ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2014 р.Справа № 916/270/14

Господарський суд Одеської області у
складі :

судді
Никифорчука М.І.

при секретареві Ніколаєві
П.В.

за участю представників сторін :

Від позивача: Косюга Ю.П. за довіреністю
№ 61/14 від 24.01.2014р.;

Від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу:

за позовом: приватного підприємства
„БІЗОН-ТЕХ 2006";

до відповідача: товариства з обмеженою
відповідальністю „АГРОТЕХСЕРВІС";

про стягнення 15400 грн., -

в с т а н о в и в :

Приватне підприємство „БІЗОН-ТЕХ
2006" (далі - Позивач) звернувся до
товариства з обмеженою
відповідальністю „АГРОТЕХСЕРВІС"
(далі - Відповідач) із позовом про
стягнення 15400 грн., посилаючись на
наступне.

24 квітня 2013 року між сторонами у
справі укладений договір поставки
насіння № ОД-Н-48 (далі - Договір),
згідно п. 1.1 якого Постачальник
(Позивач), у порядку та на умовах
визначених цим Договором та
Специфікаціями до нього зобов'язався
поставляти та передавати у власність
Відповідача (Покупця) насіння для сівби
(далі - Товар), а Відповідач
зобов'язався приймати цей Товар та
оплачувати його.

Згідно п. 2.1 Договору
найменування (асортимент) товару, його
кількість та ціна вказуються в
Специфікаціях до Договору, які є
невід'ємними його частинами.

Згідно п. 2.2 Договору кожна
наступна специфікація після першої
регулює окрему поставку товару в
рамках цього договору і не скасовує дію
попередніх Специфікацій ні повністю ні
частково, якщо тільки інше не буде
вказано в ній.

Згідно п.4.3 Договору, дата (строк)
поставки товару вказуються в
Специфікаціях.

Сторонами було підписано одну
специфікацію № 1 від 24.04.2013 р. якою
передбачалась поставка відповідачеві
товару на суму 11 000 грн.

Згідно п.2 Специфікації сторони
визначили умови та місце поставки
(передачі) товару: ЕXW (склад позивача).

Пунктом 4.1 Договору визначено, що
вказана умова поставки ЕXW передбачає
вибірку товару Покупцем зі складу
Постачальника автомобільним
транспортом за свій рахунок.

Згідно з п.7.1.4 Договору відповідач
зобов'язувався з'явитися за товаром у
місце поставки товару, прийняти його і
передати в обмін нього позивачу
належним чином оформлену довіреність
на отримання товару.

Виконуючи умови договору позивач
по видатковій накладній № ЗП4887 від
24.04.2013 р. та довіреності до неї ЯПИ №
889972 від 24.04.2013 р. своєчасно передав
відповідачеві товар на суму 11 000 грн.

Факт поставки також
підтверджується і актом звірки
взаєморозрахунків від 01.08.2013 р., який
підписаний та посвідченйи обома
сторонами без застережень.

Таким чином, позивач зазначає, що
ним виконані договірні зобов'язання
щодо кількості, асортименту та якості
поставленого товару належним чином.

Згідно п. 5.2 Договору оплата
товару повинна бути здійснена
відповідачем в українських гривнях у
безготівковому порядку шляхом
перерахування грошових коштів
платіжним дорученням на поточний
рахунок Постачальника (Позивача).
Підставою для платежу є даний Договір.

Відповідно до п.п. 5.1 та 7.1.1
Договору відповідач зобов'язався
оплатити Постачальнику товар у строки
та в розмірах, що визначені у
Специфікаціях.

Строки розрахунку за товар
вказані у п. 3 Специфікацій з яким товар
повинен був оплачений відповідачем в
порядку, вказаному у Договорі та в
строк не пізніше 15.10.2013 р. (граничний
строк повного розрахунку за товар).

Проте відповідач за отриманий
товар не сплатив взагалі і отже за ним
утворилась заборгованість в сумі 11 000
грн.

Згідно п. 8.2 Договору сторони
домовились, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
грошових зобов'язань за цим Договором
не обмежується шістьома місяцями, а
здійснюються до моменту їх фактичного
виконання (виключення з ч.6 ст. 232 ГК
України), а строк позовної давності з
вимог про стягнення штрафних санкцій (
неустойки) по таким зобов'язанням
Сторони згідно із ст. 259 Цивільного
кодексу України збільшується до 3
(трьох) років.

Пунктом 8.5 Договору передбачено,
що згідно з ч.3 ст. 692, ч.5 ст. 694, ст. 536
Цивільного кодексу Сторони домовились,
що у разі прострочення оплати
будь-якого платежу Покупець сплачує
Постачальнику проценти за
користування чужими грошовими коштами
від простроченої суми за весь час
прострочення, сума яких розраховується
такими чином: СП=(СПП х 0,5 х Д): де СП -
сума процентів, що підлягає сплаті
Покупцем Постачальнику; СПП - сума
простроченого платежу; Д - кількість
календарних днів простроченого
платежу.

Сума процентів нарахованих у
розмірі встановленому Договором
складає 1100 грн. та нараховані за період
часу з 01.01.2014 р. по 20.01.2014 р.

Пунктом 8.1.3 Договору передбачено,
що за прострочення строків виконання
грошових зобов'язань відповідач
сплачує позивачеві пеню у розмірі 0,0.5 %
від простроченої суми грошового
зобов'язання за кожний день
прострочення, а за прострочення понад 20
календарних днів відповідач додатково
сплачує позивачу штраф в розмірі 30% від
простроченої суми.

Сума штрафу за порушення строків
оплати за Договором складає 3300 грн.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 509,525, 526, 536, 612, 625, 629 ЦК
України, ст. ст. 173,193,199, 230 ГК України
Позивач просить позов задовольнити та
стягнути з Відповідача вказані суми.

Представник позивача вимоги
підтримує повністю.

Представник відповідача у
засідання суду не з'явився, був
повідомлений про час та місце розгляду
справи належним чином, повідомлення у
справі.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши та проаналізувавши надані
докази, вислухавши представника
Позивача, проаналізувавши приписи
законодавства, що регулюють
правовідносини по даному спору,
господарський суд прийшов до
наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно
до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Відповідно до ст. 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Ці дані встановлюються
письмовими і речовими доказами.

Як свідчать матеріали справи,
вищенаведені позивачем обставини
справи підтверджуються наданими ним
доказами: вказаним Договором,
Специфікацією, видатковою накладною,
довіреністю до накладної, розрахунком
заборгованості, актом звірки
взаєморозрахунків.

Проаналізувавши вказані докази
суд приймає їх до уваги та вважає
достеменними.

Дотеперішнього часу вказана сума
боргу відповідачем не сплачена, що є
порушенням як умов договорів так і
приписів ст. ст. 525, 526 ЦК України.

Перевіривши наданий Позивачем
розрахунок штрафних санкцій, суд
приймає їх до уваги та вважає
правильним

Посилання позивача на
вищенаведені норми ЦК та ГК України суд
вважає правильними. Зворотнього
Відповідач в порядку ст. 33 ГПК України
не довів

Підсумовуючи вищенаведене
господарський суд вважає, що вимоги
позивача є обґрунтованими,
доведеними наявними у справі
вищевказаними доказами і тому позов
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно вимог ст. 49 ГПК України
судові витрати покладаються на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги приватного
підприємства „БІЗОН - ТЕХ 2006" -
задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю „АГРОТЕХСЕРВІС" (68723,
Одеська область, Болградський район, с.
Калчева, вул. Гагаріна, буд. 34, ) на користь приватного
підприємства „БІЗОН - ТЕХ 2006" (69005, м.
Запоріжжя, вул. Новицького Якова, 11, ): суму основного боргу в
розмірі 11000 (одинадцять тисяч) грн.,
штраф в сумі 3300 (три тисячі триста) грн.,
проценти за користування чужими
грошовими коштами в сумі 1100 (одна
тисяча сто) грн. та судовий збір в сумі
1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім)
грн.

Повний текст рішення складено та
підписано 31.03.2014р.

Суддя

Никифорчук М.І.