м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/701/14 18.03.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгово-логістичний
комплекс «Арктика»

до 1. Приватного акціонерного
товариства «Міжнародна інвестиційна
компанія «Інтерінвестсервіс»

2. Української студії телевізійних
фільмів «Укртелефільм»

3. Державної реєстраційної служби
України

4. Товариства з обмеженою
відповідальністю «Пост Преміум»

третя особа 1, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача ОСОБА_2

третя особа 2, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Товариство з
обмеженою відповідальністю «Земля-50»

про визнання права власності,
зобов'язання вчинити дії, скасування
рішення про державну реєстрацію,
визнання недійсним свідоцтва про право
власності та стягнення штрафу в
розмірі 12 695,55 грн.

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Модлінський Н.О.
(представник за довіреністю №05/2 від
05.07.2013р.);

від відповідача 1: Радченко А.В.
(представник за довіреністю від
21.01.2014р.);

від відповідача 2: не з'явились;

від відповідача 3: не з'явились;

від відповідача 4: не з'явились;

від третьої особи 1: не з'явились;

від третьої особи 2: не з'явились.

В судовому засіданні присутній
представник ПАТ «Банк Форум» Сидоренко
Ю.А. (копія довіреності №10/00-262 від
09.07.2013р. в матеріалах справи).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торгово-логістичний
комплекс «Арктика» (надалі також
-позивач) звернулось до суду з позовом
про:

- визнання права власності позивача на
трьохкімнатну квартиру НОМЕР_1
загальною площею 122,9 кв.м.,
реєстраційний номер об'єкта нерухомого
майна в Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно 00,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1;

- визнання свідоцтва про право
власності, на нерухоме майно, серія та
номер: 6125552, видане 12.07.2013 року
Реєстраційною службою Головного
управління юстиції у м. Києві,
недійсним;

- скасування рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень (з
відкриттям розділу), індексний номер:
3914953 від 12.07.2013р. 15:07:50;

- зобов'язання Приватного акціонерного
товариства «Міжнародна інвестиційна
компанія «Інтерінвестсервіс»,
Української студії телевізійних
фільмів «Укртелефільм» та Товариства з
обмеженою відповідальністю «Пост
Преміум» передати позивачу за актом
прийому-передачі:

- трьохкімнатну квартиру НОМЕР_1
загальною площею 122,9 кв.м.,
реєстраційний номер об'єкта нерухомого
майна в Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно 00,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1;

- зобов'язання Приватного акціонерного
товариства «Міжнародна інвестиційна
компанія «Інтерінвестсервіс» та
Української студії телевізійних
фільмів «Укртелефільм» передати
позивачу :

- копію Акту Державної комісії про
прийняття в експлуатацію житлового
будинку з нежитловими приміщеннями за
адресою АДРЕСА_1, секція «Ж»;

- копію рішення органу місцевого
самоврядування про затвердження Акту
Державної комісії про прийняття в
експлуатацію житлового будинку з
нежитловими приміщеннями за адресою
АДРЕСА_1, секція «Ж».

- зобов'язання Державної реєстраційної
служби України провести державну
реєстрацію прав власності позивача,
видати позивачу свідоцтво про право
власності на трьохкімнатну квартиру
НОМЕР_1 загальною площею 122,9 кв.м.,
реєстраційний номер об'єкта нерухомого
майна в Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно 00,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, внести
до Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно запис про скасування
державної реєстрації права власності
згідно запису про право власності
номер 1630664;

- стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Міжнародна інвестиційна
компанія «Інтерінвестсервіс» на
користь позивача штраф за прострочення
терміну передачі новозбудованого
майна в розмірі 3% віл суми Договору, а
саме 12 695,55 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 22.01.2014р., в справі було
порушено провадження суддею Морозовим
С.М., справі присвоєно №910/701/14, розгляд
було призначено на 11.02.2014р.

В судове засідання 11.02.2014р.
представники від позивача,
відповідачів 2-4 та третіх осіб не
з'явились, про час та місце судового
засідання повідомлялись належним
чином. Розгляд справи було відкладено
до 25.02.2014р., а також судом зазначено, що
розгляд клопотання позивача про вжиття
заходів до забезпечення позову та
клопотання ПАТ «Банк Форум» і
відповідача-1 про залучення ПАТ «Банк
Форум» до участі в справі в якості
третьої особи, відбудуться в
наступному судовому засіданні.

13.02.2014р. від відповідача-3 до суду
надійшов відзив на позовну заяву.

В судове засідання 25.02.2013р.
представники від відповідачів 2-3 та від
третіх осіб не з'явились, розгляд
справи було відкладено до 18.03.2014р.

Від третьої особи-1 та відповідача-2 до
суду надійшло клопотання про
можливість розглядати справу №910/701/14
за відсутності повноважного
представника.

В судовому засіданні 18.03.2014р. судом було
поставлено на обговорення сторін
наявне в матеріалах справи заяви
позивача про вжиття заходів до
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на трьохкімнатну квартиру
НОМЕР_1 загальною площею 122,9 кв.м,
реєстраційний номер об'єкта нерухомого
майна в Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно 00,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Представник позивача, присутній в
судовому засіданні, підтримав вказану
заяву про забезпечення позову.

Представник відповідача-1 заперечував
проти задоволення вказаної заяви.

Зазначена заява обґрунтована тим, що
відповідачі недобросовісно ставляться
до виконання своїх зобов'язань, з
огляду на що, на думку позивача, є
обґрунтовані побоювання вважати, що
ними може бути відчужено спірне майно,
з огляду на наступне.

В обґрунтування заявлених вимог
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торгово-логістичний
комплекс «Арктика» посилається на
факти ухиляння відповідача-1, від
виконання Інвестиційного договору №
238/F від 16.11.2005р., яким з урахуванням
угоди про уступку права вимоги
передбачене набуття позивачем права
власності на квартиру НОМЕР_1, яка
розташована в житловому будинку за
адресою: АДРЕСА_1.

Припущення щодо неможливості
виконання рішення суду позивач також
обґрунтовує фактом реєстрації права
власності на спірне майно у Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
за іншою особою - Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Пост-Преміум».

Через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва
позивачем подавались клопотання про
невідкладний розгляд заяви про вжиття
заходів до забезпечення позову з
доданими документами.

В обґрунтування означених клопотань
про невідкладний розгляд заяви про
вжиття заходів до забезпечення позову
позивач посилається на додаткові
обставини, які посилюють його
побоювання щодо можливості подальшого
відчуження Товариством з обмеженою
відповідальністю «Пост-Преміум»
спірного майна, що підтверджується
доданими документами - фотокопіями
оголошень про продаж квартир у
спірному будинку із вказівкою на номер
телефону відповідача-1, що вказаний у
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців щодо відповідача-4, та
роздрукованим витягом з публікації в
мережі Інтернет.

Вказане, на думку заявника, свідчить
про те, що у випадку прийняття рішення
господарського суду про задоволення
вимог позивача його фактичне
виконання, проведення державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно буде неможливим, що є підставою
для вжиття заходів до забезпечення
позову, які співвідносяться з
предметом позову, враховуючи вимоги
чинного законодавства стосовно
розумності та адекватності заходів
забезпечення позову конкретним
обставинам.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №16
від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову» питання про забезпечення
позову може вирішуватися
господарським судом як без проведення
окремого судового засідання, так і в
засіданні з викликом представників
сторін, інших учасників судового
процесу із заслуховуванням їх думки.

Також, слід зазначити, що норми ст. ст.
66-68 ГПК України не містять вимог щодо
розгляду заяви сторони про вжиття
заходів до забезпечення позову в
судовому засіданні, з викликом осіб,
які беруть участь у справі.

Так, розглянувши заяву позивача про
вжиття заходів до забезпечення позову,
дослідивши позовні матеріали в цілому,
суд дійшов висновку, що заява про
вжиття заходів до забезпечення позову
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до приписів статті 66 ГПК
України господарський суд за заявою
сторони, прокурора чи його заступника,
який подав позов, або з своєї
ініціативи має право вжити заходів
до забезпечення позову. Забезпечення
позову допускається в будь-якій
стадії провадження у справі, якщо
невжиття таких заходів може утруднити
чи зробити неможливим виконання
рішення господарського суду.

Забезпечення позову - це сукупність
процесуальних дій, які гарантують
виконання рішення суду в разі
задоволення позовних вимог.

За змістом вищезазначеної статті
заходи до забезпечення позову
застосовуються господарським судом як
засіб запобігання можливим порушенням
майнових прав чи охоронюваних законом
інтересів особи та гарантія реального
виконання рішення суду.

Відповідно до п. п. 1, 3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
№16 від 26.12.2011р. «Про деякі питання
практики застосування заходів до
забезпечення позову» у вирішенні
питання про забезпечення позову
господарський суд має здійснити оцінку
обґрунтованості доводів заявника щодо
необхідності вжиття відповідних
заходів з урахуванням: розумності,
обґрунтованості і адекватності вимог
заявника щодо забезпечення позову;
забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу; наявності
зв'язку між конкретним заходом до
забезпечення позову і предметом
позовної вимоги, зокрема, чи спроможний
такий захід забезпечити фактичне
виконання судового рішення в разі
задоволення позову; імовірності
утруднення виконання або невиконання
рішення господарського суду в разі
невжиття таких заходів; запобігання
порушенню у зв'язку із вжиттям таких
заходів прав та охоронюваних законом
інтересів осіб, що не є учасниками
даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви.

Також, відповідно до абзацу 1 пункту 4
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №9 від 22.12.2006р. «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Як зазначалось вище, позивач вказує на
тривале невиконання відповідачем
взятих на себе зобов'язань, значних їх
розмір та ухилення від них, що змусило
позивача звертатись до суду за
захистом своїх прав з даним позовом.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає побоювання позивача щодо
можливого подальшого відчуження
спірного майна, зокрема квартири
НОМЕР_1, яка знаходиться у житловому
будинку за адресою: АДРЕСА_1 - такими, що
мають під собою обґрунтовані підстави.

Позов, згідно з ч. 1 ст. 67 ГПК України,
забезпечується накладанням арешту на
майно або грошові суми, що належать
відповідачеві.

Заходи щодо забезпечення позову
обов'язково повинні застосовуватися
відповідно до їх мети, з урахуванням
безпосереднього зв'язку між предметом
позову та заявою про забезпечення
позову.

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення прав
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

Предметом позову є матеріально-правова
вимога позивача до відповідача, що
кореспондує зі способами захисту
порушеного права. Предмет позову
повинен мати правовий характер і
випливати з певних
матеріально-правових відносин.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом позову у даній справі є
визнання права власності на квартиру
НОМЕР_1, яка знаходиться у житловому
будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Оцінюючи ефективність вищевказаного
заходу до забезпечення позову, про який
подана відповідна заява, на предмет
захисту прав позивача, суд вважає за
необхідне в даному випадку її
задовольнити у повному обсязі.

Так, суд визнав наявність зв'язку між
вказаним заходом забезпечення позову і
предметом спору, співрозмірність та
адекватність заходу із заявленими
позивачем вимогами.

Вжиття наведеного заходу до
забезпечення позову сприятиме
запобіганню порушення прав позивача на
час вирішення спору в суді та в разі
задоволення позову - забезпечить
можливість відновлення його порушених
прав.

При цьому, суд враховує, що обрані
заходи до забезпечення позову не
повинні мати наслідком повне
припинення господарської діяльності
суб'єкта господарювання, якщо така
діяльність, у свою чергу, не
призводитиме до погіршення стану
належного відповідачеві майна чи
зниження його вартості.

Відповідно до приписів частини 1 статті
3 ГК України під господарською
діяльністю у цьому Кодексі розуміється
діяльність суб'єктів господарювання у
сфері суспільного виробництва,
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного
характеру, що мають цінову
визначеність. Поняття господарської
діяльності міститься і в інших законах
України, проте на відміну від
загального визначення господарської
діяльності в ГК України, її визначення,
що міститься в спеціальних законах,
застосовується лише для цілей цих
законів.

У даному випадку, накладення арешту на
трьохкімнатну квартиру НОМЕР_1,
загальною площею 122,9 кв.м.,
реєстраційний номер об'єкта нерухомого
майна в Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно 00,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, на
думку суду, не може призвести до
припинення діяльності відповідного
суб'єкта господарювання.

Таким чином, дослідивши
збалансованість інтересів сторін, суд
дійшов висновку, що застосування
вищезгаданого заходу до забезпечення
позову не порушує прав та охоронюваних
законом інтересів відповідачів у
справі чи інших осіб, що не є учасниками
даного судового процесу.

За вказаних обставин, та беручи до
уваги те, що позивачем вказується на
фактичне порушення його прав та
охоронюваних законом інтересів, суд
дійшов висновку про можливість
існування небезпеки в заподіянні шкоди
правам, свободам та інтересам позивача
до вирішення спору по суті та набранням
рішенням у даній справі законної сили.

З огляду на вищенаведене, керуючись ст.
ст. 66, 67, 86 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгово-логістичний
комплекс «Арктика» про забезпечення
позову у справі № 910/701/14 задовольнити.

2. З метою забезпечення позову, до
вирішення спору по суті та набранням
рішенням у даній справі законної сили,
накласти арешт на нерухоме майно -
трьохкімнатну квартиру НОМЕР_1,
загальною площею 122,9 кв.м,
реєстраційний номер у Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
00, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1.

3. Ухвала про забезпечення позову має
силу виконавчого документу відповідно
до ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження».

Стягувач: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торгово-логістичний
комплекс «Арктика» (08131, Київська обл.,
Києво-Святошинський район, с.
Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола,
буд. 46А, ).

Боржник-1: Приватне акціонерне
товариство «Міжнародна інвестиційна
компанія «Інтерінвестсервіс» (73042,
Херсонська обл., м. Херсон, вул.
Ціолковського, буд. 50, к. 22, ).

Боржник-2: Українська студія
телевізійних фільмів «Укртелефільм»
(02160, м. Київ, Дніпровський район, вул.
Туманяна Ованеса, буд.15, ).

Боржник-3: Державна реєстраційна служба
України (02002, м. Київ, вул. Марини
Раскової, буд.15, ).

Боржник-4: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Пост Преміум» (01014,
м. Київ, Печерський район, вул.
Звіринецька, буд. 63, ).

4. Ухвала про забезпечення позову
набирає законної сили з дати її
прийняття 18.03.2014р. та може бути
оскаржена в порядку, передбаченому
Господарським процесуальним кодексом
України.

5. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України
«Про виконавче провадження» дана
ухвала може бути пред'явлена до
виконання протягом року з моменту її
прийняття.

6. Ухвалу про забезпечення позову може
бути оскаржено в порядку,
встановленому Господарським
процесуальним кодексом України.

СуддяС.М. Морозов