м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/1592/14 25.03.14

За позовом Комунального підприємства
«Дирекція по обслуговуванню
нежитлового фонду

Дарницького району міста
Києва»

До Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-комерційне

підприємство «Альянс»

про стягнення 140 872,28 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

Від позивача Вербовецька Я.І. - по
дов. № 03 від 08.01.2014

Від відповідача Дзусенко Т.М. - по
дов. № 127 від 01.10.2012

Секелик Л.В. - по дов. №
07 від 24.03.2013

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва були передані вимоги
Комунального підприємства «Дирекція
по обслуговуванню нежитлового фонду
Дарницького району міста Києва» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-комерційне підприємство
«Альянс» про стягнення 140 872,28 грн.
неустойки в порядку ст. 785 Цивільного
кодексу України за час прострочення
(березень 2013 року - січень 2014 року)
повернення орендованого згідно
договору оренди № 113 від 01.03.2008
нежитлового приміщення площею 89,55 кв.
м., що знаходиться за адресою: м. Київ,
вул. Ахматової, 5. Позивач вказує на те,
що строк дії даного договору
закінчився з 01.03.2013.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 07.02.2014 було порушено
провадження у справі № 910/1592/14 та
призначено її до розгляду на 04.03.2014.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва № 910/1592/14 від 04.03.2014, у зв'язку з
неявкою в судове засідання
представника відповідача та
невиконанням сторонами вимог ухвали
про порушення провадження у справі від
07.02.2014, розгляд справи був відкладений
на 13.03.2014.

Відповідач у поданих в судовому
засіданні 13.03.2014 запереченнях вважає
вимоги позивача безпідставними та
необґрунтованими, оскільки строк
оренди було продовжено до 01.03.2013 та
протягом місяця з 01.03.2013 відповідач не
отримував від позивача будь-яких
листів (повідомлень) про припинення
договору. Відповідно до статуту та
виписки з Єдиного державного реєстру
фізичних та юридичних осіб адресою
місцезнаходження відповідача є: 01004, м.
Київ, вулиця Крутий узвіз, буд. 6/2-А, буд.
5. Відповідач повідомив позивача про
зміну адреси свого місцезнаходження
листом від 29.09.2011 за вих. № 57, який був
отриманий останнім 13.10.2011 за вх. №416, що
підтверджується штемпелем позивача
про отримання. Проте, лист позивача № 166
від 18.03.2013 був направлений за адресою:
вул. Драгомирова, 2, кв. 125, яка немає
жодного відношення до відповідача.
Також, звертає увагу суду, що в якості
доказу направлення листа позивач надає
фіскальний чек № від 19.03.2013 та
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення,
виплату поштового переказу, які в
розумінні Правил надання послуг
поштового зв'язку, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 270 від 05.03.2009 не є доказами в
підтвердження вмісту поштового
відправлення. З огляду на викладене
відповідач вважає, що договір є
продовженим та відповідач на законних
підставах займає приміщення, тому
відсутні підстави для задоволення
позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва № 910/1592/14 від 13.03.2014, у зв'язку з
неявкою в судове засідання
представника позивача та невиконанням
сторонами вимог ухвали про порушення
провадження у справі від 07.02.2014 та
ухвали від 04.03.2014, розгляд справи був
відкладений на 25.03.2014.

Відповідач у поданих 25.03.2014 до відділу
діловодства суду запереченнях позовні
вимоги не визнає повністю.

Позивач в судовому засіданні 25.03.2014
позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судовому засіданні 25.03.2014
проти задоволення позову заперечував
повністю.

В судовому засіданні 25.03.2014, відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.03.2008 між Комунальним підприємством
«Дирекція з управління та
обслуговування нежитлового фонду
Дарницького району м. Києва»
(орендодавець) та Закритим акціонерним
товариством «Альянс»,
правонаступником якого є Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Виробничо-комерційне підприємство
«Альянс» (орендар) було укладено
договір оренди нерухомого майна
(будівель, споруд, приміщень)
комунальної власності територіальної
громади Дарницького району м. Києва №
113 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору
орендодавець на підставі
розпорядження Дарницької районної у
місті Києві державної адміністрації №
274 від 17.03.2008 передає, а орендар приймає
в оренду нерухоме майно (будівлі,
споруди, приміщення), що належить до
комунальної власності територіальної
громади дарницького району м. Києва
(далі - об'єкт оренди) за адресою: м. Київ,
вул. А.Ахматової, 5 під офіс.

Згідно з п. 2.1. договору об'єктом оренди
є нежиле приміщення загальною площею
89,55 кв. м. на І поверсі.

Спір виник в зв'язку з тим, що позивач
вважає, що за час прострочення
повернення майна з оренди відповідач у
відповідності до ст. 785 Цивільного
кодексу України має сплатити неустойку
за період з березня 2013 року по січень 2014
року в розмірі 140 872,28 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу
України встановлено, що відповідно до
ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Статтею 759 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

За приписами ст. 765 Цивільного кодексу
України наймодавець зобов'язаний
передати наймачеві майно у
користування негайно або у строк
встановлений договором найму.

Пунктом 4.1. договору встановлено, що
орендодавець зобов'язаний протягом 30
календарних днів з моменту підписання
цього договору з додатками передати, а
орендар прийняти по акту
приймання-передачі об'єкта оренди.

Згідно акту приймання-передачі від
01.03.2008 орендодавець передав, а орендар
прийняв в орендне користування нежиле
приміщення за адресою: м. Київ, вул.
А.Ахматової, 5, загальною площею 89,55 кв.
м.

У відповідності до приписів ст. 10
Закону України «Про оренду державного
та комунального майна» термін, на який
укладається договір оренди є істотною
умовою договору оренди.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного
кодексу України договір найму
укладається на строк, встановлений
договором.

Згідно з п. 9.1. договору сторони дійшли
згоди, що договір діє з 01.03.2008 до.01.05.2008.

Додатковою угодою від 01.05.2008 сторонами
внесено зміни до п. 9.1. договору та
визначено, що договір діє до 01.05.2009.

Додатковою угодою від 01.05.2009 сторонами
внесено зміни до п. 9.1. договору та
визначено, що договір діє до 01.05.2010.

Додатковою угодою від 01.01.2011 сторонами
внесено зміни до п. 9.1. договору та
визначено, що договір діє до 01.03.2013.

Згідно з п. 9.5. договору дія цього
договору припиняється внаслідок
закінчення строку, на який його було
укладено.

Частиною 4 статті 291 Господарського
кодексу України встановлено, що
правові наслідки припинення договору
оренди визначаються відповідно до умов
регулювання договору найму Цивільним
кодексом України.

Відповідно до п. 2 ст. 17 Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна» у разі відсутності заяви
однієї із сторін про припинення або
зміну умов договору оренди протягом
одного місяця після закінчення терміну
дії договору він вважається
продовженим на той самий термін і на
тих самих умовах, які були передбачені
договором.

Статтею 764 Цивільного кодексу України
визначено, що якщо наймач продовжує
користуватися майном після закінчення
строку договору найму, то, за
відсутності заперечень наймодавця
протягом одного місяця, договір
вважається поновленим на строк, який
був раніше встановлений договором.

Згідно з ч. 4 ст. 284 Господарського
кодексу України у разі відсутності
заяви однієї із сторін про припинення
або зміну умов договору оренди
протягом одного місяця після
закінчення строку дії договору він
вважається продовженим на такий самий
строк і на тих самих умовах, які були
передбачені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна» договір оренди припиняється в
разі закінчення строку, на який його
було укладено.

Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» у разі розірвання договору
оренди, закінчення строку його дії та
відмови від його продовження або
банкрутства орендаря він зобов'язаний
повернути орендодавцеві об'єкт оренди
на умовах зазначених у договорі оренди.

Відповідно до п. 1 статті 785 Цивільного
кодексу України у разі припинення
договору найму наймач зобов'язаний
негайно повернути наймодавцеві річ у
стані, в якому вона бала одержана, з
урахуванням нормального зносу, або у
стані, який було обумовлено в договорі.

Законодавець передбачає можливість
автоматичної пролонгації договору
найму в разі відсутності заперечень як
зі сторони наймодавця, так і зі сторони
наймача. Бажання наймача продовжувати
відносини найму висловлюється шляхом
продовження користування майном після
закінчення строку договору найму. Що
стосується наймодавця, то підставою
для продовження відносин найму є його
мовчазна згода, яка виражається у
відсутності заперечень та вимог до
наймача повернути орендоване майно
протягом одного місяця після
закінчення строку договору найму. Якщо
протягом цього строку наймодавець
заявить про своє бажання припинити
відносини найму, наймач зобов'язаний
буде повернути йому майно у строки та в
порядку, передбаченому договором. При
цьому він зобов'язаний буде сплатити
орендну плату за строк користування
річчю після закінчення строку дії
договору найму.

Підставою припинення договору та
виникнення у орендаря обов'язку
звільнити орендовані приміщення є
вчинення орендодавцем дій щодо
виявлення небажання продовжувати
договірні відносини.

Позивач в обґрунтування припинення дії
договору посилається на лист № 166 від
18.03.2013.

Зі змісту даного листа вбачається, що
позивач повідомляє відповідача про те,
що строк дії договору закінчився 01.03.2013
та для продовження терміну дії
договору необхідно звернутися до
Дарницької районної у місті Києві
державної адміністрації або повернути
орендодавцю приміщення по акту
приймання-передачі.

В якості доказів надіслання цього
листа позивачем подано копію поштової
квитанції № 2922 від 19.03.2013 номер
поштового відправлення 02 4.

Згідно Правил надання послуг поштового
зв'язку, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України № 270 від
05.03.2009, розрахунковий документ -
(касовий чек, розрахункова квитанція
тощо) видається відправникові з
додержанням вимог Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» і підтверджує факт надання
послуги відділенням зв'язку.

Згідно з п.п. 59, 61 Правил надання послуг
поштового зв'язку, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 270 від 05.03.2009, внутрішні поштові
відправлення з оголошеною цінністю з
описом вкладення подаються для
пересилання відкритими для перевірки
їх вкладення. У разі приймання
внутрішніх поштових відправлень з
оголошеною цінністю з описом вкладення
бланк опису заповнюється відправником
у двох примірниках. Працівник
поштового зв'язку повинен перевірити
відповідність вкладення опису,
розписатися на обох його примірниках і
проставити відбиток календарного
штемпеля. Один примірник опису
вкладається до поштового відправлення,
другий видається відправникові. На
примірнику опису, що видається
відправникові, працівник поштового
зв'язку повинен зазначити номер
поштового відправлення.

Таким чином, належними доказами
надіслання відповідачеві листа № 166
від 18.03.2013 мають бути розрахунковий
документ (касовий чек, поштову
квитанцію), який підтверджує факт
прийняття для пересилання поштового
відділенням зв'язку разом з описом
вкладення у цінний лист, який
підтверджує зміст поштового
відправлення.

Отже, подана позивачем поштова
квитанція без опису вкладення у цінний
лист не є належним доказом
відправлення відповідачу саме листа №
166 від 18.03.2013.

В якості доказів вручення листа № 116
від 18.03.2013 відповідачу позивачем подано
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення
форми-119, номер поштового відправлення
02 4.

Повідомлення про вручення поштового
відправлення не є доказом
підтвердження змісту відправлення.
Більше того, на цьому повідомленні
відсутні відомості про вручення
відправлення відповідачу.

Слід звернути увагу на те, що в листі
позивача № 166 від 18.03.2013 зазначено
адресу відповідача: м. Київ, вул.
Драгомирова, 2, к. 135.

Відповідно до п. 4.12. договору про зміну
поштових, розрахунково-платіжних та
інших реквізитів орендар зобов'язаний
письмово повідомити орендодавця в
10-денний термін.

З матеріалів справи вбачається, що
листом № 57 від 29.09.2011 відповідач
повідомив позивача про зміну своєї
поштової адреси та місцезнаходження на
адресу: м. Київ, вул. Ахматової, 5. Даний
лист отриманий позивачем 13.10.2011 та
зареєстрований за вхідним номером 416.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що орендодавцем
належним чином не було повідомлено
орендаря про припинення дії договору.

Таким чином, договір в силу чинного
законодавства України є продовженим на
той самий строк, а отже у відповідача з
березня 2013 року не виникло обов'язку
повернути об'єкт оренди орендодавцю.

Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що у відповідача відсутнє прострочення
обов'язку щодо повернення приміщення з
березня 2013 року.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом зокрема сплата
неустойки.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу
України встановлено що, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу
України, підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері
господарювання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу
України визначає, що якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Пункт 2 ст. 785 Цивільного кодексу
України визначає, що якщо наймач не
виконує обов'язку щодо повернення речі,
наймодавець має право вимагати від
наймача сплати неустойки у розмірі
подвійної плати за користування річчю
за час прострочення.

Судом встановлено, що починаючи з
березня 2013 року по січень 2014 року у
відповідача відсутній обов'язок
повернути орендоване приміщення,
прострочення повернути приміщення не
мало місця, тому в задоволені вимог про
стягнення з відповідача 140 872,28 грн.
неустойки слід відмовити.

Стаття 16 Цивільного кодексу України
встановлює, що кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Відповідно до ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи мають право
звертатися до господарського суду
згідно з встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обов'язок доказування та подання
доказів відповідно до ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України розподіляється між сторонами
виходячи з того, хто посилається на
певні юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення.

Це стосується позивача, який мав
довести наявність тих обставин, на
підставі яких він звернувся до
господарського суду з позовними
вимогами про стягнення неустойки за
час прострочення повернення
орендованого приміщення.

З урахуванням викладеного суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги Комунального підприємства
«Дирекція по обслуговуванню
нежитлового фонду Дарницького району
міста Києва» є необґрунтованими та
задоволенню не підлягають.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 26.03.2014.

СуддяВ.В. Сівакова