ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.04.2014
Справа № 905/7186/13

Суддя господарського суду Донецької
області Бойко І.А. при секретарі
судового засідання Буховець С.А.
розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Спільне українсько -
російське підприємство «Стан -
Комплект», м. Київ

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства
«Енергомашспецсталь», Донецька обл., м.
Краматорськ

про: стягнення заборгованості у сумі
30519,21 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився.

від відповідача: не з'явився.

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Спільне українсько -
російське підприємство «Стан -
Комплект», м. Київ, звернувся до
господарського суду Донецької області
з позовом до Публічного акціонерного
товариства «Енергомашспецсталь»,
Донецька обл., м. Краматорськ про
стягнення заборгованості у сумі 30519,21
грн., а саме 28500,00 грн. основного боргу, 3%
річних 2019,21 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на невиконання
відповідачем умов договору поставки
№14/88 від 24.01.2011 р., специфікацію № 1 від
24.01.2011 р. до договору №14/88 24.01.2011 р.,
видаткову накладну № 753 від 10.05.2011 р.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 05.11.2013 р. по справі № 905/7186/13
відмовлено в прийнятті зустрічної
позовної заяви Публічного
акціонерного товариства
«Енергомашспецсталь», Донецька
область, м. Краматорськ до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Спільне
українсько - російське підприємство
«Стан - Комплект», м. Київ, про стягнення
боргу у розмірі 5700,00 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 08.11.2013 р. по справі № 905/7186/13
зупинено провадження по справі у
зв'язку з направленням справи № 905/7186/13
до Донецького апеляційного
господарського суду.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 27.01.2014р. по справі № 905/7186/13
провадження по справі було поновлено у
зв'язку з поверненням матеріалів
справи № 905/7186/13 до господарського
суду.

07.02.2014 р. та 19.02.2014 р. через канцелярію
суду відповідач надав клопотання № 17/207
від 07.02.2014 р. та відзив на позовну заяву
№ 17/283 від 18.02.2014 р. згідно до яких проти
позовних вимог заперечував. Посилався
на ненадання позивачем в порушення
умов договору рахунку та сертифікату
якості. Також зауважував на
відсутності акту прийому-передачі в
порушення п. 5.3. спірного договору.
Вважав, що строк виконання зобов'язань
з оплати продукції не настав через
порушення позивачем умов п. п. 5.3., 6.2.
договору, посилався на приписи ст. 613 ЦК
України. Заявив клопотання про
продовження строку розгляду справи на
15 днів.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 11.02.2014 р. продовжено строк
розгляду справи на 15 днів за
клопотанням відповідача.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду Донецької області
від 11.03.2014 р. у зв'язку з перебуванням
судді Бойко І.А. у відпустці справу №
905/7186/14 передано на розгляд судді
Подколзіній Л.Д.

12.03.2014 р. через канцелярію суду позивач
надав додаткові пояснення по справі.
Повідомив про відсутність претензій та
заперечень щодо ненадання
товаросупровідних документів з боку
підприємства відповідача та прийняття
продукції, згідно до відмітки на
видатковій накладній № 753 від 10.05.2011 р.

26.03.2014 р. через канцелярію суду
відповідач надав доповнення до відзиву
№ 17/510. Повідомив про неможливість
проведення контрозрахунку позовних
вимог у зв'язку з невиконанням
позивачем умов договору. Нормативно
обґрунтовував заперечення ч. 4 ст. 613 ЦК
України.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду Донецької області
від 31.03.2014 р. у зв'язку з виходом судді
Бойко І.А. з відпустки, справу № 905/7186/14
передано на розгляд судді Бойко І.А.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, витребуваних
документів не представив, жодних
заперечень щодо заявлених позовних
вимог не надав. Про час, дату та місце
слухання справи був повідомлений
належним чином.

Розглянувши матеріали справи,
додатково надані документи,
господарським судом ВСТАНОВЛЕНО.

24.01.2011 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Спільне українсько -
російське підприємство «Стан -
Комплект» (Постачальник) та Відкритим
акціонерним товариством
«Енергомашспецсталь» (Покупець) був
укладений договір поставки №14/88
(надалі Договір), відповідно до якого
Постачальник зобов'язаний передати у
встановлений строк продукцію у
власність покупця, а покупець
зобов'язується відповідно до умов
цього договору прийняти цю продукцію
та оплатити її.

Найменування, асортимент кількість,
якісні та інші характеристики
продукції, її ціна, строки та умови
поставки зазначаються в специфікаціях,
які є невід'ємною частиною цього
договору (п. 1.3. Договору).

Пунктом 13.2. договору встановлено, що
він вступає с силу з моменту його
підписання та діє до 31.12.2012 р. В разі
невиконання сторонами своїх обов'язків
по цьому договору, він вважається
пролонгованим на строк до моменту
кінцевого виконання сторонами
зобов'язань.

За умов п. 2.1. Договору вартість
продукції зазначається в специфікації,
яка є невід'ємною частиною Договору.

Строки та умови поставки товару
зазначаються в специфікаціях ( п. 5.2.
договору).

Згідно до умов п. 5.3. договору датою
поставки товару вважається дата його
вручення покупцю з доданим пакетом
документів, зазначених в п. 6.1. договору.
Факт передачі товару та документів
оформлюється актом прийому-передачі. В
разі не підписання сторонами даного
акту постачальник рахується таким,
який не виконав свої обов'язки з
поставки продукції, а покупець має
право не оплачувати поставлену
продукцію до дати підписання акту
прийому-передачі. При цьому санкції за
прострочення оплати продукції,
встановлені в п. 10.5. договору за цей
період не застосовуються.

Відповідно п. 6.1. Договору постачальник
зобов'язується передати покупцю
одночасно з продукцією наступні
документи:

- рахунок;

- сертифікат якості (паспорт, технічний
паспорт, сертифікат відповідності);

- накладу (в накладній обов'язкове
посилання на отримувача продукції);

- податкову накладну.

За умов п. 8.1. прийняття продукції
проводиться сторонами:

- по кількості - відповідно до
кількості, що зазначена в рахунку та
накладній;

- по якості - відповідно до даних
сертифікату якості (паспорту,
сертифікату відповідності або іншого
документу про якість продукції) та
вимогам нормативних документів на цю
продукцію (ДОСТ, ДСТУ, ТУ).

24.01.2011 року сторони підписали
Специфікацію № 1 до договору №14/88 24.01.2011
р., відповідно до якої узгодили
найменування, кількість та ціну
продукції, умови поставки, строк
поставки, строк оплати:

- умови поставки: СРТ (Инкотермс-2000) м.
Краматорськ;

- умови оплати: 50% передплата; 50% через 5
банківських днів з моменту отримання
обладнання та отримання документів,
зазначених в п. 6.1.;

- строк поставки -протягом 5 днів з
моменту отримання передплати.

Згідно до наявної в матеріалах справи
копії виписку з особового рахунку за
04.05.2011 р. відповідачем сплачено 28500,00
грн. з призначенням платежу за станок
згідно рахунку № 810 від 25.03.2011 (дог. №14/88
від 24.01.2011).

На виконання умов зазначеного договору
позивач 10.05.2011 р. поставив відповідачу
продукцію на загальну суму 57000,00 грн.
разом з ПДВ.

У відповідності з вимогами Закону
України "Про акціонерні товариства"
відповідач змінив свою назву з
Відкритого акціонерного товариства
«Енергомашспецсталь» на Публічне
акціонерне товариство
«Енергомашспецсталь», що
підтверджується витягом з ЄДРПОУ щодо
ПАТ «Енергомашспецсталь» та витягом із
статуту Публічного акціонерного
товариства "Енергомашспецсталь",
відповідно до п.1.2. якого Товариство
змінило свою назву з Відкритого
акціонерного товариства
«Енергомашспецсталь» на Публічне
акціонерне товариство
«Енергомашспецсталь» згідно з
рішенням загальних зборів акціонерів
Товариства (протокол річних загальних
зборів акціонерів Відкритого
акціонерного товариства
«Енергомашспецсталь» №1 від 21.04.2011р.).

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011року «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» сама лише зміна
найменування юридичної особи не
означає її реорганізації, якщо при
цьому не змінюється
організаційно-правова форма даної
особи. Зміна типу акціонерного
товариства з приватного на публічне не
є його реорганізацією (стаття 5 Закону
України "Про акціонерні товариства").
Водночас зміна найменування юридичної
особи тягне за собою необхідність у
державній реєстрації змін до
установчих документів, порядок
проведення якої викладено у статті 29
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців".

За таких обставин, суд вважає належним
відповідачем у справі ПАТ
«Енергомашспецсталь».

У позовній заяві позивач посилається
на невиконання відповідачем
зобов'язань з повної оплати продукції
в строки, передбачені умовами договору
поставки №14/88 від 24.01.2011р.

Предметом судового розгляду є
стягнення з відповідача
заборгованості за поставлений товар у
розмірі 28500,00 грн. основного боргу, 3%
річних 2019,21 грн.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Стаття 193 Господарського кодексу
України передбачає, суб'єкти
господарювання та учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст.
526 Цивільного кодексу України. Так,
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином відповідно умовам
договору та вимогам цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а у разі відсутності таких умов і вимог
- згідно звичаїв ділового обігу або
іншим вимогам, які звичайно ставляться.

За своєю правовою природою договір,
укладений між позивачем та
відповідачем, є договором
купівлі-продажу товару.

Статтею 655 ЦК України передбачено, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

За умов п. 1 ст. 662 ЦК України продавець
зобов'язаний передати покупцеві товар,
визначений договором купівлі-продажу.

Стаття 692 ЦК України визначає обов'язок
Покупця оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Господарський суд приймає до уваги, що
покупцем при отриманні товару не
подавалося жодних заперечень щодо
неналежності виконання постачальником
прийнятих за Договором зобов'язань з
поставки товару.

Оскільки суду не надано доказів
незгоди відповідача щодо належності
виконання позивачем прийнятих на себе
згідно Договору зобов'язань, не надано
доказів відмови від цього товару та
прийняття його у встановленому
порядку, суд дійшов висновку, що свої
зобов'язання позивач виконав у
відповідності з умовами Договору.

В порушення умов договору, вимог
зазначених статей Цивільного та
Господарського кодексів України
відповідач не оплатив товар у повному
обсязі.

Загальна сума заборгованості на час
розгляду справи становить 28500,00 грн.
основного боргу, тому зазначена сума
підлягає стягненню з останнього на
користь позивача.

Окрім суми основного боргу позивачем
заявлені вимоги про 3% річних в розмірі
2019,21 грн. за період з 16.05.2011 р. по 23.09.2013 р.,
відповідно до приписів ст. 625
Цивільного кодексу України

У відповідності до ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Заявлений до стягнення розмір 3% річних
у сумі 2019,21 грн. суд перевірив на
правильність розрахунку та дійшов
висновку про задоволення вимог в цій
частині.

Заперечень відповідача щодо розміру та
підстав нарахування 3% річних, судом до
уваги не приймаються, оскільки не
підтверджені матеріалами справи.

Додатково суд повідомляє, що за
приписами частин 1, 2 статті 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Відповідно до Листа Міністерства
фінансів України від 30.05.11 р. №
31-08410-07-27/13794, за своїм призначенням
рахунки (рахунки-фактури) не
відповідають ознакам первинного
документу, оскільки їм не фіксується
будь-яка господарська операція,
розпорядження чи дозвіл на проведення
господарської операції, а носять
виключно інформаційний характер.

Таким чином, рахунок-фактура
призначений для інформування особи у
якої існують зобов'язання по його
сплаті про суму до сплати, розрахункові
реквізити отримувача коштів та інші
дані, необхідні для здійснення оплати.
Саме з такою метою рахунок
передбачений договором.

Рахунок-фактура (рахунок) є документом,
який містить тільки платіжні
реквізити, на які потрібно
перерахувати кошти; ненадання
рахунку-фактури не є відкладальною
умовою у розумінні статті 212 ЦК України
та не є простроченням кредитора в
розумінні ст. 613 ЦК України; тому
наявність або відсутність рахунку не
звільняє відповідача від обов'язку
сплатити отриману продукцію.

Означена правова позиція міститься
також у постанові Верховного суду
України від 20.09.2009 року у справі №37/405.

Матеріалами справи підтверджено факт
отримання товару відповідачем за
накладною № 753 від 10.05.2011 р., також у
справі містяться належним чином
засвідчені копії податкових накладних.
Виходячи з умов п. 2.1. договору,
специфікації є невід'ємними частинами
договору. Як вже зазначалося вище, у п. 1
специфікації №1 від 24.01.2011 р. до
договору № 14/88 від 24.01.2011 р. визначено
строк остаточної оплати протягом 5
календарних днів після отримання
обладнання тощо. Таким чином останнім
днем проведення повної оплати є 15.05.2011
р., а прострочення платежу слід
рахувати з 16.05.2011 р. Позивачем вірно
розраховано 3% річних за період з 16.05.2011
р. по 23.09.2013 р.

З матеріалів справи вбачається, що під
час прийому-передачі спірного товару
сторони підписували видаткову
накладну № 753 від 10.05.2011 р. Видаткова
накладна є супроводжуючим документом,
що використовується в бухгалтерському
обліку та містить основні облікові
дані про товарно-матеріальні цінності,
що передаються, відправляються або
транспортуються. Таким чином, і акт
прийому-передачі, і видаткова накладна
виконують тотожні функції акту
передачі, який є підставою для
списування товарно-матеріальних
цінностей у продавця і оприбуткування
їх у покупця, для здійснення
розрахунків та ведення первинного
обліку.

З огляду на викладене, суд вважає, що
видаткова накладна та акт
приймання-передачі є рівнозначними
первинними документами, які
підтверджують факт передачі позивачем
та прийняття відповідачем спірного
товару та, як наслідок, виникнення
обов'язку у відповідача відповідно до
розділу 9 договору здійснити оплату
поставленого товару.

Підписання відповідачем (покупцем)
видаткової накладної, яка є первинним
документом у розумінні Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" і яка відповідає
вимогам, зокрема, статті 9 названого
Закону і Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку та фіксує факт
здійснення господарської операції і
встановлення договірних відносин, є
підставою виникнення обов'язку щодо
здійснення розрахунків за отриманий
товар.

Як вже зазначалось вище, відповідач не
здійснив жодних дій щодо визначення
поставки спірної продукції, як
неналежно оформленої, не надав докази
відмови в отриманні товару з підстав
ненадання документів, визначених п. 6.1.
договору, у зв'язку з чим доводи
відповідача щодо ненадання позивачем
сертифікату якості судом до уваги не
приймаються.

Стаття 129 Конституції України
відносить до основних засад
судочинства змагальність сторін, яка,
зокрема, проявляється в тому, що, як
зазначається в частині 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтвердженні певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З урахуванням вимог ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

За наведених обставин, позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Спільне українсько -
російське підприємство «Стан -
Комплект», м. Київ до відповідача
Публічного акціонерного товариства
«Енергомашспецсталь», Донецька обл., м.
Краматорськ про стягнення
заборгованості у сумі 30519,21 грн., а саме
28500,00 грн. основного боргу, 3% річних 2019,21
грн. підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору у
відповідності до ст.ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на відповідача

На підставі вищенаведеного, згідно ст.
ст. 3, 6, 11, 202, 509, 525, 526, 549, 599, 610, 613, 627, 628, 651
Цивільного кодексу України, ст. ст. 173,
193, 216-218, 230, 265 Господарського кодексу
України, керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82
- 85 Господарського процесуального
кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Спільне українсько -
російське підприємство «Стан -
Комплект», м. Київ до Публічного
акціонерного товариства
«Енергомашспецсталь», Донецька обл., м.
Краматорськ про стягнення
заборгованості у сумі 30519,21 грн., а саме
28500,00 грн. основного боргу, 3% річних 2019,21
грн. задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Енергомашспецсталь» (84306,
Донецька обл., м. Краматорськ, код
ЄДРПОУ 56) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Спільне
українсько - російське підприємство
«Стан - Комплект» (03040, м. Київ,
вул.М.Стельмаха, буд. 10-А, ) заборгованість у розмірі 28500,00
грн. основного боргу, 3% річних 2019,21 грн.,
судовий збір у розмірі 1720,50 грн.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через
господарський суд Донецької області в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його прийняття

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
І.А. Бойко