ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.03.14р. Справа № 904/1330/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дрінк Дістрібушн
Сістем", м.Дніпропетровськ

до В-1: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м.Київ

В-2: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аква Сіті",
м.Дніпропетровськ

про стягнення 66 261,72 грн.

Суддя Петренко І.В.

Представники:

від позивача: Лобода Ю.П., довіреність
№б/н від 01.01.14р.;

від відповідача-1: не з'явився:

від відповідача-2: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Дрінк Дістрібушн
Сістем", м.Дніпропетровськ (далі по
тексту - позивач) звернулося до
господарського суду з позовною заявою
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
м.Київ (далі по тексту - відповідач-1) до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Аква Сіті",
м.Дніпропетровськ (далі по тексту -
відповідач-2) про стягнення з
відповідача-1 основної заборгованості
у розмірі 65789,27грн., а з відповідача-2
основної заборгованості у розмірі
100,00грн. на підставі укладеного між
позивачем та відповідачем-1 договору
поставки №К5Vip/434 від 29.07.10р. та
укладеного між позивачем та
відповідачем-2 договору поруки №01/08-10
від 01.08.10р.

Посилаючись на ст.625 Цивільного кодексу
України, позивач просить суд стягнути з
відповідача-1 на свою користь 131,58грн.
інфляційних та 340,87грн. три проценти
річних.

Судові витрати по справі у розмірі
1827,00грн. судового збору позивач просить
суд стягнути з відповідачів солідарно.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем-1
умов укладеного між позивачем та
відповідачем-1 договору поставки
№К5Vip/434 від 29.07.10р.

За результатами розгляду позовної
заяви за вих. №б/н від 27.02.14р. ухвалою
суду від 05.03.14р. порушено провадження по
справі та призначено слухання на 20.03.14р.

Відповідно до п.3.9.1. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України. У разі присутності
сторони або іншого учасника судового
процесу в судовому засіданні протокол
судового засідання, в якому
відображені відомості про явку сторін
(пункт 4 частини другої статті 811 ГПК), є
належним підтвердженням повідомлення
такої сторони (іншого учасника
судового процесу) про час і місце
наступного судового засідання. За
змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Позивач належним чином повідомлений
про час та місце розгляду справи, що
підтверджується відомостями
відображеними в протоколі судового
засідання від 20.03.14р. про явку
представника в судове засідання. В
судовому засіданні, яке відбулося
20.03.14р. представник позивача звернувся
до суду з заявою за вих.№б/н від 20.03.14р.,
якою просив суд залучити до матеріалів
справи оригінали телеграм, які
свідчать про належне повідомлення
відповідача-1 та відповідача-2 про час
та місце розгляду справи, наполягав на
розгляді справи за відсутності
представників відповідача-1 та
відповідача-2, підтримав позовні вимоги
в повному обсязі та просив суд
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Відповідач-1 про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином, що
підтверджується телеграмою, яка за
заявою позивача за вих.№б/н від 20.03.14р.
залучена до матеріалів справи. Вимоги
суду відповідач-1 без поважних причин
не виконав у повному обсязі. В судове
засідання, яке відбулося 20.03.14р.
представник відповідача-1 не з'явився,
однак через канцелярію суду отримано
телеграму в якій відповідач-1 просить
суд відкласти розгляд справи на іншу
дату, у зв'язку з відрядженням
відповідача-1 до м.Житомира.
Господарський суд розглянув
клопотання відповідача-1 та залишив
його без задоволення на підставі
наступного: по-перше, викладені в
телеграмі обставини жодним доказом не
підтверджені; по-друге, представництво
сторони в судовому засіданні
господарського суду не обмежене певним
колом осіб.

Відповідач-2 про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином, що
підтверджується телеграмою, яка за
заявою позивача за вих.№б/н від 20.03.14р.
залучена до матеріалів справи. Вимоги
суду відповідач-2 без поважних причин
не виконав у повному обсязі, про
причини неявки та невиконання вимог
суду не повідомив.

В судовому засіданні, яке відбулося
20.03.14р. господарським судом розглянуто
справу по суті. Після видалення до
нарадчої кімнати, господарський суд, в
порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголосив вступну та резолютивну
частину рішення та представника
позивача повідомив про дату складення
повного тексту рішення, роз'яснив
порядок оскарження рішення суду.
Фіксація судового процесу технічними
засобами не проводилася.

Розглянувши матеріали справи, подані
документи, заслухавши пояснення
повноважного представника позивача,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.07.10р. між позивачем та відповідачем-1
укладено договір №К5Vip/434 поставки
товару (далі по тексту - договір
поставки). Відповідно до п.1.1 договору
поставки постачальник (позивач)
зобов'язується передати у власність
покупця (відповідача-1) товар у
відповідності з поданими покупцем
(відповідачем-1) замовленнями, а
покупець (відповідач-1) зобов'язується
приймати товар та своєчасно сплачувати
його вартість на умовах даного
договору.

На виконання умов укладеного між
сторонами договору поставки позивач в
період з 23.10.13р. по 25.10.13р. поставив
відповідачу-1 товар на загальну суму
65789,27грн., що підтверджується
долученими до матеріалів справи
копіями видаткових накладних
(а.с.18,20,22,24,26,29,32,34,36,38,40,42,44,46,48,50,52,54,56,58,60,62
,64,66,68,70). Відповідач-1 без заперечень та
зауважень отримав від позивача товар.

Пунктом 4.2 договору поставки визначено,
що покупець (відповідач-1) перераховує
кошти за поставлену партію товару
після спливу сорока п'яти банківських
днів з моменту отримання товару.

Відповідач-1 в порушення укладеного між
сторонами договору не виконав свої
зобов'язання з оплати товару у повному
обсязі.

Відповідно до п. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (сплатити гроші), а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

У відповідності до п. 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України, до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу
України, за договором поставки одна
сторона - постачальник зобов'язується
передати (поставити) у зумовлені строки
(строк) другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

В силу ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, ст.193 Господарського
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутністю таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Дослідивши матеріали справи, оригінали
документів наданих позивачем на вимогу
суду в судове засідання та заслухавши
повноважного представника позивача в
судовому засіданні, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги в частині
стягнення на користь позивача 65789,27грн.
основної заборгованості за договором
поставки, слід визнати обґрунтованими,
документально доведеними, такими, що не
суперечать чинному законодавству
України, а отже є такими, що підлягають
задоволенню.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
встановлено, що боржник не
звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Перевіривши розрахунок позивача,
господарський суд встановив, що сума
нарахованих позивачем відповідачу-1
трьох відсотків річних за період
прострочення платежів з 26.12.13р. по
27.02.14р. у сукупності по кожній частині
боргу становить 340,87грн., у зв'язку з чим
господарський суд визнає дану вимогу
позивача такою, що відповідає
положенням чинного законодавства, а
отже є такою, що підлягає задоволенню.

Перевіривши розрахунок позивача,
господарський суд встановив, що сума
нарахованих позивачем відповідачу-1
інфляційних втрат за період
прострочення платежів з 26.12.13р. по
27.02.14р. у сукупності по кожній частині
боргу становить 131,58грн., у зв'язку з чим
господарський суд визнає дану вимогу
позивача такою, що відповідає
положенням чинного законодавства, а
отже є такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.546 Цивільного кодексу
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком (ч.1). Договором або законом
можуть бути встановлені інші види
забезпечення виконання зобов'язання
(ч.2).

Статтею 547 Цивільного кодексу України
визначено, що правочин щодо
забезпечення виконання зобов'язання
вчиняється у письмовій формі (ч.1).
Правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання, вчинений із
недодержанням письмової форми, є
нікчемним (ч.2).

В забезпечення виконання договору
поставки 01.08.10р. між позивачем та
відповідачем-2 укладено договір поруки
№01/08-10 (далі по тексту - договір поруки).

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу
України за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником (ч.1). Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі (ч.2). Поручителем може бути одна
особа або кілька осіб (ч.3).

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу
України у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя (ч.1).
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки (ч.2).
Особи, які спільно дали поруку,
відповідають перед кредитором
солідарно, якщо інше не встановлено
договором поруки (ч.3).

Відповідно до п.1.1 договору поруки в
порядку та на умовах, визначених цим
договором, поручитель (відповідач-2)
зобов'язується солідарно з
відповідачем-1 відповідати перед
кредитором (позивачем) за виконання
боржником (відповідачем-1) зобов'язань з
оплати товарів, поставлених боржнику
(відповідачу-1) відповідно до договору
поставки (договір №К5Vip/434 поставки від
29.07.10р.), укладеного між кредитором
(позивачем) та боржником
(відповідачем-1).

Відповідно до п.1.2 договору поруки
поручитель (відповідач-1) відповідно до
п.1.1 договору поруки відповідає перед
кредитором (позивачем) у наступному
обсязі: за зобов'язаннями з оплати
вартості товарів, поставлених боржнику
(відповідачу-1) відповідно до договору
поставки в сумі вартості поставлених
товарів, але не більше 100,00грн.

Пунктом 1.3 договору поруки визначено,
що поручитель (відповідач-2) відповідає
перед кредитором (позивачем) тільки
щодо оплати вартості товару
поставленого за договором поставки.

12.02.14р. позивач вручив відповідачу-2
вимогу про сплату частини боргу, а саме
100,00грн., як визначено укладеним між
позивачем та відповідачем-2 договором
поруки.

Враховуючи, що відповідач-2 станом на
час розгляду справи у суді частину
боргу у сумі 100,00грн. не перерахував
позивачу, останній посилаючись на
положення укладеного між сторонами
договору поруки просить суд в
примусовому порядку стягнути з
відповідача-2 вартість поставленого і
неоплаченого товару у розмірі 100,00грн.

Господарський суд констатує, що
позовні вимоги позивача містять вимогу
до відповідача-1, зокрема про стягнення
основної заборгованості у розмірі
65789,27грн. та з відповідача-2 основної
заборгованості у розмірі 100,00грн.
Враховуючи, що суму боргу у розмірі
65789,27грн. (вартість товару по всім
накладним) позивач суду довів у повному
обсязі і господарський суд задовольнив
зазначену вимогу позивача у повному
обсязі, господарський суд, з метою
уникнення подвійного стягнення стягує
з відповідача-1 на користь позивача
основну заборгованість у розмірі
65689,27грн. та з відповідача-2 на користь
позивача 100,00грн. основної
заборгованості за договором поставки.

Враховуючи, що і відповідач-1 і
відповідач-2 неналежним чином виконали
покладені на них договором поставки та
договором поруки обов'язки
господарський суд солідарно стягує з
відповідача-1 та відповідача-2 судовий
збір у розмірі 1827,00грн.

Керуючись, ст.ст.509, 525, 526, 530, 546, 547, 553, 554,
625, 629, 712 Цивільного кодексу України,
ст.ст.173, 174, 193, 265 Господарського кодексу
України, ст.ст. 1, 2, 12, 21, 32, 36, 44, 49, 75, 82-85,
115-117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; реєстраційний номер
облікової картки фізичної особи -
платника податків НОМЕР_1) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Дрінк Дістрібушн
Сістем" (49000, м.Дніпропетровськ,
пр.Кірова, 82-Г; ідентифікаційний код
37150703) 65689,27грн. (шістдесят п'ять тисяч
шістсот вісімдесят дев'ять грн. 27 коп.) -
основної заборгованості; 131,58грн. (сто
тридцять одна грн. 58 коп.) - інфляційних
втрат; 340,87грн. (триста сорок грн. 87 коп.) -
три відсотки річних, видати наказ.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Аква Сіті" (49000,
м.Дніпропетровськ, площа Жовтнева, 12;
ідентифікаційний код 33184131) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Дрінк Дістрібушн
Сістем" (49000, м.Дніпропетровськ,
пр.Кірова, 82-Г; ідентифікаційний код
37150703) 100,00грн. (сто грн. 00 коп.) - основної
заборгованості, видати наказ.

Солідарно стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1;
реєстраційний номер облікової картки
фізичної особи - платника податків
НОМЕР_1) та товариства з обмеженою
відповідальністю "Аква Сіті" (49000,
м.Дніпропетровськ, площа Жовтнева, 12;
ідентифікаційний код 33184131) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Дрінк Дістрібушн
Сістем" (49000, м.Дніпропетровськ,
пр.Кірова, 82-Г; ідентифікаційний код
37150703) 1827,00грн. (одна тисяча вісімсот
двадцять сім грн. 00 коп.) - судового
збору, видати наказ.

В задоволенні позовних вимог до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_1; реєстраційний номер
облікової картки фізичної особи -
платника податків НОМЕР_1) в частині
стягнення 100,00грн. основної
заборгованості відмовити.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

24.03.14р.

Суддя І.В. Петренко

Згiдно з оригіналом Помічник судді
В.С. Лисаченко