ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2014
Справа №917/318/14

м. Полтава

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Полтавський
турбомеханічний завод", вул.
Зіньківська, 6, м. Полтава, 36029

до Спільного підприємства у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю "Орелкомпрессормаш",
вул. Цвєтаєва, 1 "б", м. Орел, Російська
Федерація, 302020

про стягнення 10 250 000,00 руб. РФ

Суддя Пушко І.І.

Представники:

Від позивача: Роман А.І., довіреність
від 12.02.2014 року № 12/16-002221;

Від відповідача: не з'явився.

Суть справи. Розглядається позовна
заява про стягнення з відповідача 10 250
000,00 російських рублів попередньої
оплати за непоставлений товар по
контракту № ТМ-1007/2013 від 27.11.2013 року.

Позовні вимоги обґрунтовані
невиконанням відповідачем договірних
зобов'язань: не було поставлено
обумовленого Контрактом товару і не
повернуто суми внесеної попередньої
оплати.

Відповідач в засідання не з'явився. В
порядку ст. 5 Угоди "Про порядок
вирішення спорів, пов'язаних зі
здійсненням господарської діяльності"
від 20.03.1992 року, господарський суд
Полтавської області звернувся до
Арбітражного суду Орловської області
(Російська Федерація) з проханням
вручити відповідачу по справі
повідомлення та ухвалу про призначення
судового засідання (а.с. 18-20), станом на
03.04.2014 року відповідні докази до
господарського суду не надійшли
(згідно ухвали Арбітражного суду
Орловської області від 12.03.2014 року,
судове засідання для вручення вказаних
документів призначено на 20.03.2014 року,
а.с. 24-25). В той же час відповідач є
обізнаним про час та місце слухання
справи, про що свідчить повідомлення
про вручення поштового відправлення, а
також його відзив на позов (а.с. 21, 26).

Відповідач позовні вимоги визнає у
повному обсязі, крім цього, просить суд
розглядати справу без участі його
представника.

Здійснене відповідачем визнання
позову не суперечить законодавству, не
порушує права та інтереси інших осіб, а
тому приймається судом відповідно до
ст.ст. 22, 78 ГПК України.

Судом встановлено, що п. 7.2. Контракту
сторонами визначено, що "якщо спори і
розбіжності не можуть бути вирішені
шляхом переговорів, вони підлягають
вирішенню на вибір позивача в
господарському суді Сумської області
(м. Суми, Україна) або в господарському
суді Полтавської області (м. Полтава,
Україна), рішення якого являється
обов'язковим для обох сторін. Мова
арбітражного судочинства - російська,
розгляд справи здійснюється суддею
одноособово. При розгляді спорів
сторони керуються матеріальним і
процесуальним правом України.

При цьому судом береться до уваги, що
можливість застосування договірної
підсудності передбачено п. 2 ст. 4 Угоди
"Про порядок вирішення спорів,
пов'язаних із здійсненням
господарської діяльності" від 20.03.1992
року, учасниками якої є Україна та
Російська Федерація, а також ст. 76
Закону України "Про міжнародне
приватне право" від 23 червня 2005 року.
Згідно п.п. 1 п. 1 вказаної статті Закону
суди можуть приймати до свого
провадження і розглядати, будь-які
справи з іноземним елементом якщо
сторони передбачили своєю угодою
підсудність справи з іноземним
елементом судам України, крім випадків,
передбачених у статті 77 цього Закону.

Згідно п. 1 Роз'яснення Вищого
Господарського Суду України N 04-5/608 від
31.05.2002 року (із змінами та доповненнями)
- якщо сторони передбачили своєю угодою
підсудність справи з іноземним
елементом судам України, крім
випадків виключної підсудності, спір
підлягає вирішенню в господарських
судах України з урахуванням вимог
розділу III ГПК України. Місцеві
господарські суди вправі вирішувати
спори і у тих випадках, коли
міжнародним договором передбачено
можливість укладення письмової
пророгаційної угоди між суб'єктом
зовнішньоекономічної діяльності
України та іноземним суб'єктом
господарської діяльності (угода про
договірну підсудність).

Таким чином, приймаючи до уваги
правовий статус відповідача як
іноземного суб'єкта господарювання
(юридична особа згідно даних виписки з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб, а.с. 27-30), а також той факт, що
сторони по справі передбачили своєю
угодою підсудність справи з іноземним
елементом господарському суду
Полтавської області, спір підлягає
вирішенню в господарському суді
Полтавської області з урахуванням
вимог розділу III ГПК України, при цьому
застосовується матеріальне право
України.

Крім зазначеного, суд враховує, що у
відповідності до ст. 12 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів" від
07.07.2010 року судочинство і діловодство в
судах України провадиться державною
мовою.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про
засади державної мовної політики" від
03.07.2012 року судові документи
складаються державною мовою.

За таких обставин, рішення по справі
складено українською мовою.

Зважаючи на те, що відповідач належним
чином повідомлений про час та місце
проведення судового засідання,
необхідних доказів для вирішення спору
достатньо, суд визнав за можливе
розглянути справу по суті за наявними в
ній матеріалами за відсутності
відповідача.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

27.11.2013 року між Спільним підприємством
у формі товариства з обмеженою
відповідальністю "Орелкомпрессормаш"
(постачальник) та Публічним
акціонерним товариством "Полтавський
турбомеханічний завод" (покупець),
укладено Контракт № ТМ-1007/2013 (далі -
Контракт).

На умовах, в порядку і в строки,
встановлені даним Контрактом (п. 1.1.
Контракту), постачальник
зобов'язується на протязі строку дії
Контракту постачати та передавати у
власність покупця, а покупець
зобов'язується приймати і оплачувати
майно (товар), перелік та кількість
якого визначаються специфікаціями, які
з моменту підписання сторонами та
скріплення печатками сторін, являється
невід'ємною частиною даного контракту.
Специфікації повинні мати наскрізну
нумерацію і посилання на даний
Контракт.

Згідно п. 2.2. Контракту розрахунки по
Контракту здійснюються шляхом
перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок постачальника в
розмірі 100% вартості партії товару,
визначеної підписаною сторонами
специфікацією, на протязі 30
календарних днів від дня передачі
партії товару (відповідно до
конкретної специфікації) в
розпорядження покупця в пункті
поставки товару. Дострокова або
часткова оплата допускається.

Зобов'язання покупця з оплати товару
вважаються виконаними в момент
списання грошових коштів з
розрахункового рахунку покупця (п. 2.3.
Контракту).

Як свідчить Специфікація № 1 від 27.11.2013
року (а.с. 16) постачальник зобов'язався
відвантажити сплачений товар
(електродвигун МТКН 412-4/24 30/1,5 у
кількості 250,00 одиниць на загальну суму
10 250 000,00 руб.РФ) не пізніше 90 днів з
моменту надходження грошових коштів на
розрахунковий рахунок постачальника
(100% попередня оплата).

На виконання умов Контракту та згідно
специфікації № 1 позивачем 29.11.2013 року
був здійснений платіж в розмірі 10 250 000,00
руб. РФ на користь відповідача, що
підтверджується платіжним дорученням
в іноземній валюті № 64 від 29.11.2013 року
(а.с. 15), де в графі "призначення платежу"
зазначено: "предоплата за
электродвигатель ДОГ.ТМ-1007/2013 от 27.11.13.
спецификация 1 от 27.11.13.без НДС".

Згідно п. 3.4. Контракту зобов'язання
постачальника по поставці товару
вважаються виконаними з моменту
передачі товару в розпорядження
покупця в пункті поставки у
відповідності з вказаними умовами
поставки.

У визначені Контрактом строки товар
переданий не був.

Згідно п. 2.4. Контракту в редакції
Додаткової угоди від 24.01.2014 року (а.с. 17)
у випадку неможливості поставки товару
по даному Контракту постачальних
зобов'язується повернути покупцю
грошові кошти на його розрахунковий
рахунок до закінчення 70 днів з моменту
отримання попередньої оплати.

Таким чином, з урахуванням наведених
умов Контракту, додаткової угоди,
постачальник повинен був повернути
покупцю отриманні в якості попередньої
оплати кошти до 07.02.2014 року (закінчення
70-ти денного терміну з моменту
попередньої оплати), оскільки не зміг в
обумовлені строки поставити товар.

Борг відповідачем визнається повністю,
що підтверджується відзивом на позов
при цьому відповідач посилається, що
заборгованість виникла в зв'язку з
невиконанням договірних зобов'язань
його контрагентами. Також сторонами
проведено звірку взаємних розрахунків,
і в акті звірки станом на 31.03.2014 року
зафіксовано заборгованість за
відповідачем в розмірі 10 250 000,00 руб. РФ
(а.с. 33).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Суд приймає до уваги, що укладений між
сторонами Контракт за своєю правовою
природою являється договором поставки.

Статтею 712 (ч. 1,2) ЦК України передбачено,
що за договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно з ч.2 ст. 693 ЦК України, якщо
продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог цивільного кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; одностороння відмова від
зобов'язання не допускається.

Відповідно до п. 5 ст. 16 ЦК України одним
із засобів захисту цивільних прав є
відновлення становища, яке існувало до
порушення, яке в даному випадку полягає
у поверненні вартості наперед
оплаченого товару.

Ст. 43 ГПК України встановлено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Зібраними по справі доказами
підтверджено обґрунтованість позовних
вимог про стягнення попередньої оплати
за Контрактом, відповідач позов визнає.
За таких обставин з відповідача
підлягає до стягнення основна
заборгованість за попередньо
оплачений та не переданий товар на суму
10 250 000,00 російських рублів.

Судові витрати відповідно до ст. 44,
частини 2 ст. 49 ГПК України,
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 44, 49 (ч. 2), 78, 82-85 ГПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути із Спільного підприємства у
формі товариства з обмеженою
відповідальністю "Орелкомпрессормаш",
вул. Цвєтаєва, 1 "б", м. Орел, Російська
Федерація, 302020, код ОКПО 00032537 (інші
відомості: К/С банк
получателя: ИНН ОАО
Сберегательный банк РФ г.Москва К/С
БИК 044525225 в ОПЕРУ
Московского ГТУ банка России) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Полтавський
турбомеханічний завод", вул.
Зіньківська, 6, м. Полтава, 36029, (інші відомості: К/С
банк получателя: ИНН
ОАО Сберегательный банк РФ г.Москва К/С
БИК 044525225 в ОПЕРУ
Московского ГТУ банка России) - 10 250 000,00
російських рублів, 51348 грн. 40 коп. -
витрат по оплаті судового збору.

3. Видати наказ з набранням цим рішенням
законної сили.

Суддя
І.І. Пушко