ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

24 березня 2014 року
Справа № 913/404/14

Провадження № 11пн/913/404/14

За позовом Комерційного центра
"Форвард" у формі товариства з
обмеженою відповідальністю, м.
Ровеньки Луганської області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Ровеньки Луганської області

про зобов'язання звільнити приміщення

суддя Москаленко М.О.

секретар судового засідання Морозова
С.В.

У засіданні брали участь:

від позивача - Колесников І.В.,
довіреність б/н від 02.01.2014, Глушенкова
О.І., директор, наказ № 1-ок від 25.12.2013

від відповідача - представник не прибув

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу
про зобов'язання відповідача звільнити
приміщення площею 25 кв. м, яке
знаходиться на другому поверсі, та
приміщення площею 65 кв. м, яке
знаходиться на першому поверсі
двоповерхової будівлі, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, після припинення дії
договору оренди нерухомого майна від
01.06.2013.

Позовні вимоги мотивовані позивачем
фактом припинення дії укладеного
сторонами у справі договору оренди
нерухомого майна від 01.06.2013 та
відсутністю у відповідача правових
підстав для користування орендованим
майном.

У судове засідання прибули повноважні
представники позивача.

Відповідач у засідання суду втретє не
прибув, причини неявки суду не
повідомив, про час та місце судового
розгляду справи судом повідомлявся
належним чином, що підтверджується
наявною у матеріалах справи
власноручною розпискою відповідача
від 11.03.2014 (а.с. 30).

Відзив на позовну заяву відповідач не
надав, внаслідок чого справа на
підставі положень ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглядається за наявними матеріалами.

Дослідивши обставини справи, надані
матеріали, вислухавши присутніх під
час судового розгляду справи
представників учасників судового
процесу, суд встановив такі фактичні
обставини.

01.06.2013 між позивачем як орендодавцем та
відповідачем як орендарем укладений
договір оренди нерухомого майна (а.с. 8 -
9) (далі за текстом - договір), відповідно
до умов розділу 1 якого позивачем
передане відповідачеві у строкове
платне користування нежитлове
приміщення площею 25 кв. м (кабінет) на
другому поверсі будівлі, розташоване
за адресою: АДРЕСА_1, та нежитлове
приміщення площею 65 кв. м, розташоване
на першому поверсі будівлі за вказаною
вище адресою, що використовується для
мийки автомобілів, у стані, що дозволяє
експлуатацію приміщень.

Відповідно до пунктів 3.1 - 3.5 договору
приймання-передача об'єкта
здійснюється двосторонньою комісією,
що складається з представників сторін;
об'єкт вважається переданим орендареві
з моменту підписання договору.

Доказів утворення комісії для прийому -
передачі орендованого майна сторони
під час розгляду справи не надали.

Факт знаходження в орендованому
приміщенні відповідачем у справі не
заперечується.

У підтвердження факту передачі
позивачем та приймання відповідачем
орендованого майна у користування
позивач надав до матеріалів справи
письмові пояснення громадянина
України ОСОБА_1 від 08.02.2014, якими
останній повідомив, що є орендарем
нежитлового приміщення за адресою:
АДРЕСА_1 і протягом робочого дня
знаходиться саме у вказаному
приміщенні.

Позивачем у справі суду надані
письмові пояснення від 24.03.2014, якими
повідомлено, що між сторонами у справі
укладений лише один договір оренди
нерухомого майна - від 01.06.2013.

Як встановлено умовами пункту 4.1
договору, строк оренди становить 18
місяців з моменту підписання договору.

Пунктом 5.1 договору сторони визначили,
що розмір орендної плати складає 01,00
грн. на місяць (одна гривня). Орендна
плата перераховується на поточний
рахунок орендодавця або готівкою до
каси підприємства наперед за наступний
місяць не пізніше 10 числа попереднього
місяця. Орендар зобов'язаний протягом
10 днів з моменту прийняття об'єкта
перерахувати орендну плату за поточний
та наступний місяці (пункти 5.2 - 5.3
договору).

Відповідач прийняв у користування
орендоване майно, що останнім під час
розгляду справи не спростовано.

Орендна плата за договором не
сплачувалася, внаслідок чого позивач
письмовим повідомленням від 13.01.2014 № 1/14
(а.с. 6) повідомив відповідача про
відмову від договору на підставі ст. 782
Цивільного кодексу України.

Повідомлення про відмову позивача від
договору надіслане відповідачеві
рекомендованою кореспонденцією із
описом вкладення від 14.01.2014 та останнім
отримане, що підтверджено
повідомленням № 550 про вручення
поштового відправлення особисто
відповідачеві (а.с. 7).

Орендоване майно після припинення
договору оренди відповідач позивачеві
не повернув, тому позивач звернувся до
суду з даним позовом.

28.01.2014 відповідачем на користь позивача
сплачено орендну плату за договором у
розмірі 8 грн. 00 коп., що підтверджено
наявним у матеріалах справи витягом з
банківського рахунку позивача за
28.01.2014.

Дослідивши обставини справи, надані
матеріали, оцінивши надані сторонами
докази у їх сукупності, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог та необхідність задоволення
позову у повному обсязі з таких
підстав.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень; докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

На підставі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського
кодексу України господарські
зобов'язання можуть виникати зокрема з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

Правовідносини сторін у даній справі
регулюються нормами Цивільного
кодексу України, Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна», інших нормативних актів, що
регулюються питання оренди
комунального майна, а також умовами
укладеного сторонами у справі
договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського
кодексу України за договором оренди
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на
певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.
Аналогічна за змістом норма наведена у
ст. 759 Цивільного кодексу України.

Матеріалами справи, її фактичними
обставинами підтверджено факт
передачі позивачем відповідачеві
орендованого майна - нежитлового
приміщення площею 25 кв. м (кабінет) на
другому поверсі будівлі,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, та
нежитлового приміщення площею 65 кв. м,
розташованого на першому поверсі
будівлі за вказаною вище адресою, що
використовується для мийки
автомобілів, у стані, що дозволяє
експлуатацію приміщень.

Відповідно до пункту 3.5 договору об'єкт
вважається переданим орендареві з
моменту підписання договору.

Факт знаходження в орендованому
приміщенні відповідачем у справі не
заперечується.

У підтвердження факту передачі
позивачем та приймання відповідачем
орендованого майна у користування
позивач надав до матеріалів справи
письмові пояснення громадянина
України ОСОБА_1 від 08.02.2014, якими
останній повідомив, що є орендарем
нежитлового приміщення за адресою:
АДРЕСА_1 і протягом робочого дня
знаходиться саме у вказаному
приміщенні.

Позивачем у справі суду надані
письмові пояснення від 24.03.2014, якими
повідомлено, що між сторонами у справі
укладений лише один договір оренди
нерухомого майна - від 01.06.2013.

Крім того, 28.01.2014 відповідачем на
користь позивача у справі сплачено
орендну плату за договором у розмірі 8
грн. 00 коп.

З урахуванням положень ст.ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України суд доходить висновку про
доведеність матеріалами справи, її
обставинами факту передачі
орендованого майна відповідачеві.

Положеннями статті 782 Цивільного
кодексу України передбачене право
наймодавця на відмову від договору
найму і вимогу про повернення речі,
якщо наймач не вносить плату за
користування річчю протягом трьох
місяців підряд. У разі відмови
наймодавця від договору найму договір
є розірваним з моменту одержання
наймачем повідомлення наймодавця про
відмову від договору.

Матеріалами справи підтверджений факт
порушення відповідачем у справі
обов'язку зі сплати орендної плати за
договором.

Письмовим повідомленням від 13.01.2014 № 1/14
(а.с. 6) позивач повідомив відповідача
про відмову від договору на підставі
ст. 782 Цивільного кодексу України.

Повідомлення про відмову позивача від
договору надіслане відповідачеві
рекомендованою кореспонденцією із
описом вкладення від 14.01.2014 та останнім
отримане 18.01.2014, що підтверджено
повідомленням № 550 про вручення
поштового відправлення особисто
відповідачеві (а.с. 7).

Таким чином, укладений сторонами у
справі договір оренди припинив свою
дію на підставі ст. 782 Цивільного
кодексу України з 14.01.2014.

Орендну плату за період користування
майном з червня 2013 року (з моменту
укладення договору) по січень 2014 року
відповідачем було сплачено лише 28.01.2014,
тобто через 10 днів з моменту отримання
відповідачем повідомлення позивача
про відмову від договору.

Відповідно до п. 4 ст. 291 Господарського
кодексу України правові наслідки
припинення договору оренди
визначаються відповідно до умов
регулювання договору найму Цивільним
кодексом України.

Як встановлено до ст. 785 Цивільного
кодексу України, у разі припинення
договору найму наймач зобов'язаний
негайно повернути наймодавцеві річ у
стані, в якому вона була одержана, з
урахуванням нормального зносу, або у
стані, який було обумовлено в договорі.

Враховуючи вищенаведені вимоги ст. 785
Цивільного кодексу України, а також той
факт, що правовідносини сторін за
договором оренди є припиненими з 14.01.2014,
відповідач зобов'язаний негайно
звільнити та повернути орендовані
приміщення орендодавцю (позивачу у
даній справі).

Доказів повернення позивачеві
орендованого майна відповідачем суду
не надано.

Згідно статті 316 Цивільного кодексу
України правом власності є право особи
на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Стаття 317 Цивільного кодексу України
визначає, що власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу
України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні.

Таким чином, позовна вимога про
зобов'язання відповідача звільнити
нежитлові приміщення, що є предметом
укладеного сторонами у справі договору
оренди нерухомого майна від 01.06.2013, є
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 84
Господарського процесуального кодексу
України при задоволенні позову у
резолютивній частині рішення
вказуються найменування сторони, на
користь якої вирішено спір, і сторони, з
якої здійснено стягнення грошових сум
або яка зобов'язана виконати
відповідні дії, строк виконання цих
дій.

На виконання вимог процесуального
закону та відповідно до викладеної у
позовній заяві вимоги суд вважає за
доцільне встановити семиденний строк з
дня набрання рішенням законної сили
для виконання даного рішення у частині
звільнення відповідачем майна, що було
предметом договору оренди.

Судові витрати на підставі
положень ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

в и р і ш
и в :

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Зобов'язати фізичну особу -
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_2, ід. код
НОМЕР_1, у семиденний термін з моменту
набрання даним рішенням законної сили
звільнити на користь комерційного
центру «Форвард» у формі товариства з
обмеженою відповідальністю, Луганська
область, м. Ровеньки, вул. Карла Маркса,
буд. 135, код 24846026, нежитлове приміщення
площею 25 кв. м, яке знаходиться на
другому поверсі двоповерхової будівлі,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1, та
нежитлове приміщення площею 65 кв. м, яке
знаходиться на першому поверсі
двоповерхової будівлі, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, видати наказ після
набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_2, ід. код
НОМЕР_1, на користь комерційного центру
«Форвард» у формі товариства з
обмеженою відповідальністю, Луганська
область, м. Ровеньки, вул. Карла Маркса,
буд. 135, код 24846026, витрати зі сплати
судового збору у розмірі 1218 грн. 00 коп.,
видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В судовому засіданні 24.03.2014
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення суду.

Дата складення та підписання повного
рішення - 27.03.2014.

Суддя
М.О. Москаленко