач зобов'язується отримувати
та оплачувати одержану теплову енергію
за встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені цим Договором.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Проте відповідач, всупереч умовам
Договору не виконав своїх зобов'язань
щодо оплати спожитої теплової енергії
за період з 01.02.2013 року до 15.09.2013 року.

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до п. 7.2.3. Договору, за
несвоєчасне виконання розрахунків за
теплову енергію Споживач сплачує
Енергопостачальній організації пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного Банку України, яка діяла
в період, за який стягується пеня, від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення.

У відповідності до ст. 3 Закону України
«Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Отож, позивач здійснив нарахування
відповідачу 3 % річних в сумі 277,64 грн.,
126,16 грн. інфляційних втрат та 472,38 грн.
пені.

З урахуванням зазначеного, суд вважає
підставними та обґрунтованими вимоги
позивача про стягнення з відповідача
11332,88 грн. заборгованості, з яких: 10456,70
грн. основна заборгованість, 472,38 грн.
пені, 277,64 грн. трьох відсотків річних та
126,16 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

У відповідності до ст. 49 ГПК України
судовий збір в розмірі 1827,00 грн. слід
покласти на відповідача.

З огляду на викладене, керуючись
Конституцією України, ст.ст. 526, 530, 538, 610,
625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 174,
193 Господарського кодексу України та
ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 84, 85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього
підприємства «Житлово-експлуатаційна
контора Відкритого акціонерного
товариства «Львівський домобудівний
комбінат №2» (79037, м. Львів, вул.
Творча, 8; ) на користь
Львівського міського комунального
підприємства «Львівтеплоенерго» (79040,
м. Львів, вул. Данила Апостола, 1; ) 10456,70 грн. основної
заборгованості, 277,64 грн. трьох
відсотків річних, 126,16 грн. інфляційних
втрат та 472,38 грн. пені.

3. Стягнути з Дочірнього
підприємства «Житлово-експлуатаційна
контора Відкритого акціонерного
товариства «Львівський домобудівний
комбінат №2» (79037, м. Львів, вул.
Творча, 8; ) в дохід
державного бюджету 1827,00 грн. судового
збору.

4. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК
України.

У відповідності до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 24.03.2014 р.

Суддя
Кидисюк Р.А