КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2014 р.
справа№ 911/330/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

при секретарі:
Ковальчуку Р.Ю.

за участю представників: позивача
- Медвеська О.Г.

відповідача - Діденко С.М.

третьої
особи - не з'явились;

розглянувши апеляційну скаргу
Дочірнього підприємства «Фуршет
Центр»

на ухвалу господарського суду
Київської області від 12.02.2014 р.

у справі № 911/330/14 (суддя - Черногуз А.Ф.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи»

до Дочірнього підприємства «Фуршет
Центр»

третя особа Приватне акціонерне
товариство «Фуршет»

про звернення стягнення на предмет
застави

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» (далі - позивач) звернулось
з позовом до Дочірнього підприємства
«Фуршет Центр» (далі - відповідач),
третя особа Приватне акціонерне
товариство «Фуршет» про звернення
стягнення на предмет застави, а саме:
будь-які продовольчі і непродовольчі
товари в асортименті, що знаходяться за
адресами: м. Київ, вул. Інженерна,1, м.
Київ, вул. Багговутівська,17-21, м. Київ,
пр-т. Перемоги, 94/1,

Разом з позовною заявою, позивач
звернувся до місцевого суду із заявою
про вжиття заходів забезпечення
позову, в якій просив суд забезпечити
позов шляхом накладення арешту на все
рухоме та нерухоме майно ДП «Фуршет
Центр» в межах позовних вимог, а саме 11
975 661, 24 грн.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 12.02.2014 р. у справі № 911/330/14
було частково задоволено заяву ТОВ
«Кредитні ініціативи» про вжиття
заходів до забезпечення позову та
накладено арешт на рухоме майно, а саме
товари в обороті, що є власністю
Дочірнього підприємства «Фуршет
Центр», зокрема, будь-які продовольчі
товари терміном зберігання понад 6 міс.
та непродовольчі товари в асортименті,
що знаходяться за адресами: м. Київ, вул.
Інженерна, 1, м. Київ, вул.
Багговутівська,17-21, м. Київ, пр-т
Перемоги,94/1, сукупна вартість яких
складає 11975661,24 грн., в задоволенні інших
вимог заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою
господарського суду Київської області
від 12.02.2014 р., Дочірнє підприємство
«Фуршет Центр» подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
вказану ухвалу суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом першої інстанції порушено норми
процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу
відповідач зазначає, що місцевим судом
не було прийнято до уваги того, що саме
лише посилання позивача в заяві на
потенційну можливість ухилення
відповідача від виконання судового
рішення без наведення відповідного
обґрунтування не є достатньою
підставою для накладення арешту на все
рухоме майно ДП «Фуршет Центр» в межах
11 975 661,24 грн.

Розпорядженням Заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 06.03.2014 р.
визначено наступну колегію суддів:
головуючий суддя Буравльов С.І., судді -
Андрієнко В.В., Шапран В.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 06.03.2014 р.
порушено апеляційне провадження у
справі № 911/330/14, розгляд справи
призначено на 18.03.2014 р.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 18.03.2014 р. у
зв'язку з перебуванням головуючого
судді Буравльова С.І. у відпустці
визначено наступну колегію суддів:
головуючий суддя Дикунська С.І., судді -
Андрієнко В.В., Шапран В.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 18.03.2014 р.
порушено апеляційне провадження у
справі № 911/330/14, прийнято апеляційну
скаргу ДП «Фуршет Центр» до
провадження у визначеному складі суду
та відкладено розгляд справи до 01.04.2014
р.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 01.04.2014 р. у
зв'язку з виходом головуючого судді
Буравльова С.І з відпустки визначено
наступну колегію суддів: головуючий
суддя Буравльов С.І., судді - Андрієнко
В.В., Шапран В.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 01.04.2014 р.
прийнято апеляційну скаргу ДП «Фуршет
Центр» до провадження у визначеному
складі суду.

В засідання суду, призначене на 01.04.2014
р., представник третьої особи не
з`явився, хоча був належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
скарги, що підтверджується зворотним
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Будь-яких доказів поважності причин
відсутності зазначеного представника
суду не надано.

Неявка в судове засідання зазначеного
представника не перешкоджає розгляду
скарги. Подальше відкладення призведе
до затягування та порушення строків
розгляду скарги, а тому постанова
приймається за наявними в справі
матеріалами, яких достатньо для
повного та об'єктивного розгляду.
Наведене не суперечить п. п. 3.9.1, 3.9.2
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
р. № 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції».

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія встановила
наступне.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання про
вжиття заходів до забезпечення позову
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» зазначає наступне.

07.07.2010 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ПрАТ
«Фуршет» було укладено договір про
надання кредитних послуг № 0.

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору
банк зобов'язується надати
позичальнику кредит у національній
валюті, гривня України в сумі 54095000,00
грн., а позичальник зобов'язується
прийняти, належним чином
використовувати і повернути банку
кредитні кошти та сплатити плату за
кредит у порядку та на умовах,
зазначених у даному договорі та угодах
про надання траншів.

Додатковою угодою № 4 від 20.09.2011 р. до
договору сторони збільшили суму ліміту
кредитної лінії до 82392300,33 грн.

03.08.2010 р. між ПАТ «УкрСиббанк», як
заставодержателем, та ДП «Продмережа»,
як заставодавцем, було укладено
договір застави товарів в обороті № 6421.

Згідно з п. 1.2 вказаного договору
заставою забезпечується в повному
обсязі виконання усіх зобов'язань ПрАТ
«Фуршет» за договором про надання
кредитних послуг № 0 від 07.07.2010 р.

Крім того, 20.09.2011 р. між сторонами було
укладено договір про внесення змін до
договору застави товарів в обороті №
6421 від 03.08.2010 р., яким сторони змінили
вартість предмета застави.

09.04.2013 р. між ДП «Продмережа», як
заставодавцем, ДП «Фуршет Центр», як
новим заставодавцем, та ПАТ
«УкрСиббанк», як заставодержателем,
було укладено договір про внесення
змін до договору застави товарів в
обороті № 6421 від 03.08.2010 р.

Відповідно до п. 1 вказаного договору у
зв'язку з зупиненням заставодавцем
підприємницької діяльності, пов'язаної
з набуттям та реалізацією
заставодавцем товарів, що є предметом
застави за договором, та переведенням
заставодавцем господарської
компетенції на нового заставодавця,
сторони домовились змінити у договорі
зобов'язану сторону - заставодавця на
нового заставодавця, внаслідок чого до
нового заставодавця переходять всі
права та обов'язки заставодавця за
договором.

Також, у вищевказаному договорі,
сторони виклали умови договору застави
товарів в обороті № 6421 від 03.08.2010 р. у
новій редакції.

Згідно з п. 1.1 договору застави
заставодавець з метою забезпечення
викладених нижче зобов'язань передає в
заставу на умовах застави товарів в
обороті майно, що є власністю
заставодавця, а саме - будь-які
продовольчі та непродовольчі товари в
асортименті балансовою вартістю 17 108
087,49 грн., що знаходяться за адресами: - м.
Київ, вул. Інженерна, буд. 1, м. Київ, вул.
Багговутівська, 17-21, м. Київ, пр.
Перемоги, 94/1. За домовленістю сторін,
вартість предмету застави складає 11 975
661,24 грн.

Задовольняючи частково заяву ТОВ
«Кредитні ініціативи» про вжиття
заходів забезпечення позову та
накладаючи арешт на товари в обороті ДП
«Фуршет Центр», місцевий господарський
суд виходив з того, що оскільки
представнику позивача було відмовлено
в доступі до предмету застави, тому є
підстави припускати неможливість
виконання рішення у разі задоволення
позову. Крім того, у випадку реалізації
вказаних продовольчих товарів вони
можуть бути не замінені відповідачем
іншими товарами такої ж вартості.

Проте, судова колегія з вказаним
висновком місцевого суду не
погоджується, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 66 ГПК України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора чи його заступника, який
подав позов, або з своєї ініціативи має
право вжити заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 67 ГПК України,
позов забезпечується: накладанням
арешту на майно або грошові суми, що
належать відповідачеві; забороною
відповідачеві вчиняти певні дії;
забороною іншим особам вчиняти дії, що
стосуються предмета спору; зупиненням
стягнення на підставі виконавчого
документа або іншого документа, за яким
стягнення здійснюється у безспірному
порядку, зупиненням продажу
арештованого майна, якщо подано позов
про звільнення цього майна з-під
арешту.

Заходи до забезпечення позову
застосовуються господарським судом як
гарантія реального виконання рішення
суду.

Зі змісту наведених норм вбачається, що
умовою застосування заходів до
забезпечення позову є достатньо
обґрунтоване припущення, що майно (у
тому числі грошові суми, цінні папери
тощо), яке є у відповідача на момент
подання позову, може зникнути,
зменшитись за кількістю або
погіршитись за якістю на момент
виконання рішення господарського суду
та невжиття таких заходів може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду.

Відповідно до п. п. 1, 3 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 16
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування заходів до
забезпечення позову» у вирішенні
питання про забезпечення позову
господарський суд має здійснити оцінку
обґрунтованості доводів заявника щодо
необхідності вжиття відповідних
заходів з урахуванням: розумності,
обґрунтованості і адекватності вимог
заявника щодо забезпечення позову;
забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу; наявності
зв'язку між конкретним заходом до
забезпечення позову і предметом
позовної вимоги, зокрема, чи спроможний
такий захід забезпечити фактичне
виконання судового рішення в разі
задоволення позову; імовірності
утруднення виконання або невиконання
рішення господарського суду в разі
невжиття таких заходів; запобігання
порушенню у зв'язку із вжиттям таких
заходів прав та охоронюваних законом
інтересів осіб, що не є учасниками
даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до
забезпечення позову за вимогами
майнового характеру є достатньо
обґрунтоване припущення, що майно (в
тому числі грошові суми, цінні папери
тощо), яке є у відповідача на момент
пред'явлення позову до нього, може
зникнути, зменшитись за кількістю або
погіршитись за якістю на момент
виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення прав
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову
не повинні мати наслідком повне
припинення господарської діяльності
суб'єкта господарювання, якщо така
діяльність, у свою чергу, не
призводитиме до погіршення стану
належного відповідачеві майна чи
зниження його вартості.

Також, відповідно до абз. 1 п. 4 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 9 від
22.12.2006 р. «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Як вбачається з п. 1.1.2 договору застави
товарів в обороті (в редакції договору
про внесення змін від 20.09.2011 р.),
заставодавець на момент підписання
даного договору зобов'язаний
сформувати залишок товарів балансовою
вартістю не менше 17 162 194,13 грн.

Відповідно до п. 1.5 договору застави
товарів в обороті заставодавець має
право реалізувати товари, що складають
предмет застави, лише за умови того, що
у власності заставодавця за тією ж
адресою, що зазначена в п. 1.1 даного
договору, вже знаходяться товари, що
можуть бути предметом застави.

Отже, специфіка предмету застави
полягає у можливості відчужувати
товари при умові дотримання не
знижувального залишку товарів на
складі.

Колегія суддів враховує те, що заборона
реалізації товарів, які входять до
предмету застави, може призвести до
зупинки операційної діяльності
відповідача.

Також, накладення арешту на
продовольчі товари, які мають певний
строк зберігання, призведе до
фінансових збитків відповідача та, як
наслідок, неможливості отримання
грошових коштів позивачем, оскільки
вказані товари буде неможливо
реалізувати кінцевому споживачу у
зв'язку із закінченням строку вжитку
цих товарів.

Крім того, ухвалою господарського суду
м. Києва від 05.02.2014 р. по справі № 910/1597/14
вже було накладено арешт на грошові
кошти відповідача за заявою ТОВ
«Кредитні ініціативи», до того ж
зазначені товари в обороті в даний час
перебувають у заставі.

Застосування одночасно по двох позовах
заходів забезпечення у вигляді арешту
на кошти відповідача та арешту товарів
в обороті, які знаходяться в заставі,
може призвести до припинення
господарської діяльності відповідача.
До того ж послідуючий судовий арешт
товарів в обороті, які в даний час
перебувають в заставі, є недоречним
через його незаконність та
необґрунтованість.

Зважаючи на вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
ухвала Господарського суду Київської
області від 12.02.2014 р. підлягає
скасуванню, а заява ТОВ «Кредитні
ініціативи» про вжиття заходів
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на все рухоме та нерухоме майно
ДП «Фуршет Центр» в межах 11 975 661,24 грн.
підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 49 ГПК України та,
беручи до уваги фактичні обставини
виникнення судового спору, судові
витрати за подання і розгляд
апеляційної скарги покладаються на
позивача.

Керуючись ст. ст. 66, 67, 99, 101, 103-106
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього
підприємства «Фуршет Центр»
задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду
Київської області від 12.02.2014 р. у справі
№ 911/330/14 скасувати.

3. Відмовити в задоволенні заяви про
вжиття заходів до забезпечення позову
шляхом накладення арешту на все рухоме
та нерухоме майно ДП «Фуршет Центр» в
межах 11 975 661,24 грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» (07400, Київська обл., м.
Бровари, вул. Бульвар Незалежності,14,
, р/р 2, МФО 300346)) на
користь Дочірнього підприємства
«Фуршет Центр» (08205, Київська обл., м.
Ірпінь, вул. Ленінградська, 6А, . р/р 3460, МФО 320649) 609,00 грн.
судового збору за подання апеляційної
скарги.

5. Доручити господарському суду
Київської області видати наказ на
виконання даної постанови суду.

6. Матеріали справи № 911/330/14 повернути
до господарського суду Київської
області.

7. Копію постанови надіслати сторонам
та третій особі.

Головуючий суддя
С.І. Буравльов

Судді
В.В. Андрієнко

В.В. Шапран