ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2014 р.Справа № 922/355/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання
Карчевської Д.Л.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Еколого-туристичний
центр в Парковом", смт. Паркове до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "НВП
"Полімермеханіка", м. Харків про
розірвання договору та стягнення
коштів за участю представників сторін:

позивача - Вовк О.М. за довіреністю №1714
від 31.12.2013 року,

відповідача - Крижановський М.В. за
довіреністю від 11.02.2014 року,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Еколого-туристичний
центр в Парковом", смт. Паркове (позивач)
звернувся до господарського суду
Харківської області з позовом до
відповідача - Товариства з обмеженою
відповідальністю "НВП
"Полімермеханіка", м. Харків про
розірвання Договору № П 32-12 від 18.04.2012
року, укладеного між позивачем та
відповідачем та стягнення з
відповідача заборгованості 36 840,58 грн.,
з яких : 31166,66 грн. - грошові кошти за
невиконання зобов'язання, 5672,33 грн. -
штрафні санкції. В обґрунтування
позовних вимог, позивач посилається на
неналежне виконання покладених на
відповідача обов'язків за Договором №
П-32-12 на сервісне обслуговування від
18.04.2012 року, в частині повного та
своєчасного надання відповідачем
позивачу обумовлених договором послуг
по сервісному обслуговуванню
установок очищення і знезараження
стічних вод продуктивністю 40 та 75 куб.м.
/ добу, встановлених за адресою : АР
Крим, м.Ялта, пгт. Паркове, Паркове шосе,
39, з урахуванням чого та враховуючи
приписи ст.ст. 547, 610, 611, 612, 615, 651, 509, 901
Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 175,
188, 230, 232 Господарського кодексу
України, просить суд розірвати спірний
Договір та стягнути заявлену суму
позову.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 07.02.2014 року
було прийнято позовну заяву до
розгляду, порушено провадження у
справі та призначено її розгляд у
відкритому судовому засіданні на 12.03.2014
року о 11:30 годині.

У судовому засіданні 12.03.2014 року було
оголошено перерву у судовому засіданні
до 26.03.2013 року о 11:00 годині. Окрім того,
ухвалою господарського суду
Харківської області від 12.03.2014 року
було прийнято до розгляду заяву
позивача (вх. № 8219) про уточнення
позовних вимог та продовжено розгляд
справи з урахуванням наданих змін.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги у
повному обсязі та просив суд стягнути з
відповідача, суму основного боргу в
розмірі 31166,66 грн., 5672,33 грн.- штрафні
санкції, сплачений судовий збір та
розірвати договір № П-32-12 від 18.04.2012
року, укладений між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Еколого-туристичний центр в Парковом"
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "НВП
"Полімермеханіка".

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечує у
повному обсязі та просив суд в
задоволенні позову відмовити повністю,
також, зазначив, що відповідачем було
належно та у повному обсязі виконано
умови Договору на сервісне
обслуговування № П 33-12 від 18.04.2012 року.
Крім того, 25.03.2014 року до господарського
суду Харківської області надав
заперечення на позовну заяву (вх. № 9917),
з документами в їх обгрунтування.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, заслухавши пояснення
представників сторін, суд встановив
наступне.

Згідно п.3 ч.1 ст. 3 ЦК України однією із
загальних засад цивільного
законодавства є свобода договору.
Статтею 627 ЦК України (свобода договору)
встановлено наступне. Відповідно до
статті 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно ст. 626 ЦК України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Майново-господарські
зобов'язання, які виникають між
суб'єктами господарювання або між
суб'єктами господарювання і не
господарюючими суб'єктами - юридичними
особами на підставі господарських
договорів, є господарсько-договірними
зобов'язаннями (ч.1 ст. 179 ГК України).

Згідно ч.1 ст.193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

18.04.2012 між Товариства з обмеженою
відповідальністю "Еколого-туристичний
центр в Парковом", смт. Паркове
(позивачем, замовник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Науково-виробниче підприємство
«Полімер-механіка» (відповідачем,
виконавцем) був укладений договір на
сервісне обслуговування № П-33-12
(Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору, замовник
(позивач) доручає, а виконавець
(відповідач) приймає на себе
зобов'язання по сервісному
обслуговуванню установок очищення і
знезараження стічних вод
продуктивністю 40 та 75 куб.м/добу,
встановлених за адресою: АР Крим, м.
Ялта, пгт. Паркове, Паркове шосе, 39.

Пунктом 3.2. Договору, передбачено, що
загальна сума договору визначається як
сума робіт за Додатком № 1 та рахунків,
які виставлені Виконавцем Замовнику за
фактичне виконання робіт з сервісного
обслуговування.

Відповідно до пункту 3.3. Договору
оплата робіт за Додатком № 1
(календарний план обслуговування
комплекту обладнання) здійснюється
Замовником у вигляді 100 % передплати на
розрахунковий рахунок Виконавця, а
саме: 93 500 грн за 3 (три) сервісні
обслуговування.

Судом встановлено, що 11.06.2012 року
позивачем була здійснена оплата за
сервісне обслуговування в розмірі 93
500,00 грн., про що свідчить банківська
виписка, яка міститься в матеріалах
справи. (арк.с. 17)

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме з Додатку № 1 до Договору
«Календарний план з протоколом
узгодження цін на сервісне
обслуговування» (арк.с. 14), сторонами не
було узгоджено дату проведення
відповідачем сервісного
обслуговування, проте, з вказаного
календарного плану вбачається, що
відповідач повинен був виконати
всього три сервісних обслуговувань,
загальна вартість яких становить 93 500,00
грн.

Враховуючи ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, зміст договору складається з
умов, які визначаються на розсуд та за
погодженням сторін, та умов, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства, договір
укладений (підписаний сторонами) є
обов'язковим для виконання кожної із
сторін.

У відповідності до ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Як зазначає позивач у своїй позовній
заяві, відповідач свої зобов'язання за
Договором виконав частково, а саме:
останнім було проведено лише 2 (два)
сервісні обслуговування, які
підтверджуються відповідними актами
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№ОУ-1106-1 від 11.06.2012, № ОУ-3007-1 від 30.07.2012.
Проте, проведення Виконавцем лише 2
(два) сервісні обслуговування, який в
свою чергу одержав суму попередньої
оплати за три сервісні обслуговування,
надає Замовнику право вимагати
повернення грошових коштів за не
проведення 1 (одного) сервісного
обслуговування в розмірі 31166,66 грн.
Вказані обставини й стали підставою
для звернення позивача з даним позовом
до суду.

Проте, судом встановлено, що такі
посилання позивача спростовуються
матеріалами справи, адже, відповідно до
Акту здачі - прийняття робіт (надання
послуг) від 26.11.2012 року, відповідачем
було здійснено третє сервісне
обслуговування. Вказаний Акт здачі -
прийняття робіт (надання послуг) від
26.11.2012 року, не був підписаний позивачем
у справі, проте, був надісланий на
адресу позивача 26.11.2012 року, про що
свідчить опис вкладення у цінний лист,
який доданий відповідачем до
заперечень на позовну заяву (вх. № 9917
від 25.03.2014 року).

Суд, зазначає, що відповідно до вимог
чинного законодавства, замовник
(позивач) зобов'язаний прийняти роботу,
виконану відповідачем відповідно до
умов договору, оглянути її і в разі
виявлення допущених у роботі відступів
від умов договору або інших недоліків
негайно заявити про них виконавцеві.

Умовами Договору на сервісне
обслуговування № П-33-12 від 18.04.2012 року
сторонами не було встановлено,
обов"язковість складання Акту здачі -
прийняття виконаних робіт, проте, в
процесі виконання вказаного Договору
сторонами, факт виконання двох
сервісних обслуговувань, оформлявся
актами здачі-прийняття робіт (надання
послуг) №ОУ-1106-1 від 11.06.2012, № ОУ-3007-1 від
30.07.2012.

Суд зазначає, що, відповідно до норм
чинного законодавства виконавець не
повинен вчиняти жодних дій щодо
спонукання замовника до підписання
акта здачі - прийняття виконаних робіт,
а має лише констатувати факт відмови
від підписання акта.

У свою чергу, обов'язок прийняти
виконані роботи, а у випадку виявлення
недоліків робіт тощо, негайно про них
заявити (у тому числі шляхом
мотивованої відмови від підписання
акта виконаних робіт) законом
покладений саме на замовника.

Таким чином, безпідставна відмова
позивача від прийняття робіт та
підписання Акту здачі - прийняття
виконаних робіт, не звільняє позивача
від обов'язку оплатити за роботи,
виконані відповідачем за договором на
сервісне обслуговування № П-33-12 від
18.04.2012 року.

Аналогічна правова позиція закріплена
у п.6. Оглядового листа Вищого
господарського суду України "Про
практику вирішення спорів, пов'язаних
із виконанням договорів підряду (за
матеріалами справ, розглянутих у
касаційному порядку Вищим
господарським судом України)" від 18.02.2013
№ 01-06/374/2013, та у постанові Вищого
господарського суду України від 11.05.2012
№ 21/5005/14068/2011.

Окрім того, з матеріалів справи
вбачається, що відповідно до наказу
№57-КОМ від 06.08.2012 року, наказу №80-КОМ
від 19.11.2012 року, посвідчення про
відрядження №КУ-0000093 від 19.11.2012 року,
посвідчення про відрядження №КУ-0000094
від 19.11.2012 року, працівники
підприємства відповідача були
відряджені на підприємство позивача, з
метою здійснення третього сервісного
обслуговування, на вказаних
посвідченнях про відрядження
містяться юридичні печатки
підприємства позивача, з зазначенням
дати вибуття у відрядження, прибуття в
пункт призначення, вибуття з них і
прибуття до місця постійної роботи.

З урахуванням вище викладеного та
враховуючи те, що відповідачем у справі
було надіслано на адресу позивача,
складений та підписаний з боку
відповідача Акт здачі - прийняття робіт
(надання послуг) від 26.11.2012 року, а також
з урахуванням того, що позивачем не
надано жодного зауваження чи
заперечення стосовно вказаного Акту,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги в частині стягнення з
відповідача суми основного боргу в
розмірі 31 166,66 грн. та штрафних санкцій в
розмірі 5672,33 грн. не відповідають
дійсним обставинам справи, не
ґрунтуються на Законі, а отже заявлені
безпідставно.

Стосовно вимоги позивача про
розірвання договору № П-32-12 від 18.04.2012
року, укладеного між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Еколого-туристичний центр в Парковом"
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "НВП
"Полімермеханіка", суд зазначає, що в
обґрунтування вказаної вимоги позивач
посилається на положення ст. 651
Цивільного кодексу України, та
зазначає, що у зв'язку з істотним
порушенням умов Договору з боку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Полімер-механіка» та
втратою інтересу з боку позивача щодо
його виконання, вказаний договір
підлягає розірванню.

В силу принципу змагальності судового
процесу (ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України)
ризик ненадання необхідних доказів
несе сторона, котра на них посилається.

Судом встановлено, що, відповідачем
було належно, своєчасно та у повному
обсязі виконано обумовлені Договором
роботи по сервісному обслуговуванню
установок очищення і знезараження
стічних вод продуктивністю 40 та 75
куб.м/добу, встановлених за адресою: АР
Крим, м. Ялта, пгт. Паркове, Паркове шосе,
39, тому суд приходить до висновку про
те, що позивачем не доведено обставин,
на які вони посилаються, як на підставу
своїх позовних вимог, а відтак позовні
вимоги є безпідставними, такими, що не
ґрунтуються на Законі, а отже не
підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст. 49 ГПК України
та постановою № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції". Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, судові витрати покладаються на
позивача в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 11, 525, 526, 530, 611 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 49, 75, ст.ст.
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 28.03.2014 р.

Суддя А.М. Буракова

922/355/14