ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2014 р.
Справа № 914/646/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Сухович Ю.О. при секретарі
судових засідань Мак Л.Б., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансатлантік
Україна", м.Київ

до відповідача Приватного
торгівельно-посередницького малого
підприємства фірми "Едельвейс",
м.Рава-Руська Жовківського району
Львівської області

про стягнення 198 891,95 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Дорошенко Б.М. -
представник (довіреність б/н від
07.03.2014р.);

від відповідача не з'явився.

Права та обов'язки сторін передбачені
ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви
про відвід судді не поступали,
клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не надходили. В
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позов заявлено Товариством
з обмеженою відповідальністю
"Трансатлантік Україна" до Приватного
торгівельно-посередницького малого
підприємства фірми "Едельвейс" про
стягнення 198 891,95 грн. основного боргу за
поставлений товар.

Ухвалою суду від 26.02.2014р. прийнято
позовну заяву до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено її
до судового розгляду на 12.03.2014р.

Ухвалою суду від 12.03.2014р. розгляд справи
відкладено на 02.04.2014р., з підстав
наведених в даній ухвалі.

Представник позивача подав клопотання
(вх. №13074/14 від 26.03.2014р.), яким на
виконання вимог ухвал суду від 26.02.2014р.
та 12.03.2014р. долучив до матеріалів справи
наступні документи: копії первинної
документації по господарських
операціях (заявки, видаткові накладні,
довіреності на отримання продукції, СMR)
та оригінали Витягів з Єдиного
держаного реєстру на позивача, та на
відповідача.

Крім того, представник позивача подав
клопотання (вх. №14028/14 від 02.04.2014р.), яким
долучив до матеріалів справи
фіскальний чек №5343 від 17.03.2014р. та опис
вкладення у цінний лист, в
підтвердження надсилання позовної
заяви відповідачу на поштову адресу.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю, просив позов задоволити з
підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач явку повноважного
представника в судове засідання
повторно не забезпечив, вимог ухвал
суду від 26.02.2014р. та від 12.03.2014р. не
виконав, причин неявки представника та
невиконання вимог ухвал суду не
повідомив.

12.03.2014р. на адресу суду повернувся
поштовий конверт з рекомендованим
відправленням відповідачу ухвали про
порушення провадження у справі за
адресою: 80316, Львівська область,
Жовківський район, м.Рава-Руська,
вул.Калнишевського, 5, з відміткою
поштового відділення про те, що
причиною повернення є закінчення
терміну зберігання. Поштовий конверт
надсилався відповідачу на адресу
вказану позивачем в позовній заяві, а
саме: 80316, Львівська область,
Жовківський район, м.Рава-Руська,
вул.Калнишевського, 5.

Судом встановлено, що в матеріалах
справи наявна поштова адреса
Приватного
торгівельно-посередницького малого
підприємства фірми "Едельвейс", а саме:
79040, м.Львів, вул.Городоцька, 214. Відтак,
ухвала про порушення провадження у
справі надсилалась відповідачу ще й на
поштову адресу. Про порушення
провадження у справі відповідач був
належним чином повідомлений, що
підтверджується повідомленням про
вручення рекомендованого поштового
відправлення №79 2 від 26.02.2014р. -
вручено 03.03.2014р. (вх.№10219/14 від 06.03.2014р.).

Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 20.01.2014р.
за №17977482 наданого представником
позивача, станом на 20.11.2013р. Приватне
торгівельно-посередницьке мале
підприємство фірма "Едельвейс"
перебуває в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, місцезнаходження:
80316, Львівська область, Жовківський
район, м.Рава-Руська,
вул.Калнишевського, 5.

Станом на 02.04.2014р. від відповідача не
повернулось поштове повідомлення про
вручення йому ухвали суду від 12.03.2014р.
(про відкладення розгляду спору) з
адреси зазначеної в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців).

Про відкладення розгляду спору на
02.04.2014р. відповідач був належним чином
повідомлений, що підтверджується
повідомленням про вручення
рекомендованого поштового
відправлення №79 3 від 13.03.2014р. -
вручено 18.03.2014р. (вх.№13352/14 від 27.03.2014р.).

Згідно п.п. 3.9.1 п.п.3.9 п.3 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26.12.2011, № 18 із
змінами та доповненнями, за змістом
зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Доказом такого повідомлення в разі
неповернення ухвали підприємством
зв'язку може бути й долучений до
матеріалів справи та засвідчений самим
судом витяг з офіційного сайту
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" щодо
відстеження пересилання поштових
відправлень, який містить інформацію
про отримання адресатом відповідного
поштового відправлення, або засвідчена
копія реєстру поштових відправлень
суду.

Відтак, суд виконав умови
Господарського процесуального кодексу
України щодо належного повідомлення
відповідача про час і місце розгляду
справи. До повноважень господарських
судів не віднесено встановлення
фактичного місцезнаходження юридичних
осіб або місця проживання фізичних
осіб - учасників судового процесу на
час вчинення тих чи інших
процесуальних дій. Інші адреси
відповідача, крім вказаної у позовній
заяві та Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, ні позивачу, ні суду
невідомі.

Станом на 02.04.2014р. від відповідача
відзив, заяви, клопотання, в тому числі
про відкладення розгляду справи не
надходили.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, суд вважає за можливе
розглянути справу відповідно до ст. 75
ГПК України при відсутності
представника відповідача за наявними у
ній матеріалами, яких достатньо для
вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази та заслухавши пояснення
представника позивача, суд,-

встановив:

30.12.2010р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Трансатлантік
Україна" (надалі - компанія) та
Приватним торгівельно-посередницьким
малим підприємством фірмою "Едельвейс"
(надалі - дистриб'ютор) було укладено
дистриб'юторський договір №53/2011 (далі
по тексту - договір), відповідно до умов
якого компанія зобов'язується передати
дистриб'ютору товар відповідної
кількості, асортименту, якості та ціни
для подальшої реалізації (продажу)
товар, а дистриб'ютор - зобов'язується
прийняти товар та на обумовлених цим
договором умовах, здійснювати його
реалізацію (продаж). Дистриб'ютор
зобов'язується на умовах та в порядку
передбаченому цим договором оплатити
товар.

Згідно п.2.2. договору поставка товару
здійснюється партіями, асортимент,
кількість, ціна товару, строки оплати
товару зазначені у видаткових
накладних (в подальшому - накладних),
які є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п.3.1. договору поставка
товару здійснюється зі складу
компанії, партіями до поданої
дистриб'ютором заявки за домовленістю
сторін, протягом 5 (п'яти) робочих днів з
дати отримання заявки, за умови
наявності відповідного товару на
складі компанії.

Згідно п.4.1. договору ціна товару та
умови оплати товару вказуються у
накладних.

За умовами п.4.1.1. договору відповідно до
умов цього договору, дистриб'ютор
зобов'язується надавати компанії, за
допомогою факсимільного зв'язку на
номер факсу: або електронною
поштою на адресу: ;
, звіт про реалізацію
(продаж) товару за формою наведеною в
додатку №1 до цього договору не менше
ніж два рази на місяць: до 14-го та 28-го
числа календарного місяця.

Згідно п.4.1.2. договору протягом п'яти
банківських днів після надання звіту
про реалізацію (продаж) товару,
дистриб'ютор зобов'язується
перерахувати компанії оплату за
реалізований товар, за цінами
вказаними в накладних при необхідності
скорегованими відповідно до п.4.3. цього
договору.

Відповідно до п.6.2.1. та п.6.2.2. договору
дистриб'ютор зобов'язувався прийняти
від компанії товар та підписати акт
приймання-передачі та інші необхідні
документи. Оплатити товар в порядку та
на умовах визначених цим договором та
накладними.

Згідно п.6.2.6. договору дистриб'ютор
зобов'язувався протягом 1 (одного)
робочого дня інформувати компанію про
всі недоліки отриманого товару з
моменту отримання дистриб'ютором
товару, за умови дотримання
дистриб'ютором для кожного виду товару
умов зберігання.

Відповідно до п.6.3.1. договору компанія
зобов'язувалася поставити
дистриб'ютору товар належної кількості
і якості та в строк передбачений цим
договором.

04.01.2011р. між сторонами було укладено
протокол розбіжностей до
дистриб'юторського договору №53/2011 від
30.12.2010р. (надалі - протокол).

Відповідно п.3.6. протоколу в редакції
дистриб'ютора передбачено, що днем
виконання компанією зобов'язання по
передачі товару від компанії до
дистриб'ютора вважається дата
підписання дистриб'ютором товарної
накладної.

Відповідно п.4.1.1. протоколу в редакції
дистриб'ютора передбачено, що
відповідно до умов цього договору,
дистриб'ютор зобов'язується надавати
компанії, за допомогою факсимільного
зв'язку на номер факсу: або
електронною поштою на адресу:
; , звіт про
реалізацію (продаж) товару за формою
наведеною в додатку №1 до цього
договору не менше ніж один раз на
місяць: до 5-го числа наступного за
звітним.

Згідно п.4.1.2. протоколу в редакції
дистриб'ютора передбачено, що протягом
30 (тридцяти) календарних днів після
надання звіту про реалізацію (продаж)
товару, дистриб'ютор зобов'язується
перерахувати компанії оплату за
реалізований товар, за цінами
вказаними в накладних при необхідності
скорегованими відповідно до п.4.3. цього
договору.

Позивач свої зобов'язання по договору
виконав повністю, поставив відповідачу
товар за період з 04.03.2011р. по 01.10.2012р. на
загальну суму 465 224,03 грн.

Проте, відповідач свої зобов'язання не
виконав в повному обсязі, частково
сплативши заборгованість в сумі 136 500,00
грн.

Крім того, відповідачем частково
повернуто позивачу товар на загальну
суму 129 832,08 грн., внаслідок
чого заборгованість становить 198 891,95
грн.

Позивачем надано суду акт звірки
взаєморозрахунків між сторонами за
період: з 01.01.2010 по 05.02.2014р., згідно якого
станом на 05.02.2014р. заборгованість на
користь ТзОВ "Трансатлантік Україна"
становить 198 891,95 грн.

Отже, позивач просить стягнути з
відповідача 198 891,95 грн. основного боргу
за поставлений товар.

При прийнятті рішення суд виходить із
наступного:

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України,
однією з підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема є договори
та інші правочини. Згідно ст.174
Господарського кодексу України однією
з підстав виникнення господарського
зобов'язання є господарський договір
та інші угоди, передбачені законом, а
також угоди не передбачені законом, але
такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору, з урахуванням вимог цього
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості. За умовами ст.629 ЦК
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Зміст договору становлять умови,
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, але при укладенні договору
сторони повинні керуватися вимогами
Цивільного кодексу України, іншими
актами цивільного законодавства.

Слід зазначити, що ні в Цивільному
кодексі України, ні в Господарському
кодексі України немає норм, які б
давали чітке визначення дистриб"юції.

Дистрб"юція являє собою діяльність,
пов"язану із купівлею, зберіганням,
поставкою або експортом товару за
виключенням роздрібної торгівлі.

Таким чином, в розумінні діючого
законодавства дистриб"юція медичних
засобів - це гуртова торгівля
медикаментами, на відміну від
дистри"юції в інших сферах, де сам
дистриб"ютор може бути залучений як в
гуртову, так і в розгдрібну торгівлю.

Відтак, укладений між сторонами
дистриб'юторський договір №53/2011 від
30.12.2010р. за своєю правовою природою
договір вистриб"юції поєдує у собі
ознаки, як договору купівлі-продажу,
так і договору поставки.

Згідно ст..655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

За договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ст.712 ЦК України).

Згідно ст.265 ГК України за договором
поставки одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Факт виконання позивачем своїх
зобов'язань по договору
підтверджується видатковими
накладними за період з 04.03.2011р. по
01.10.2012р. на загальну суму 465 224,03 грн., які
підписані та скріплені печатками
сторін у справі (оригінали оглянуто в
судовому засіданні, копії знаходяться
в матеріалах справи).

Представник відповідача отримав товар
на підставі довіреностей:

- №Л-3569 від 01.10.2012р.; №Л-2787 від 19.07.2012р.;
№Л-3042 від 07.08.2012р. виданих ОСОБА_4
(паспорт серії НОМЕР_1, виданий
Личаківським РВ УМВС України у
Львівській області);

- №Л-1847 від 10.05.2012р.; №Л-4502 від 19.10.2011р.;
№Л-959 від 16.03.2011р.; №Л-2766 від 06.07.2011р.;
№Л-3632 від 30.08.2011р.; б/н від 16.09.2011р.
виданих ОСОБА_5 (паспорт серії НОМЕР_3,
виданий Личаківським РВ УМВС України у
Львівській області);

- №Л-5621 від 30.11.2011р.; №Л-5949 від 19.12.2011р.;
№Л-608 від 14.02.2012р.; №Л- від 16.11.2011р.
виданих ОСОБА_6 (паспорт серії НОМЕР_2,
виданий Личаківським РВ УМВС України у
Львівській області), (оригінали
оглянуто в судовому засіданні, копії
знаходяться в матеріалах справи).

Проте, відповідач свої зобов'язання не
виконав в повному обсязі, частково
сплативши заборгованість в сумі 136 500,00
грн., що підтверджується банківською
довідкою про поступлення на поточний
рахунок позивача коштів за період з
30.12.2010р. по 17.01.2014р. на загальну суму 136
500,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач, згідно умов розділу 5
договору повернув позивачу товар на
загальну суму 129 832,08 грн.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події. Якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

За умовами п.4.1.2. договору згідно
протоколу розбіжностей протягом 30
(тридцяти) календарних днів після
надання звіту про реалізацію (продаж)
товару, дистриб'ютор зобов'язується
перерахувати компанії оплату за
реалізований товар, за цінами
вказаними в накладних при необхідності
скорегованими відповідно до п.4.3. цього
договору.

Згідно п. 6.2.5 договору дистриб"ютор
зобов"язаний надавати компанії
інформацію щодо реалізації товару,
придбаного за цим договором;
інформацію про залишки товару
придбаного за договором; протягом 1
(одного) робочого дня інформувати
компанію про всі недоліки отриманого
товару з моменту отримання
дистриб"ютором товару, за умови
дотримання дистриб"ютором для кожного
виду товару умов зберігання.

Слід зазначити, що предметом
укладеного між сторонами договору є
косметична продукція (косметичні
товари для догляду за шкірою обличчя та
тіла, по догляду за волоссям тощо),
відтак реалізація даної продукції
можлива тільки протягом строку її
придатності, тобто головна умова -
реалізація відповідачем товару може
настати тільки протягом строку
придатності товару, що є предметом
договору.

Так, згідно ст.677 ЦК України, законом або
іншими нормативно-правовими актами
може бути встановлений строк, зі
спливом якого товар вважається
непридатним для використання за
призначенням (строк придатності). Строк
придатності товару визначається
періодом часу, який обчислюється з дня
його виготовлення і протягом якого
товар є придатним для використання, або
терміном (датою), до настання якого
товар є придатним для використання.
Продавець зобов'язаний передати
покупцеві товар, на який встановлено
строк придатності, з таким розрахунком,
щоб він міг бути використаний за
призначенням до спливу цього строку.

Позивач, згідно п.5.3. договору передавав
відповідачу товар із строком/терміном
придатності не меншим 60% від дати
виготовлення.

Позивач, на момент поставки,
проінформував відповідача про термін
придатності косметичних засобів,
інформація про строк придатності
міститься у накладних згідно яких було
поставлено товар.

Внаслідок невиконання відповідачем
зобов"язань передбачених п.4.1.1, п.6.2.5.
договору (неподання звіту про
реалізацію товару, про залишки товару),
неможливо встановити точну кількість
реалізованого товару та визначити дату
настання події, відповідно до ч.2 ст.530
ЦК України, після настання якої
відповідач повинен виконати
зобов"язання по оплаті товару.

Водночас, слід зазначити, що згідно
видаткових накладних підписаних
сторонами, строк придатності частини
косметичних засобів поставлених
згідно договору, закінчився до моменту
подання позовної заяви, крім
косметичних засобів згідно таблиці 1.

Відповідач зобов"язаний був
реалізувати товар протягом строку його
придатності, недобросовісно
перешкоджав настанню події, яка є
умовою оплати за поставлений товар.

Позивач звертався до відповідача із
претензією від 14.03.2013р. в якій просив
відповідача самостійно сплатити суму
заборгованості за поставлений товар в
розмірі 196 895,58 грн. Проте,
відповідач залишив дану претензію без
відповіді та задоволення.

У відповідності із ст.193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Аналогічно відповідно до
ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За умовами ст.612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання свого
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України
боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Відповідач не користався своїм правом
на судовий захист, належними та
допустимими доказами не спростував
позовних вимог, відтак, суд враховуючи
вищенаведені норми Цивільного кодексу
України та Господарського кодексу
України дійшов висновку про те, що
вимоги позивача про стягнення
основного боргу в сумі 198 891,95 грн. є
обгрунтованими та підлягають
задоволенню.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство
у господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Сплата судового збору підтверджується
платіжним дорученням №956 від 15.10.2013р. - 3
977,85 грн., який відповідно до ст.49 ГПК
України підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.11, 525, 526, 527, 530, 610, 611, 612,
627-629, 655, 677, 712 ЦК України, ст.ст.174, 193, 265 ГК
України, ст.ст. 43, 33, 34, 49, 75, 82-85, 87, 115, 116
ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Приватного
торгівельно-посередницького малого
підприємства фірми "Едельвейс"
(юридична адреса: 80316, Львівська
область, Жовківський район,
м.Рава-Руська, вул.Калнишевського, 5;
поштова адреса: 79040, м.Львів,
вул.Городоцька, 214; ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансатлантік
Україна" (02660, м.Київ, Деснянський район,
вул.Магнітогорська, 1; ) основний борг в сумі 198 891,95
грн. та 3 977,85 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим
рішення в законної сили, в порядку
ст.116 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст.85 ГПК України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93
ГПК України.

5. Згідно ст.87 ГПК України повне рішення
та ухвали надсилаються сторонам,
прокурору, третім особам, які брали
участь в судовому процесі, але не були
присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Повний текст рішення

виготовлено 07.04.2014р.

Суддя
Сухович Ю.О.