ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.03.2014
Справа № 905/1298/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Левшиної Я.О., при
секретарі судового засідання
Чистюхіній Ю.А., розглянув у відкритому
судовому засіданні справу

за позовом: Комунального підприємства
«Тепломережа» м. Донецьк

до відповідача: Державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія» м.
Донецьк в особі відокремленого
підрозділу «Шахта «Жовтневий Рудник»
Державного підприємства «Донецька
вугільна енергетична компанія» м.
Донецьк

про: стягнення суми основного боргу у
розмірі 41027,48грн. пені - 941,34грн.,
інфляції - 229,22грн., 3% річних - 217,23грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Шепєлєва І.О.(за
довіреністю № 168 від 12.02.2013р.);

від відповідача: Матюхіна І.Г. (за
довіреністю № 9-13 від 17.01.2014р.).

СУТЬ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Тепломережа»
м. Донецьк звернулось до
господарського суду Донецької області
з позовом до Державного підприємства
«Донецька вугільна енергетична
компанія» м. Донецьк в особі
відокремленого підрозділу «Шахта
«Жовтневий Рудник» Державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія» м. Донецьк про
стягнення суми основного боргу у
розмірі 41027,48 грн. пені - 941,34грн.,
інфляції - 229,22 грн., 3% річних - 217,23грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на невиконання
відповідачем умов договору на
постачання теплової енергії № 76/1775 від
04.01.2013р., з оплати поставленої теплової
енергії, внаслідок чого утворилась
стягувана заборгованість та виникли
підстави для нарахування 3 % річних,
пені та індексу інфляції.

На підтвердження вказаних обставин
позивач надав: договір на постачання
теплової енергії № 76/1775 від 04.01.2013р. та
додатки № 1, 2, 3; розрахунок
заборгованості; рахунки-фактури № 6026
від 21.10.2013р., № 6026 від 19.11.2013р., № 6026 від
20.12.2013р., № 6026 від 23.01.2014р. та докази їх
надіслання; акти на включення опалення
від 01.10.2013р.; постанову Національної
комісії регулювання електроенергетики
України № 1826 від 14.12.2010р.; тарифи на
житлово-комунальні послуги; рішення
Донецької міської ради № 4/23 від
25.02.2011р.; правоустановчі документи.

Під час розгляду справи позивачем були
надані додаткові документи для
долучення до матеріалів справи, а саме:
клопотання № 70-03/14 від 05.03.2014р. про
долучення до матеріалів справи
документів; довідка № 69-03/14 від 05.03.2014р.
про відсутність на розгляді іншого
судді даних позовних вимог; лист № 443
від 05.03.2014р. про надіслання актів звірки
та докази його направлення; лист № 444
від 05.03.2014р. про повернення акту звірки;
фіскальний чек № 9557 від 23.12.2013р.;
правоустановчі документи; пояснення №
73-03/14 від 12.03.2014р. щодо порядку
нарахування штрафних санкцій; угода
про зарахування зустрічних вимог від
31.01.2014р.; лист № 198 від 31.01.2014р.; витяг
серії АД № 066205; клопотання № 85-03/14 від
18.03.2014р. про долучення до матеріалів
справи документів; заява № 80-03/14 від
14.03.2014р. про виправлення технічної
помилки, у якій останній просив у
розрахунку заборгованості читати
«січень 2014р.»; клопотання № 81-03/14 від
14.03.2014р. про заміну відповідача по
справі; свідоцтво серії А00 № 304081;
статут Державного підприємства
«Донецька вугільна енергетична
компанія»; акт звірки взаємних
розрахунків від 05.03.2014р.; лист б/н від
20.03.2014р. про відсутність інших
договірних зобов'язань із
відповідачем; заяву б/н від 20.03.2014р., у
якій позивач просив не розглядати
клопотання № 81-03/14 від 14.03.2014р. про
заміну відповідача.

Від відповідача до канцелярії суду
надійшли письмові пояснення б/н від
18.03.2014р., у яких зазначив, що: постачання
теплої енергії здійснювалось до
гуртожитків, які знаходяться на
балансі відокремленого підрозділу
«Шахта «Жовтневий Рудник» Державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія»; остаточний
розрахунок за умовами п. 6.2. договору №
76/1775 від 12.10.2012р. повинен проводитись не
пізніше 25 числа, а не до 10 числа; у
рахунках-фактури № 6026 від 21.10.2013р., № 6026
від 19.11.2013р., № 6026 від 20.12.2013р., № 6026 від
23.01.2014р. позивач посилається на договір
№ 76 від 12.10.2012р., але спірним є договір №
76/1775 від 12.10.2012р.; позивач належним чином
не довів свої позовні вимоги. Також
надав: копію підписаного у
двосторонньому порядку акту звірки
взаємних розрахунків станом на 05.03.2014р.;
правоустановчі документи на
відокремлений підрозділ «Шахта
«Жовтневий Рудник» Державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія».

У судовому засіданні, що відбулось
20.03.2014р. відповідач позовні вимоги
визнав частково в частині стягнення
суми основного боргу.

Заперечення відповідача щодо
визначення у рахунках-фактури № 6026 від
21.10.2013р., № 6026 від 19.11.2013р., № 6026 від
20.12.2013р., № 6026 від 23.01.2014р. договору № 76
від 12.10.2012р. судом не приймаються до
уваги, оскільки між сторонами не існує
інших правовідносин, окрім як за
договором на постачання теплової
енергії № 76/1775 від 12.10.2012р., що було
встановлено судом під час розгляду
справи та не заперечувалось
уповноваженими представниками сторін.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

12.10.2012р. між позивачем (постачальник) та
відповідачем (споживач) було укладено
договір на постачання теплової енергії
№ 76/1775 (а.с. 11 - 12) (далі - договір),
відповідно п.п. 1.1., 1.2. якого
постачальник зобов'язався постачати
споживачу теплову енергію у вигляді
гарячої води на опалення та вентиляцію
- в період опалювального сезону, на
гаряче водопостачання - протягом року,
а споживач зобов'язався сплачувати
отриману теплову енергію за
встановленими тарифами в строки,
передбачені цим договором.

Згідно додатку № 1 до договору
постачання теплової енергії
здійснюється на об'єкти відповідача:
гуртожиток за адресою вул.
Градостроітелей, 92 - опалювальна площа
433,8 м2; гуртожиток за адресою вул.
Градостроітелей, 94 - опалювальна площа
525,6 м2; гуртожиток за адресою вул.
Степаненко, 14а - опалювальна площа 870,3
м2.

Згідно з п.5.1 договору облік споживання
теплової енергії проводиться за
приладами обліку. При відсутності
приладу обліку нарахування
здійснюється з розрахунку за 1 м2
опалювальної площі.

При виході з ладу приладів обліку, а
також у випадку ненадання показань
більш ніж 2 місяці оплата здійснюється
виходячи з опалювальної площі по
тарифу за 1 м2 (п.5.6 договору).

Відповідно до п.6.1 договору, розрахунки
за теплову енергію, проводяться в
грошовій формі відповідно до діючих
тарифів.

За умовами п. 6.2. договору розрахунковим
періодом є календарний місяць.
Пред'явлення рахунків здійснюється: на
проведення авансових платежів до 10
числа, на проведення остаточного
розрахунку не пізніше 25 числа.

Пунктом 6.3. Договору встановлено, що
оплату за послуги з теплопостачання
споживач здійснює до 10 числа місяця,
наступного за звітним згідно рахунку,
виставленого постачальником. Абонент
має право здійснити оплату за декілька
місяців наперед.

У разі порушення строку оплати,
передбаченої у п. 6.3. договору, споживач
зобов'язаний сплатити на користь
постачальника пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожен день
прострочення платежу (п. 6.4. договору).

Відповідно до п.п. 9.1., 9.3. договір
набуває чинності з 12.10.2012р. та діє до
12.10.2013р. Договір вважається продовженим
на наступний період, якщо за місяць до
закінчення строку не надійде заяви
однієї із сторін про розірвання
дійсного договору або його перегляд.

Факт надання опалення на об'єкти
відповідача, а саме у гуртожиток за
адресою вул. Градостроітелей, 92; у
гуртожиток за адресою вул.
Градостроітелей, 94; у гуртожиток за
адресою вул. Степаненко, 14а
підтверджується актами на включення
опалення від 01.10.2013р. (а.с. 25-27).

На виконання умов зазначеного договору
позивачем виставлені споживачу
теплової енергії рахунки-фактури на
загальну суму 50938,88грн.: № 6026 від 21.10.2013р.
на суму 12734,72грн., № 6026 від 19.11.2013р. на
суму 12734,72грн., № 6026 від 20.12.2013р. на суму
12734,72грн., № 6026 від 23.01.2014р. на суму
12734,72грн. (а.с. 17, 19, 22, 23), які були
направлені відповідачу, що
підтверджується фіскальними чеками №
5391 від 24.10.2013р., № 7107 від 20.11.2013р., № 1271
від 24.01.2014р., № 9557 від 23.12.2013р. (а.с. 18, 21, 25,
40).

Між сторонами був проведений залік
зустрічних вимог, що підтверджується
угодою про залік зустрічних вимог від
31.01.2014р. на суму 9911,40грн. (а.с. 60, 61).

З огляду на неналежне виконання
відповідачем зобов'язання з оплати
спожитої теплової енергії у період
жовтень 2013р. - січень 2014р., у останнього
виникла заборгованість, у зв'язку з чим
позивач звернувся до суду з
розглядуваним позовом, вимагаючи
стягнути з відповідача суму боргу у
розмірі 41027,48грн. пені - 941,34грн.,
інфляції - 229,22грн., 3% річних - 217,23грн.

Враховуючи статус сторін, характер
правовідносин між учасниками договору,
останні (правовідносини) регулюються
насамперед відповідними положеннями
Господарського і Цивільного кодексів
України і умовами договору на
постачання теплової енергії № 76/1775 від
04.01.2013р.

Проаналізувавши положення укладеного
між сторонами договору на постачання
теплової енергії № 76/1775 від 04.01.2013р. суд
дійшов висновку, що виниклі на його
підставі правовідносини
регламентуються нормами параграфу 5
глави 54 Цивільного кодексу України,
який визначає загальні положення про
енергопостачання.

За змістом статті 509 Цивільного кодексу
України зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
кодексу. Стаття 11 Цивільного кодексу
України передбачає, що підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського
кодексу України відносини
підприємства з іншими підприємствами,
організаціями, громадянами в усіх
сферах господарської діяльності,
виконуються на підставі договорів.

Статтею 714 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором
постачання енергетичними та іншими
ресурсами через приєднану мережу одна
сторона (постачальник) зобов'язується
надавати другій стороні (споживачеві,
абонентові) енергетичні та інші
ресурси, передбачені договором, а
споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними
та іншими ресурсами через приєднану
мережу застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж,
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено законом або не
випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені
особливості укладення та виконання
договору постачання енергетичними та
іншими ресурсами.

Згідно ст. 275 Господарського кодексу
України, за договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Стаття 193 Господарського кодексу
України передбачає, що суб'єкти
господарювання та учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст.
526 Цивільного кодексу України. Так,
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином відповідно умовам
договору та вимогам цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а у разі відсутності таких умов і вимог
- згідно звичаїв ділового обігу або
іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Частина 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України встановлює, якщо в зобов'язанні
встановлений строк (дата) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (дату).

Стаття 629 Цивільного кодексу України
зазначає те, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

На виконання умов договору позивачем
були виставлені споживачу теплової
енергії рахунки-фактури на загальну
суму 50938,88грн.: № 6026 від 21.10.2013р. на суму
12734,72грн., № 6026 від 19.11.2013р. на суму
12734,72грн., № 6026 від 20.12.2013р. на суму
12734,72грн., № 6026 від 23.01.2014р. на суму
12734,72грн.

Таким чином, відповідач не мав жодних
правових підстав для ухилення від
виконання обов'язків по оплаті
спожитої теплової енергії, оскільки зі
змісту наявних документів вбачається,
що зазначені вище рахунки-фактури були
отримані останнім (а.с. 18, 21, 25, 40).

Відповідачем дане у порядку
встановлену господарським
процесуальним законодавством не
спростовано та під час розгляду справи
визнано.

Крім того до канцелярії суду надано акт
звірки взаємних розрахунків станом на
05.03.2014р., підписаний з боку позивача та
відповідача без заперечень (а.с. 74).

З огляду на дані норми права та
встановлені судом обставини справи,
суд дійшов висновку про наявність
підстав для стягнення з відповідача
основного боргу в сумі 41027,48грн.

Щодо нарахованих пені, інфляції та 3%
річних суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст. 216- 218
Господарського кодексу України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за порушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських
санкцій. Господарськими санкціями
визнаються заходи впливу на
правопорушника у сфері господарювання,
в результаті застосування яких для
нього настають несприятливі
економічні та/або правові наслідки.
Господарські санкції застосовуються в
установленому законом порядку за
ініціативою учасників господарських
відносин. Підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Статтями 610, 611 Цивільного кодексу
України визначено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Дані наслідки
порушення зобов'язання передбачені і ч.
1 ст. 230 Господарського кодексу України.
Згідно норм зазначених статей у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Згідно п.1, п.3 ст.549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

У разі порушення строку оплати,
передбаченої у п. 6.3. договору, споживач
зобов'язаний сплатити на користь
постачальника пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожен день
прострочення платежу (п. 6.4. договору).

Статтею 625 Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

На підставі статей 549, 625 Цивільного
кодексу України позивачем нараховані
та заявлені до стягнення пеня у розмірі
941,34грн., інфляція - 229,22 грн., 3% річних -
217,23грн.

Заперечення відповідача щодо
неправильного визначення періоду
нарахування позивачем пені та 3 % річних
судом до уваги не приймаються, оскільки
п. 6.3. договору чітко визначено, що
оплату за послуги з теплопостачання
споживач здійснює до 10 числа місяця,
наступного за звітним згідно рахунку,
виставленого постачальником.

Суд враховує, що умовами договору
сторони встановили кінцевий строк
оплати -оплату за послуги з
теплопостачання споживач здійснює до 10
числа місяця, наступного за звітним
згідно рахунку, виставленого
постачальником. (п. 6.3. договору). Отже,
в силу ст. 253 Цивільного кодексу
України, позивач здобув право вимоги
сплати боргу за рахунки-фактури № 6026
від 21.10.2013р. - 11.11.2013р., № 6026 від 19.11.2013р. -
11.12.2013р., № 6026 від 20.12.2013р. - 11.01.2014р., № 6026
від 23.01.2014р. - 11.02.2014р.

Перевіривши арифметичний розрахунок
пені, інфляції та 3% річних за допомогою
програми інформаційно-пошукової
системи «Законодавство» у
відповідності до методики листа
Верховного суду України №62-97р від
03.04.1997р. «Рекомендації відносно порядку
застосування індексу інфляції при
розгляді судових справ», правові
підстави, період та порядок їх
нарахування, суд дійшов висновку про
задоволення цих вимог у розмірі,
визначеному позивачем - 941,34грн., 229,22
грн., 217,23грн. відповідно.

Витрати по сплаті судового збору у
відповідності до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються на відповідача.

На підставі вищенаведеного, згідно ст.
ст. 11, 509, 526, 530, 549, 610, 611, 625, 629, 714
Цивільного кодексу України, ст.ст. 67, 193,
216-218, 230, 275 Господарського кодексу
України, ст.ст. 33, 43, 44, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Комунального
підприємства «Тепломережа» м. Донецьк
() до Державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія» м. Донецьк
() в особі відокремленого
підрозділу «Шахта «Жовтневий Рудник»
Державного підприємства «Донецька
вугільна енергетична компанія» м.
Донецьк () про стягнення
суми основного боргу у розмірі
41027,48грн., пені - 941,34грн., інфляції - 229,22
грн., 3% річних - 217,23грн. задовольнити у
повному обсягу.

2. Стягнути з Державного підприємства
«Донецька вугільна енергетична
компанія» (83001, м. Донецьк,
вул. Артема, 63, ) в особі
відокремленого підрозділу «Шахта
«Жовтневий Рудник» Державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія» (83071, м. Донецьк,
пр. Маршала Жукова, 1, ) на
користь Комунального підприємства
«Тепломережа» (83049, м. Донецьк, вул.
Куйбишева, 109, ) суму
основного боргу у 41027,48 грн., пеню -
941,34грн., інфляційні нарахування - 229,22
грн., 3% річних - 217,23грн., судовий збір у
розмірі 1827,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

3. Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано, а у разі подання апеляційної
скарги - після розгляду справи
апеляційним господарським судом, якщо
рішення не буде скасовано.

У судовому засіданні 20.03.2014р.
проголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Повний текст рішення складено та
підписано 21.03.2014р.

Суддя
Я.О. Левшина

Вх: 12708/13

надруковано 3 прим.:

1 - ГСДО, 1 - позивачу, 1 - відповідачу