КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2014 р. Справа№ 910/16835/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Агрикової О.В.

Мальченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу № 19 від
10.01.2014 року публічного акціонерного
товариства «Уманьавтодор» на рішення
господарського суду міста Києва від
23.12.2013 року

у справі № 910/16835/13 (головуючий
суддя - Марченко О. В., судді - Капцова Т.
П., Куркотова Є. Б.)

за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Уманьавтодор»

до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Київмостобуд № 1»

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача

1. Служба автомобільних
доріг у Запорізькій області

2. Товариство з обмеженою
відповідальністю «КП 2011»

про стягнення 944 938, 36 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Литвин Б.О. - дов. № 15 від
03.09.2013 року,

від відповідача: не з'явилися,

від третьої особи 1: не з'явилися,

від третьої особи 2: не з'явилися,

ВСТАНОВИВ:

02.09.2013 року публічне акціонерне
товариство «Уманьавтодор» (позивач у
справі) звернулося до господарського
суду міста Києва з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Київмостобуд № 1»
(відповідач у справі) про стягнення 944
938,36 грн., з яких: 900 000 грн. боргу (суми
попередньої оплати), 42 238,36 грн. пені та 2
700 грн. інфляційних втрат (а.с.3-5, т.1).

В обґрунтування позовних вимог,
позивач посилається на неналежне
виконання відповідачем зобов'язань за
договором субпідряду № 19 з будівництва
автотранспортної магістралі через р.
Дніпро в м. Запоріжжя за державні кошти
від 02.07.2012 року.

Під час розгляду справи, позивач
звернувся до суду із заявою про
зменшення позовних вимог (а.с.46-47, т.1), в
якій просить стягнути з відповідача 514
769,58 грн., з яких: 469 831,22 грн. боргу (суми
попередньої оплати), 2 700 грн.
інфляційних втрат та 42 238,36 грн. пені.

Обґрунтовуючи свою заяву про зменшення
позовних вимог, позивач зазначив, що
ним прийнято частину виконаних
відповідачем робіт на суму 430 168,78 грн.
відповідно до актів виконаних робіт
КБ-2в № 6 та № 7 за вересень 2013 року та
довідок КБ-3.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 21.10.2013 року залучено до участі
у справі у якості третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача Службу
автомобільних доріг у Запорізькій
області та ТОВ «КП 2011» (а.с.3-5, т.2).

Рішенням господарського суду міста
Києва від 23.12.2013 року у справі № 910/16835/13
у задоволенні позову відмовлено
повністю (а.с.169-175, т.3).

Не погодившись з прийнятим рішенням,
позивач, публічне акціонерне
товариство «Уманьавтодор» подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення місцевого
господарського суду та постановити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги
позивач посилається на те, що місцевим
господарським судом при прийнятті
оскаржуваного рішення порушено норми
матеріального права, неповно з'ясовано
обставини справи, що мають значення для
справи, викладені у рішенні висновки
суду не відповідають обставинам
справи.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 07.03.2014 року
апеляційну скаргу публічне акціонерне
товариство «Уманьавтодор» прийнято до
провадження та призначено розгляд
справи у судовому засіданні на 31.03.2014
року.

В судовому засіданні 31.03.2014 року
представник апелянта підтримав
позовні вимоги, доводи апеляційної
скарги, просив скасувати рішення
місцевого господарського суду та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги позивача в
повному обсязі.

Представники відповідача та третіх
осіб в судове засідання 31.03.2014 року не
з'явилися, хоча були повідомлені про
час та місце розгляду справи належним
чином.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у
процесі перегляду справи, апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково наданими доказами, якщо
заявник обґрунтував неможливість їх
надання суду в першій інстанції з
причин, що не залежали від нього,
повторно розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення або ухвали
місцевого суду у повному обсязі.

Судова колегія Київського
апеляційного господарського суду,
розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представника апелянта,
дослідивши представлені докази в їх
сукупності, перевіривши правильність
застосування місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права встановила
наступне.

02.07.2012 року між сторонами у справі
укладено договір субпідряду № 19 з
будівництва автотранспортної
магістралі через р. Дніпро в м.
Запоріжжя за державні кошти,
відповідно до п.п. 1.1., 1.2. якого ТОВ
«Київмостобуд № 1» (субпідрядник за
договором, відповідач у справі)
зобов'язалося у 2012 році виконати
роботи, зазначені у пункті 1.2. договору
(роботи з будівництва очисних споруд
автотранспортної магістралі через
річку Дніпро в м. Запоріжжя), а ПАТ
«Уманьавтодор» (генпідрядник за
договором, позивач у справі) - прийняти
і оплатити такі роботи.

Згідно п.п. 3.1., 3.2., 3.3., 3.4., 3.5 договору
ціна Договору визначається відповідно
до додатку № 1, є динамічною та
розробляється згідно з
проектно-кошторисною документацією та
робочою документацією, затвердженою
згідно вимог чинного законодавства;
уточнення динамічної договірної ціни
проводиться на підставі обґрунтованих
розрахунків субпідрядника; перегляд
ціни договору оформлюється сторонами
шляхом укладання додаткових угод, які є
невід'ємними частинами цього договору.

Відповідно до умов договору
генпідрядник зобов'язаний: своєчасно
та в повному обсязі сплачувати за
виконані роботи (п. 6.1.1 договору);
приймати виконані роботи згідно з
актами приймання виконаних
будівельних робіт (форма № КБ-2в),
довідками про вартість виконання
будівельних робіт /та витрати/ (форма
№КБ-3) та іншими документами,
передбаченими законодавством (п. 6.1.2
договору); надати субпідряднику
будівельний майданчик, передати
дозвільну та іншу договірну
документацію відповідно до договору
підряду (п. 6.1.3 договору).

Відповідно до п.4.1. договору розрахунки
проводяться шляхом оплати
генпідрядником виконаних робіт після
підписання сторонами актів приймання
виконаних будівельних робіт (форма №
КБ -2в) та довідок про вартість
виконання будівельних робіт /та витрат
(форма №КБ-3). Попередня оплата (аванс)
здійснюється на підставі чинного
законодавства у терміни і в розмірах,
визначених ним. Субпідрядник протягом
строку, що визначений відповідними
нормативними актами, з дня надходження
коштів як попередньої оплати
підтверджує їх використання згідно з
проміжними актами приймання виконаних
будівельних робіт (форма № КБ -2в).
Генпідрядник може здійснювати
проміжні платежі за виконані роботи
після підписання акта приймання
виконаних будівельних робіт (форма
№КБ-2в) і довідки про вартість
виконаних будівельних робіт /та витрат/
(форма №КБ-3), складених у відповідності
з положеннями чинних ДБН і ВБН, та
підписаних уповноваженими
представниками сторін. Проміжні
платежі за виконані роботи
здійснюються в межах не більше 95
відсотків їх загальної вартості за
договірною ціною.

Договором сторони передбачили, що
генпідрядник здійснює розрахунки за
виконані роботи з субпідрядником
протягом 30 календарних днів після
підписання актів приймання виконаних
будівельних робіт (форма № КБ -2в) та
довідок про вартість виконання
будівельних робіт /та витрат (форма
№КБ-3) та за умови отримання коштів від
замовника (Служби автомобільних доріг
у Запорізькій області). Генпідрядник
здійснює розрахунки за виконані
субпідрядником роботи за Договором
шляхом перерахування відповідних
коштів на рахунок субпідрядника (пункт
4.2. договору).

Згідно умов договору акти приймання
виконаних будівельних робіт (форма №
КБ -2в) та довідок про вартість
виконання будівельних робіт/та витрат
(форма №КБ-3) готує субпідрядник і
передає для підписання уповноваженому
представнику замовника та
генпідрядника у строк не пізніше 25
числа звітного місяця. Уповноважений
представник замовника та
генпідрядника протягом трьох днів
перевіряє реальність акту і підписує
його в частині фактично виконаних
обсягів робіт. Якщо при
здаванні-прийманні робіт будуть
виявлені суттєві недоробки, що виникли
з вини субпідрядника, генпідрядник
затримує оплату робіт, виконаних з
порушенням. Якщо усунення недоробок
буде неможливим або буде вимагати дуже
великих витрат, за рішенням замовника
та генпідрядника сторони визначають
завдану шкоду і на її величину
зменшується величина кінцевих
платежів субпідряднику. Оплата робіт,
виконаних з недоробками і дефектами,
проводиться після усунення останніх
(пункт 4.3. договору).

Згідно п. 5.1. договору термін виконання
робіт починається з моменту підписання
договору і до 01.10.2012. Строк виконання
зобов'язань щодо виконання робіт може
продовжуватися у разі виникнення
документально підтверджених
об'єктивних обставин, що спричинили
таке продовження, у тому числі
форс-мажорних обставин, затримки
фінансування витрат замовника та
генпідрядника за умови, що такі зміни
не призведуть до збільшення суми,
визначеної у договорі.

Генпідрядник має право: достроково
розірвати договір у разі невиконання
зобов'язань субпідрядником,
повідомивши про це його у строк 15
робочих днів (п. 6.2.1 договору);
генпідрядник може призупинити дію
цього договору або договір може бути
розірваний односторонньо за
ініціативою генпідрядника за таких
обставин: відсутність подальшої
потреби в закупівлі робіт; відставання
з вини субпідрядника щодо строків
виконання робіт більш ніж на один
місяць; неодноразове порушення
субпідрядником будівельних норм і
правил, вимог проектно-кошторисної
документації, безпеки руху.
Генпідрядник при прийнятті рішення про
призупинення виконання робіт або про
розірвання договору повідомляє про це
письмово субпідрядника не менше ніж за
15 днів до вступу в дію такого рішення, і
якщо протягом цього строку обставини,
що зумовили таке рішення, суттєво не
змінились, генпідрядник має право
розірвати договір односторонньо. Усі
документи для здійснення кінцевих
розрахунків при розірванні договору
пред'являються зацікавленою стороною
на протязі місяця з моменту прийняття
рішення. Протягом 15 днів після
пред'явлення необхідних документів і
розрахунків проводиться їх оплата або
подаються обґрунтовані мотиви відмови;
відмовитися від прийняття закінчених
робіт у разі виявлення недоліків, які
виключають можливість використання
об'єкту відповідно до мети, зазначеної
у проектній документації та Договорі і
не можуть бути усунені субпідрядником,
генпідрядником або третьою особою;
вимагати безоплатного виправлення
недоліків, що виникли в наслідок
допущених субпідрядником порушень, або
виправити їх своїми силами;
відмовитися від Договору підряду та
вимагати відшкодування збитків, якщо
субпідрядник своєчасно не розпочав
роботи або виконує їх повільно (п. 6.2.5
договору).

19.10.2012 між сторонами у справі було
укладено додаткову угоду до договору
субпідряду № 19 з будівництва
автотранспортної магістралі через р.
Дніпро в м. Запоріжжя за державні кошти
від 02.07.2012 року, умовами якої сторони
погодили, що вся сума авансу надається
на строк до 31.12.2012 року (а.с.22, т.1).

Матеріали справи свідчать про те, що
між позивачем та відповідачем у справі
виникли зобов'язання з договору
підряду, згідно якого, в силу ст. 837 ЦК
України, одна сторона (підрядник)
зобов'язується на свій ризик виконати
певну роботу за завданням другої
сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу.

За змістом даних норм Цивільного
кодексу України договір підряду - це
консенсуальний, двосторонній та
оплатний договір.

Місцевий господарський суд правомірно,
посилаючись на норми ст.ст. 174, 193 ГК
України, ст. ст. 11, 509, 526, 626, 629 ЦК України
зазначив, що підставою виникнення
зобов'язання є договір укладений між
сторонами, зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до вимог закону, умов
договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач виплатив відповідачу аванс в
сумі 900 000 грн., що підтверджується
платіжними дорученнями від 17.07.2012 року
№ 2143 на суму 200 000 грн. і від 04.09.2012 року №
2824 на суму 700 000 грн. (а.с.23, 24, т.1), копії
яких долучено до матеріалів справи.

28.12.2012 року позивач направив на адресу
відповідача вимогу № 5710 (а.с.25, т.1), в
якому просив повернути невикористаний
аванс в сумі 900 000 грн., оскільки роботи
на час направлення вимоги не були
виконані. Факт отримання вказаної
вимоги підтверджується повідомленням
про вручення поштового відправлення
(а.с.32). Відповідач відповіді на вказану
вимогу не надав.

Позивач стверджує, що відповідач своїх
зобов'язань за договором не виконав,
невикористаний аванс не повернув, що
стало підставою звернення позивача до
суду за захистом порушеного права з
вимогою про стягнення 900 000 грн. боргу
(суми попередньої оплати). Крім того
позивач, посилаючись на норми ст. ст. 611,
625 ЦК України, умови додаткової угоди №
1 від 19.10.2012 року нарахував
відповідачеві пеню за порушення
строків повернення авансу за договором
в сумі 42 238,36 грн. та 2 700 грн. інфляційних
втрат.

Як стверджує позивач, вже після
порушення провадження на його адресу
надійшли акти виконаних робіт (форми
КБ-2в) та довідки про вартість робіт
(форми КБ-3) за договором №19 від 02.07.2012
року за липень 2013 року № 6 та № 7 та
вересень 2013 року. Позивачем було
прийнято лише частину робіт на суму 430
168, 78 грн., що підтверджується актом
приймання виконаних будівельних робіт
та довідкою про вартість виконаних
будівельних робіт за вересень 2013 року,
які підписано представниками сторін,
підписи яких скріплено печатками
юридичних осіб (сторін договору)
(а.с.49-60, т.1). Решту Актів виконаних робіт
позивач повернув відповідачу листом
від 24.09.2013 року за № 1924 (а.с.48, т.1) у
зв'язку, як зазначено у листі, з
відсутністю документів необхідних для
підтвердження вартості та якості робіт
в повному обсязі, а саме за відсутності
погодження договірної ціни,
електронного варіанту актів, довідки
про сплату єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
страхування, внесків до пенсійного
фонду, розрахунків рівня
загальновиробничих витрат,
адміністративних витрат, тощо. Крім
того, позивачем наголошено, що до актів
виконаних робіт виконавцем не додано
всіх копій накладних на матеріали,
журналу вхідного контролю якості
матеріалів, паспорти та сертифікати
випробувань акти на закриття
прихованих робіт не відповідають
записам в журналі робіт відповідної
технологічної послідовності виконання
робіт, відсутнє узгодження цін на
матеріали, які включено до актів
виконаних робіт, калькуляцій на
виготовлення конструкцій власного
виробництва, актів встановлення
відстані перевезення всіх будівельних
матеріалів, врахованих в актах.

Відтак в процесі розгляду справи судом
було встановлено, що відповідачем
подано позивачу Акти виконаних робіт
(форми КБ-3, КБ-2б) за договором підряду
№19 від 02.07.2012 року, які прийнято
частково, що не заперечено позивачем і
підтверджено заявою про зменшення
розміру позовних вимог (а.с.46,т.1), якою
позивач просить повернути аванс в умі
469 831,22 грн. та стягнути з відповідача
пеню в сумі 42 238,36 грн. пені та 2700 грн.
інфляційних втрат, як було заявлено в
позовній заяві.

Відповідно до ст. 853 ЦК України замовник
зобов'язаний прийняти виконану роботу,
оглянути її і у разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про це виконавцю. Якщо замовник
не зробить такої заяви, він втрачає
право у подальшому посилатися на ці
відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі.

Якщо після прийняття роботи замовник
виявив відступи від умов договору
підряду або інші недоліки, які не могли
бути встановлені при звичайному
способі її прийняття (приховані
недоліки), у тому числі такі, що були
умисно приховані підрядником, він
зобов'язаний негайно повідомити про це
підрядника (ч.3 ст.853 ЦК України).

Отже, відповідно до вимог закону та
умов договору, існує обов'язок
замовника оглянути виконані роботи та
перевірити відповідність виконаних
робіт умовам договору.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач не звертався до відповідача
з вимогою про усунення допущених
недоліків у виконаних останнім
роботах.

Частиною 4 ст. 849 ЦК України передбачено,
що замовник має право у будь-який час до
закінчення роботи відмовитися від
договору підряду, виплативши
підрядникові плату за виконану частину
роботи та відшкодувавши йому збитки,
завдані розірванням договору.

Умовами спірного договору сторони
визначили існування можливості
генпідрядника розірвати договір чи
відмовитися від нього та вимагати
відшкодування збитків, якщо
субпідрядник своєчасно не розпочав
роботи або виконує їх повільно.

Однак, на час розгляду справи у суді
спірний договір не розірвано, позивач
від договору не відмовлявся, відтак,
спірний договір є дійсним.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновком місцевого
господарського суду про недоведеність
належними та допустимими доказами
обов'язку відповідача щодо повернення
частини невикористаного авансу в сумі
469 831,22 грн., оскільки з матеріалів
справи вбачається, що позивач не
заперечує виконання робіт
відповідачем, однак відмовив у
підписанні актів виконаних робіт до
подання відповідачем всіх визначених у
листі від 24.09.2013 року за № 1924
документів. При цьому, колегія звертає
увагу на те, що повертаючи Акти
виконаних робіт позивач не посилається
на невиконання робіт, які було
визначено виконавцем в Актах, лише
посилається на неузгодженість та
недоведеність договірних цін вартості
робіт та матеріалів.

Враховуючи наведене, колегія суддів
апеляційної інстанції визнає
правомірною відмову у задоволенні
позову в частині стягнення 469 831,22 грн.

Крім того, колегія суддів апеляційної
інстанції зазначає, що оскільки
позовні вимоги про стягнення 2 700 грн.
інфляційних втрат та 42 238,36 грн. пені є
похідними від основної вимоги, суд
першої інстанції правомірно відмовив у
задоволенні останніх.

Враховуючи наведене, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду вважає, що
місцевим господарським судом належним
чином досліджено обставини справи та
надано цим обставинам відповідну
правову оцінку, тому рішення
господарського суду міста Києва від
23.12.2013 року у справі № 910/16835/13
відповідає фактичним обставинам
справи та не суперечить чинному
законодавству України, а відтак
передбачених законом підстав для
скасування оскаржуваного рішення
місцевого господарського суду не
вбачається.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові
витрати за перегляд рішення в
апеляційній інстанції покладаються на
позивача у справі (апелянта).

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«Уманьавтодор» на рішення
господарського суду міста Києва від
23.12.2013 року у справі № 910/16835/13 залишити
без задоволення.

2. Рішення господарського суду
міста Києва від 23.12.2013 року у справі №
910/16835/13 залишити без змін.

3. Справу 910/16835/13 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у
касаційному порядку відповідно до
вимог ст. ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя
Г.А. Жук

Судді
О.В. Агрикова

А.О. Мальченко