ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року Справа № 910/17446/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіБожок
В.С.,суддівКостенко Т.Ф., Сибіги
О.М.розглянувши матеріали касаційної
скаргиДержавного підприємства "Завод
410 ЦА", м. Київна
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 17.02.2014 рокуу
справі господарського суду міста
Києваза позовомДержавного
підприємства "Завод 410 ЦА", м.
КиївдоТовариства з обмеженою
відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс",
м. Київпростягнення 279 512,08 грн.

за участю представників

позивача: Демський А.Л.,

відповідача: Корнієнко Т.Ю.

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Завод 410 ЦА"
(далі за текстом - ДП "Завод 410 ЦА")
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю
"Авіакомпанія "Хорс" (далі за текстом -
ТОВ "Авіакомпанія "Хорс") про стягнення
279 512, 08 грн., з яких: 249 257, 83 грн.
основного боргу, 10 347, 77 грн. пені, 2 458, 43
грн. 3 % річних та 17 448, 05 грн. 7 % штрафу.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 29.11.2013 року позовні вимоги
задоволено частково: присуджено до
стягнення з ТОВ "Авіакомпанія "Хорс" на
користь ДП "Завод 410 ЦА" 249 257, 83 грн.
боргу, 1 884, 59 грн. 3 % річних, 8 888, 84 грн.
пені, в іншій частині позову -
відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду
мотивовано неналежним виконанням
відповідачем умов Договору про
відшкодування комунальних витрат
балансоутримувача по утриманню
орендованого нерухомого майна № 05/10-7
від 01.01.2010 року, у зв'язку з чим у нього
виникла заборгованість за комунальні
послуги балансоутримувача по
утриманню орендованого нерухомого
майна.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 17.02.2014 року
рішення господарського суду міста
Києва від 29.11.2013 року було скасовано та
прийнято нове, яким у позові відмовлено
повністю.

Постанову апеляційного господарського
суду мотивовано тим, що матеріали
справи не містять доказів користування
відповідачем орендованим ним
приміщенням після набрання постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 19.03.2013 року по
справі № 5011-30/14874-2012 законної сили, а
також доказів направлення відповідачу
Актів про надання комунальних послуг
для підписання за спірний період, а
тому у задоволенні позовних вимог
необхідно відмовити.

Не погоджуючись з постановою
апеляційного господарського суду, ДП
"Завод 410 ЦА" звернулось до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Київського
апеляційного господарського суду від
17.02.2014 року та залишити в силі рішення
господарського суду міста Києва від
29.11.2013 року.

ТОВ "Авіакомпанія "Хорс" до Вищого
господарського суду України було
подано заперечення на касаційну
скаргу, в якому відповідач проти
доводів касаційної скарги заперечує а
просить залишити її без задоволення, а
постанову апеляційного господарського
суду - без змін.

В судовому засіданні представник
позивача просив касаційну скаргу
задовольнити, постанову Київського
апеляційного господарського суду від
17.02.2014 року - скасувати та залишити в
силі рішення господарського суду міста
Києва від 29.11.2013 року, а представник
відповідача проти доводів касаційної
скарги заперечував та просив залишити
її без задоволення, а постанову
апеляційного господарського суду - без
змін.

Заслухавши пояснення представників
сторін, приймаючи до уваги межі
перегляду справи в суді касаційної
інстанції, перевіривши повноту
встановлення господарськими судами
обставин справи та правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого господарського
суду України дійшла висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з огляду на наступне.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що на підставі
ст. 5 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна"
30.09.2009 року Регіональним відділенням
Фонду державного майна України по
місту Києву (орендодавець) та ТОВ
"Авіакомпанія "Хорс" (орендар) було
укладено Договір оренди № 4476
нерухомого майна, що належить до
державної власності, за умовами якого
орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
державне нерухоме майно - нежитлові
приміщення загальною площею 506,10 кв.м,
розміщені на 1 та 2 поверхах будівлі
корпусу турбогвинтових літаків за
адресою: м. Київ, проспект
Повітрофлотський, 94, що перебуває на
балансі ДП "Завод 410 ЦА"
(балансоутримувач), вартість якого
визначена згідно зі звітом про
незалежну оцінку станом на 31.03.2009 року і
становить 1 942 980, 00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
01.01.2010 року ДП "Завод 410 ЦА"
(балансоутримувач) та ТОВ "Авіакомпанія
"Хорс" (орендар) було укладено Договір
№ 05/10-7 про відшкодування
комунальних витрат балансоутримувача
по утриманню орендованого нерухомого
майна (далі за текстом - Договір), за
умовами якого балансоутримувач надає
комунальні послуги з постачання
електроенергії та водозабезпечення
згідно показників вимірювальних
приладів, встановлених орендарем, і
тарифів на ці послуги, нерухомого
державного майна, а орендар
зобов'язується своєчасно
відшкодовувати витрати
балансоутримувача на виконання
вказаних послуг та користується
вказаним приміщенням.

В п. 2.1.1 Договору сторони узгодили, що
балансоутримувач зобов'язується
забезпечити виконання комплексу
послуг, пов'язаних з обслуговуванням та
утриманням майна та створенням
необхідних умов для здійснення
орендарем господарської діяльності.
Розмір плати залежить від складу
послуг, які надаються
балансоутримувачу
житлово-експлуатаційними та іншими
суб'єктами господарювання, і
визначаються розрахунком щомісячних
платежів за обслуговування майна.

Пунктом 2.1.2 Договору передбачено, що
балансоутримувач зобов'язується
забезпечити надання орендарю
комунальних послуг за встановленими
розцінками та тарифами.

Відповідно до п. 2.2.3. Договору орендар
зобов'язується відповідно до
щомісячних розрахунків та Актів про
надання комунальних послуг, наданих
орендарю, не пізніше 28 числа місяця,
наступного за звітним місяцем, вносити
плату на рахунок балансоутримувача за
комунальні послуги, а також
відшкодування податку на землю. При
несвоєчасному внесенні плати більше
ніж на 10 днів, сплачувати пеню із
розрахунку подвійної облікової ставки
НБУ від несплаченої суми наданих
послуг за кожен день прострочки, а
також всі штрафи, передбачені
законодавством України: ст. 625
Цивільного кодексу України, п. 2 ст. 231,
ст. 232 Господарського кодексу України.

Згідно з п. 5.1. Договору цей Договір
укладено строком на 1 (один) рік, що діє з
01.01.2010 року по 31.12.2010 року.

В додатках № 1, № 2 та № 3 до Договору №
05/10-7 встановлено тарифи на комунальні
послуги в орендованому приміщенні, а
саме, користування холодною водою,
обслуговування інфраструктури,
зливної та водонапірної каналізації,
охорона приміщень, вартість 1
кВт/година, податок на землю, оплата
послуг з теплопостачання та
користування теплою водою.

Крім того, Додатковими угодами № 1 від
01.01.2011 року, № 2 від 01.01.2012 року та № 3 від
19.12.2012 року термін дії Договору № 05/10-7
неодноразово продовжувався.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно з ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України, які кореспондуються з
положеннями ст. 193 Господарського
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання і
одностороння зміна умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 Цивільного
кодексу України боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти виконання особисто, якщо інше
не встановлено договором або законом,
не випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

За приписами ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події. Якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Позивач зазначав, що на виконання умов
Договору ним було надано у період з
січня 2013 року по липень 2013 року включно
комунальні послуги загальною вартістю
249 257, 83 грн., що підтверджується
рахунками-фактури № СФ-0000340 від 24.04.2013
року на суму 46 323, 85 грн.; № СФ-0000341 від
24.04.2013 року на суму 44 736, 70 грн.; № СФ-0000342
від 24.04.2013 року на суму 46 323, 85 грн.; №
СФ-0000402 від 17.05.2013 року на суму 45 794, 78
грн.; № СФ-0000484 від 18.06.2013 року на суму
46 323, 94 грн.; № СФ-0000568 від 22.07.2013 року на
суму 7 632, 47 грн.; № СФ-0000642 від 22.08.2013 року
на суму 12 122, 24 грн.

Як було вищезазначено, згідно з п. 2.2.3.
Договору орендар зобов'язується
відповідно до щомісячних розрахунків
та Актів про надання комунальних
послуг, наданих орендарю, не пізніше 28
числа місяця, наступного за звітним
місяцем, вносити плату на рахунок
балансоутримувача за комунальні
послуги, а також відшкодування податку
на землю.

Тобто, як випливає зі змісту даного
пункту Договору, підтвердженням
надання послуг та підставою для сплати
за надані послуги є Акти про надання
комунальних послуг та щомісячні
розрахунки. Умови Договору всупереч
посиланням позивача не передбачають,
що підтвердженням надання комунальних
послуг є рахунки-фактури.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що Акти про надання
комунальних послуг позивачем за період
з січня 2013 року по липень 2013 року
складались, однак відповідачем вони не
підписані.

Також, судом апеляційної інстанції
встановлено, що в матеріалах справи
відсутні належні докази направлення
відповідачу зазначених Актів для
підписання за спірний період.

Крім того, в постанові Київського
апеляційного господарського суду від
19.03.2013 року за позовом ТОВ "Авіакомпанія
"Хорс" до ДП "Завод 410 ЦА" про усунення
перешкод у користуванні майном по
справі № 5011-30/14874-2012 встановлено факт
чинення позивачем відповідачу
перешкод в користуванні орендованим
приміщенням та як наслідок,
невикористання з вини позивача цих
приміщень протягом січня - березня 2013
року.

До того ж, як встановлено апеляційним
господарським судом, матеріали справи
не містять доказів користування
відповідачем орендованим ним
приміщення після набрання постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 19.03.2013 року по
справі № 5011-30/14874-2012 законної сили.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів Вищого господарського суду
України вважає, що апеляційний
господарський суд дійшов вірного
висновку про необхідність відмови у
задоволенні позовних вимог з огляду на
те, що матеріали справи не містять
доказів користування відповідачем
орендованим ним приміщенням після
набрання постановою Київського
апеляційного господарського суду від
19.03.2013 року по справі № 5011-30/14874-2012
законної сили, а також доказів
направлення відповідачу Актів про
надання комунальних послуг для
підписання за спірний період.

Таким чином, колегія суддів Вищого
господарського суду України приходять
до висновку, що під час розгляду справи
апеляційним господарським судом
фактичні обставини справи встановлено
на основі повного, всебічного і
об'єктивного дослідження поданих
доказів, висновки суду відповідають
цим обставинам і їм надана вірна
юридична оцінка з правильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права.

Поряд з цим, колегія суддів Вищого
господарського суду України відзначає,
що доводи ДП "Завод 410 ЦА", викладені у
касаційній скарзі, зводяться до
переоцінки наявних у справі доказів,
вільного тлумачення правових норм та
не спростовують обгрунтованих
висновків апеляційного господарського
суду.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право
залишити рішення першої інстанції або
постанову апеляційної інстанції без
змін, а скаргу - без задоволення.

Касаційна скарга залишається без
задоволення, коли суд визнає, що
рішення місцевого та постанова
апеляційного господарських судів
прийняті з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права,
з'ясуванням всіх обставин, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

За таких обставин, колегія суддів
Вищого господарського суду України
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції, які
відповідають матеріалам справи та
чинному законодавству, у зв'язку з чим
підстав для скасування чи зміни
оскаржуваного судового акту не
вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
1115, 1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу залишити без
задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 17.02.2014
року у справі № 910/17446/13 - залишити без
змін.

Головуючий суддя
В.С. Божок

Судді:
Т.Ф. Костенко

О.М. Сибіга