м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/2070/14 25.03.14
За позовомфізичної особи-підприємця
ОСОБА_1дотовариства з обмеженою
«ЛОТУРЕ-АГРО»простягнення 141 614, 73 грн.
Суддя Кирилюк Т.Ю.
позивача: не з'явились
відповідача: не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернулась до Господарського суду
міста Києва з позовною заявою про
стягнення з товариства з обмеженою
відповідальністю «ЛОТУРЕ-АГРО» 141 614, 73
грн., (у тому числі: 139 376, 15 грн. -
основного боргу, 1 531, 67 грн. - пені, 706, 91
Позовну заяву обґрунтовано тим, що
Відповідач неналежним чином
розрахувався за надані транспортні
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.02.2014 порушено провадження у
справі № 910/2070/14 та призначено її
розгляд на 11.03.2014.
Відповідно до статті 77 Господарського
процесуального кодексу України
розгляд справи відкладався.
Представник Позивача через відділ
діловодства Господарського суду міста
Києва 11.03.2014 подав заяву про зменшення
розміру позовних вимог. Відповідно до
поданої заяви просить суд стягнути з
Відповідача 137 204, 73 грн., (у тому числі:
134 966, 15 грн. - основного боргу, 1 531, 67
грн. - пені, 706, 91 грн. - 3 % річних).
Передбачені частиною четвертою статті
22 Господарського процесуального
кодексу України права Позивача
збільшити або зменшити розмір позовних
вимог, відмовитись від позову можуть
бути реалізовані до прийняття рішення
судом першої інстанції. У разі
прийняття судом зміни (в бік збільшення
або зменшення) кількісних показників, у
яких виражається позовна вимога, має
місце нова ціна позову, виходячи з якої
й вирішується спір, - з обов'язковим
зазначенням про це як у вступній, так і
в описовій частині рішення.
Представник Позивача у судовому
засіданні 11.03.2014 вимоги, викладені в
заяві про зменшення розміру позовних
вимог підтримав та просив суд їх
У судове засідання 25.03.2014 представник
Позивача не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив.
Представник Відповідача у судове
засідання повторно не з'явився, вимоги
ухвал суду не виконав.
Ухвали про порушення провадження у
справі та про відкладення розгляду
справи були відправлені за адресою
Відповідача, вказаною у позовній заяві
та яка відповідає місцезнаходженню
Відповідача відповідно до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. Таким
чином, Відповідач належним чином
повідомлений про призначення справи до
розгляду господарським судом та про
час і місце проведення судових
Відповідно до статті 22 Господарського
процесуального кодексу України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи. Крім того, відповідно
до статті 65 Господарського
процесуального кодексу України з метою
забезпечення правильного і
своєчасного вирішення господарського
спору суддя зобов'язує сторони
виконати певні дії, витребовує від них
документи, відомості, висновки,
необхідні для вирішення спору та
вчиняє інші дії, спрямовані на
забезпечення правильного і
своєчасного розгляду справи.
Відповідачем вимоги ухвали суду не
виконано, не надано письмового відзиву
та письмових заперечень по суті
заявлених вимог, а також не надано
доказів, які б підтверджували
поважність та винятковість причин
пропуску судових засідань.
Відповідно до статті 75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними у ній
Судом у відповідності з вимогами
статті 811 Господарського
процесуального кодексу України
складено протоколи судових засідань,
які долучено до матеріалів справи.
У судовому засіданні 25.03.2014 оголошено
вступну та резолютивну частину
рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах
справи докази Господарський суд міста
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачем та Відповідачем 01 жовтня 2013
року укладено договір № 128/т-пос,
відповідно до якого Позивач
зобов'язався надати Відповідачу
послуги з перевезення вантажу по
Сумській області, а останній сплатити
їх вартість.

Відповідно до статті 909 Цивільного
кодексу України за договором
перевезення вантажу одна сторона
(перевізник) зобов'язується доставити
довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту
призначення та видати його особі, яка
має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату.

У додатках № 1 та № 3 до договору №
128/т-пос від 01.10.2013 сторони погодили
вартість автотранспортних послуг з
перевезення сільськогосподарської
продукції.

Надання автотранспортних послуг по
перевезенню сільськогосподарської
продукції у період з жовтня 2013 року по
листопад 2013 року Позивачем
підтверджено наданими суду актами
виконаних робіт № 1 від 10.10.2013, № 2 від
29.10.2013, № 3 від 01.11.2013, № 4 від 11.11.2013, № 5
від 21.11.2013 року та № 6 від 22.11.2013 копії
залучені до матеріалів справи,
підписані Відповідачем без заперечень
та зауважень.

Таким чином, наявними доказами у
справі підтверджено належне виконання
Позивачем своїх зобов'язань за
договором № 128/т-пос від 01.10.2013 на суму 304
376, 15 грн.

Відповідно до пункту 3.2 договору №
128/т-пос від 01.10.2013 оплата наданих
Позивачем послуг здійснюється
Відповідачем шляхом перерахування
коштів на поточний рахунок протягом
десяти робочих днів після підписання
акту виконаних робіт.

Відповідач, в порушення умов
договору № 128/т-пос від 01.10.2013 свої
зобов'язання за надані автотранспортні
послуги у повному обсязі не виконав, у
зв'язку з чим станом на момент
звернення Позивача до суду виникла
заборгованість у розмірі 139 376, 15 грн.

Однак Позивачем подано заяву про
зменшення розміру позовних вимог, тому
судом розглядаються вимоги з
урахуванням поданої заяви.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Згідно з частиною
першою статті 527 Цивільного кодексу
України боржник зобов'язаний виконати
свій обов'язок, а кредитор -прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту. При цьому, як
випливає із вимог, визначених статтею
545 Цивільного кодексу України,
виконання зобов'язання має бути
належним чином підтверджено.

Відповідно до статті 173
Господарського кодексу України,
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Як визначено абзацом 1 частиною
першою статті 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Оскільки факт надання
автотранспортних послуг
підтверджується актами, встановлений
строк остаточного розрахунку сплинув,
а доказів оплати наданих послуг у
повному обсязі суду не надано, позовна
вимога про стягнення з Відповідача 134
966, 15 грн. основного боргу підлягає
задоволенню.

Під час розгляду справи судом
встановлено, що Відповідач вчинив
господарське правопорушення, яке
полягало у невиконанні прийнятих на
себе зобов'язань за господарським
договором в частині строків оплати
наданих автотранспортних послуг.

Статті 216-218 Господарського кодексу
України та стаття 611 Цивільного кодексу
України передбачають, що у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, якими, зокрема, є
сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Відповідно до пункту 4.2 договору №
128/т-пос від 01.10.2013 при несвоєчасній
оплаті послуг Позивача Відповідач
сплачує пеню у розмірі облікової
ставки НБУ від неоплаченої суми за
кожен день прострочення.

Враховуючи наведене, вимога про
стягнення 1 531, 67 грн. пені за період з
26.11.2013 по 04.02.2014 (окремо по кожному акту)
є обґрунтованою та підлягає
задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Перевіривши розрахунок позовної
вимоги про стягнення 3 % річних, суд
встановив, що вимога Позивача в цій
частині є обґрунтованою та підлягає
задоволенню у заявленому розмірі за
період з 26.11.2013 по 04.02.2014.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
заявлені фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 вимоги документально
підтверджені, а отже такі, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, з Відповідача стягуються
понесені Позивачем витрати по сплаті
судового збору з урахуванням наявної
на момент звернення Позивача до суду
заборгованості

На підставі викладеного, керуючись
статями 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України
Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш
И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «ЛОТУРЕ-АГРО» (03022, м.
Київ, провулок Василя Жуковського,
будинок 13/16, ідентифікаційний код 34287465)
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) 134 966 (сто тридцять чотири
тисячі дев'ятсот шістдесят шість) грн. 15
коп. - основного боргу, 1 531 (одна тисяча
п'ятсот тридцять одна) грн. 67 коп. - пеня,
706 (сімсот шість) грн. 91 коп. - 3 % річних та
2 832 (дві тисячі вісімсот тридцять дві)
грн. 29 коп. - витрати по сплаті судового
збору.

3. Видати наказ.

Повне рішення складено: 25.03.2014.

СуддяТ.Ю. Кирилюк