ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

07.04.14 № 910/6028/14. Суддя Гумега О.В.,
розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
об'єднання "Екософт"

до відповідача-1: Товариства з
обмеженою відповідальністю "Діфрано
Юніон", відповідача-2: Фізичної особи
підприємця ОСОБА_1

про зобов'язання припинити дії, що
порушують права інтелектуальної
власності та грошового стягнення 100 000,00
грн.

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява № б/н від 01.04.2014 р. і
додані до неї документи повертаються
заявникові без розгляду з наступних
підстав:

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо у позовній заяві не вказано
повного найменування сторін, їх
поштових адрес.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 ГПК України
позовна заява повинна містити, зокрема,
ідентифікаційні коди суб'єкта
господарської діяльності за їх
наявності (для юридичних осіб) або
індивідуальні ідентифікаційні номери
за їх наявності (для фізичних осіб -
платників податків).

Натомість, фактично у позовній заяві не
зазначено індивідуальний
ідентифікаційний номер Фізичної особи
підприємця ОСОБА_1 (відповідача-2), що є
порушенням вимог п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК
України та тягне за собою наслідки,
передбачені п. 2 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

При цьому судом враховано правову
позицію Вищого господарського суду
України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3
постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
ГПК щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України
встановлено, що до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

Як вказано у п.п. 2.20 п. 2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України", чинним
законодавством не встановлено якихось
спеціальних вимог щодо оформлення
платіжних документів, за якими
перераховуються суми судового збору.
Отже, таке перерахування здійснюється
за загальними правилами згідно з
вимогами Закону України "Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні" і
відповідних нормативно-правових актів
Національного банку України.

Згідно п.п. 2.21 п. вищенаведеної
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України, платіжне
доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою подаються до
господарського суду тільки в
оригіналі; копії, у тому числі
виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо), цих
документів не можуть бути належним
доказом сплати судового збору.

У якості доказу на підтвердження
сплати судового збору за подання
позовної заяви № б/н від 01.04.2014 р., до
останньої додано платіжне доручення №
14520 від 25.01.2014 р., яке фактично не може
вважатися оригіналом відповідного
платіжного доручення, так як в
порушення вимог Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" вказане платіжне доручення не
засвідчено підписом уповноваженої
особи банку про одержання та
проведення банком відповідного
платежу, а рівно на вказаному
платіжному дорученні відсутній
відтиск печатки (штампу) банку.

Зважаючи на викладене, позивач не
дотримався приписів п. 3 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України, що тягне за собою наслідки,
передбачені п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Відповідно абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
ГПК щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

За наведених обставин, позовна заява №
б/н від 01.04.2014 р. не може бути прийнята до
розгляду та підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України,
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Керуючись п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути без
розгляду.

Суддя

О.В.Гумега