ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16 тел. 235-24-26
У Х В А Л А

"31" березня 2014 р.
Справа № 911/1950/13

За первісним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Торгівельно-розважальний центр
«Казантип-Калина»

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 59 065, 85 грн., розірвання
договору та виселення

та

за зустрічним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Торгівельно-розважальний центр
«Казантип-Калина»

про визнання договору недійсним

Суддя
Лутак Т.В.

Представники:

від Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Торгівельно-розважальний центр
«Казантип-Калина»: Порфимович А.С.

від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1:
ОСОБА_3, ОСОБА_1

Обставини справи:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Торгівельно-розважальний центр
«Казантип-Калина» звернулося до
господарського суду Київської області
з позовом до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення 59 065, 85 грн.
заборгованості за договором оренди
торгового павільйону від 01.01.2012 р.,
розірвання договору оренди торгового
павільйону від 01.01.2012 р. та виселення
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з
безпідставно зайнятого приміщення -
магазину № 13 загальною площею 21,8 кв.м.,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 30.07.2013 р. (суддя Кошик А.Ю.)
провадження у даній справі припинено
на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 15.01.2014 р. ухвалу
господарського суду Київської області
від 30.07.2013 р. у справі № 911/1950/13
скасовано, а матеріали справи № 911/1950/13
повернуто до місцевого господарського
суду для розгляду.

13.02.2014 р. матеріали справи № 911/1950/13
надійшли до господарського суду
Київської області та згідно
автоматизованої системи
документообігу суду 19.02.2014 р. передані
на розгляд судді господарського суду
Київської області Лутак Т.В.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 21.02.2014 р. справу № 911/1950/13
прийнято до провадження суддею Лутак
Т.В. та призначено її розгляд у судовому
засіданні на 06.03.2014 р.

03.03.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
надійшов зустрічний позов б/н б/д (вх. №
3696/14 від 03.03.2014 р.) до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Торгівельно-розважальний центр
«Казантип-Калина» про визнання
договору оренди торгівельного
павільйону від 01.01.2012 р., укладеного між
Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Торгівельно-розважальний центр
«Казантип-Калина» та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1, недійсним
на підставі п.п. 2, 3 ст. 203 Цивільного
кодексу України у зв'язку з підробкою
підпису та укладенням даного договору
поза волею ОСОБА_1

Ухвалою господарського суду Київської
області від 04.03.2014 р. прийнято
зустрічний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Торгівельно-розважальний центр
«Казантип-Калина» про визнання
договору недійсним до спільного
розгляду з первісним позовом по справі
№ 911/1950/13.

05.03.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
від Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Торгівельно-розважальний центр
«Казантип-Калина» надійшла заява б/н
б/д (вх. № 3893/14 від 05.03.2014 р.) про
перенесення слухання справи у зв'язку з
неможливістю прибути на засідання
представника товариства, так як він
буде знаходитись в іншому судовому
засіданні.

Також, 05.03.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
від Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Торгівельно-розважальний центр
«Казантип-Калина» надійшли письмові
пояснення по справі б/н від 04.03.2014 р. (вх.
№ 3894/14 від 05.03.2014 р.).

Ухвалою господарського суду Київської
області від 06.03.2014 р. розгляд справи
відкладено на 20.03.2014 р. у зв'язку з
нез'явленням у судове засідання
представника Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Торгівельно-розважальний центр
«Казантип-Калина».

До господарського суду Київської
області від Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 надійшло клопотання вих. №
02-06/03-2014 б/д (вх. № 4675/14 від 17.03.2014 р.), у
якому останній просить суд призначити
у даній справі судово-почеркознавчу
експертизу, проведення якої доручити
фахівцям Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз, на вирішення експерта
поставити одне питання: «Чи виконаний
безпосередньо ОСОБА_1 підпис на
договорі оренди торгівельного
павільйону від 01.01.2012 р., що укладений
між Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Торгівельно-розважальний центр
«Казантип-Калина» та ОСОБА_1» та
зазначає, що оплату послуг ОСОБА_1 бере
на себе.

17.03.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
надійшли пояснення по справі вих. №
03-06/03-2014 від 12.03.2014 р. (вх. № 4734/14 від 17.03.2014
р.).

До господарського суду Київської
області від Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Торгівельно-розважальний центр
«Казантип-Калина» надійшли
заперечення на зустрічний позов про
визнання договору недійсним б/н від
20.03.2014 р. (вх. № 5028/14 від 20.03.2014 р.).

У судовому засіданні 20.03.2014 р.
представник Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Торгівельно-розважальний центр
«Казантип-Калина» надав суду документи
по справі (вх. № 5047/14 від 20.03.2014 р.).

У судовому засіданні 20.03.2014 р. судом, в
порядку ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено перерву до 31.03.2014 р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 20.03.2014 р., за клопотанням
представника Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, продовжено
строк вирішення спору у справі № 911/1950/13
на п'ятнадцять днів.

25.03.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
надійшло клопотання вих. № 04/03-2014 від
24.03.2014 р. (вх. № 5387/14 від 25.03.2014 р.) про
приєднання до матеріалів справи
зразків підпису ОСОБА_1

До господарського суду Київської
області від Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Торгівельно-розважальний центр
«Казантип-Калина» надійшло клопотання
б/н від 31.03.2014 р. (вх. № 5758/14 від 31.03.2014 р.)
про роз'єднання провадження у справі №
911/1950/13, яка розглядається за первісним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Торгівельно-розважальний центр
«Казантип-Калина» до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, розірвання договору та
виселення, та за зустрічним позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Торгівельно-розважальний центр
«Казантип-Калина» про визнання
недійсним договору оренди
торгівельного павільйону від 01.01.2012 р.

Розглянувши вищезазначене клопотання,
суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 60
Господарського процесуального кодексу
України зустрічний позов подається для
спільного розгляду з первісним
позовом. Оскільки первісний позов
підглядає розглядові у строк,
визначений згідно із статтею 69
названого Кодексу починаючи від дня
одержання позовної заяви, то й
зустрічний позов має бути розглянутий
у той же строк починаючи від дня
одержання первісної позовної заяви.

Таким чином, чинним законодавством не
передбачено можливості роз'єднання
первісного та зустрічного позову, які
розглядаються в одному провадженні та
в межах однієї справи, тому суд
відмовляє у задоволенні даного
клопотання.

31.03.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
від Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Торгівельно-розважальний центр
«Казантип-Калина» надійшло клопотання
б/н від 31.03.2014 р. (вх. № 5759/14 від 31.03.2014 р.),
у якому останнє просить суд зобов'язати
позивача за зустрічним позовом
виконати вимоги ухвал господарського
суду Київської області від 04.03.2014 р. та
від 06.03.2014 р., у разі невиконання
позивачем за зустрічним позовом вимог
ухвал господарського суду Київської
області від 04.03.2014 р. та від 06.03.2014 р. -
залишити позовну заяву про визнання
договору недійсним без розгляду.

Суд вирішив розгляд вищезазначеного
клопотання відкласти на наступне
судове засідання.

До господарського суду Київської
області від Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Торгівельно-розважальний центр
«Казантип-Калина» надійшло клопотання
б/н від 31.03.2014 р. (вх. № 5760/14 від 31.03.2014 р.),
у якому останнє просить суд розглянути
спір за первісним позовом за наявними в
матеріалах справи документами та
письмовими доказами і відмовити
позивачу за зустрічним позовом у
проведенні судово-почеркознавчої
експертизи.

У судовому засіданні 31.03.2013 р.
представник Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Торгівельно-розважальний центр
«Казантип-Калина» надав суду документи
по справі (вх. № 5814/14 від 31.03.2014 р.).

У судовому засіданні від 31.03.2014 р.
розглядається клопотання Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 вих. № 02-06/03-2014
б/д (вх. № 4675/14 від 17.03.2014 р.) про
призначення судово-почеркознавчої
експертизи, наявні у справі докази та
клопотання Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Торгівельно-розважальний центр
«Казантип-Калина» б/н від 31.03.2014 р. (вх. №
5760/14 від 31.03.2014 р.) про відмову у
проведенні судово-почеркознавчої
експертизи.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи;
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Частиною 1 ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

При вирішенні питання про призначення
у справі судової почеркознавчої
експертизи, судом враховано правову
позицію, що викладена в абз. 1 п. 2
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 23.03.2012
р. № 6 «Про судове рішення» стосовно
того, що рішення господарського суду
має ґрунтуватись на повному з'ясуванні
того, чи мали місце обставини, на які
посилаються особи, що беруть участь у
процесі, та якими доказами вони
підтверджуються; чи не виявлено у
процесі розгляду справи інших
фактичних обставин, що мають суттєве
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин; яка правова кваліфікація
відносин сторін, виходячи з фактів,
установлених у процесі розгляду
справи, та яка правова норма підлягає
застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
судову експертизу» судова експертиза -
це дослідження експертом на основі
спеціальних знань матеріальних
об'єктів, явищ і процесів, які містять
інформацію про обставини справи, що
перебуває у провадженні органів
досудового розслідування чи суду.

Водночас і згідно з ч. 1 ст. 41
Господарського процесуального кодексу
України експертиза призначається для
з'ясування питань, що потребують
спеціальних знань.

Якщо наявні у справі докази є взаємно
суперечливими, їх оцінку в разі
необхідності може бути здійснено
господарським судом з призначенням
відповідної судової експертизи.

У постанові Верховного Суду України
від 07.06.2005 р. у справі № 36/286 вказано, що
судам слід врахувати твердження
сторони про підробку документу,
перевірити та дослідити їх належним
чином за для чого призначити
відповідну судову експертизу.

Оскільки Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 стверджує, що підпис на договорі
оренди торгового павільйону від 01.01.2012
р. виконано від його імені сторонньою
особою шляхом підроблення та зважаючи
на те, що наявні у справі докази є
суперечливими, суд вважає, що для
визначення фактичних даних, що входять
до предмету доказування, необхідно
встановити факт виконання підпису на
договорі оренди торгового павільйону
від 01.01.2012 р. ОСОБА_1 чи іншою особою.

Для з'ясування вказаного факту
необхідні спеціальні знання, якими суд
не володіє.

Відповідно до ст. 41 Господарського
процесуального кодексу України
учасники судового процесу мають право
пропонувати господарському суду
питання, які мають бути роз'яснені
судовим експертом. Остаточне коло цих
питань встановлюється господарським
судом в ухвалі. Проведення судової
експертизи доручається державним
спеціалізованим установам чи
безпосередньо особам, які відповідають
вимогам, встановленим Законом України
«Про судову експертизу».

Згідно з ст. 42 Господарського
процесуального кодексу України
висновок судового експерта повинен
містити докладний опис проведених
досліджень, зроблені в результаті їх
висновки і обґрунтовані відповіді на
поставлені господарським судом
питання. Висновок подається
господарському суду в письмовій формі,
і копія його надсилається сторонам.
Якщо під час проведення судової
експертизи встановлюються обставини,
що мають значення для правильного
вирішення спору, з приводу яких
судовому експерту не були поставлені
питання, у висновку він викладає свої
міркування і щодо цих обставин.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на
те, що для повного, всебічного та
об'єктивного розгляду справи,
необхідно встановити достовірність
підпису на договорі оренди торгового
павільйону від 01.01.2012 р., для чого
потрібні спеціальні знання, суд вважає
за необхідне призначити у даній справі
судову почеркознавчу експертизу,
проведення якої доручити Київському
науково-дослідному інституту судових
експертиз, та відмовити у задоволенні
клопотання Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Торгівельно-розважальний центр
«Казантип-Калина» б/н від 31.03.2014 р. (вх.
5760/14 від 31.03.2014 р.).

Згідно зі ст.ст. 33, 36, 37 та 38
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд, призначаючи
судову експертизу, вправі витребувати
від учасників судового процесу, а в
разі необхідності - інших підприємств,
установ, організацій, державних та
інших органів чи їх посадових осіб
зразки почерків, підписів, відбитків
печаток, друкованих документів тощо і
надати їх експерту для дослідження.
Відповідне витребування і дослідження
судом зазначених зразків, документів
тощо повинно, як правило, передувати
винесенню ухвали про призначення
судової експертизи та про зупинення у
зв'язку з цим провадження у справі (п. 14
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 23.03.2012
р. № 4 «Про деякі питання практики
призначення судової експертизи»).

Таким чином, до матеріалів справи судом
долучено вільні (том 2 арк. 103-132, 142-178),
умовно-вільні (том 2 арк. 54, 95) та
експериментальні (том 2 арк. 179-183) зразки
підпису ОСОБА_1.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 41, ст. 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Призначити у даній справі судову
почеркознавчу експертизу, виконання
якої доручити Київському
науково-дослідному інституту судових
експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська,
6).

2. Визначити об'єкти, що підлягають
дослідженню: договір оренди торгового
павільйону від 01.01.2012 р., оригінал якого
міститься у матеріалах справи (том 1
арк. 230).

3. На вирішення експерта винести
наступне питання:

· чи виконано підпис від імені
ОСОБА_1 у договорі оренди торгового
павільйону від 01.01.2012 р. ОСОБА_1 (паспорт
серія НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) чи іншою
особою?

4. Попередити експерта, який
безпосередньо проводитиме судову
експертизу, про відповідальність,
передбачену ст.ст. 384, 385 Кримінального
кодексу України за дачу завідомо
неправдивого висновку та відмову без
поважних причин від виконання
покладених на нього обов'язків.

5. Зобов'язати Фізичну особу-підприємця
ОСОБА_1 забезпечити оплату витрат по
проведенню судової експертизи, докази
про що надати експертній установі та
суду.

6. Матеріали справи № 911/1950/13 надіслати
Київському науково-дослідному
інституту судових експертиз.

7. Зобов'язати сторони надати в
розпорядження експерта всі необхідні
матеріали (оригінали документів,
зразки тощо) для проведення експертизи,
які буде вимагати експерт.

8. Зобов'язати Київський
науково-дослідний інститут судових
експертиз після закінчення судової
експертизи надати суду експертний
висновок, копії якого направити
сторонам у справі.

9. Примірники даної ухвали направити
сторонам та експертній установі.

Суддя
Т.В. Лутак