ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2014 р.
Справа № 921/1012/13-г/10

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Галушко Н.А. ;судді
Малех І.Б.; Орищин Г.В.

при секретарі Загарюк Н.

розглянувши апеляційну скаргу
Товариство з додатковою
відповідальністю "Будівельні
матеріали" б/н від 20.12.2013 року

на рішення Господарського суду
Тернопільської області від 02.12.2013 року

у справі № 921/1012/13-г/10

за позовом: Приватного підприємства
"Елітан-Т", м. Тернопіль

до відповідача: Товариства з
додатковою відповідальністю
"Будівельні матеріали", с. Ступки
Тернопільського район

про стягнення боргу в сумі 164 226,02 грн.

за участю представників:

від позивача: Вандяк І.І. - представник;

від відповідача: Прудивус І.Б., Німко
Р.В.- представники.

Представникам сторін роз'яснено права
та обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК
України.

Клопотань про здійснення
фіксації судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, в порядку ст. 811 ГПК України,
учасниками судового процесу не
заявлено.

Рішенням господарського суду
Тернопільської області від 02.12.2013 року
у справі № 921/1012/13-г/10 (суддя - Півторак
М.Є.) задоволено позовні вимоги ПП
"Елітан-Т" в повному обсязі. Стягнено з
ТзДВ "Будівельні матеріали" на користь
ПП "Елітан-Т" - 163 001,31 грн. боргу, 1 224,71
грн. 3% річних та 3 285,00 грн. судового
збору.

ТзДВ "Будівельні матеріали" подано
апеляційну скаргу б/н від 20.12.2013 року, в
якій просить рішення господарського
суду Тернопільської області від 02.12.2013
року скасувати, прийняти нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог ПП
«Елітан» відмовити, посилаючись на те,
що судом неповно з»ясовано обставини,
що мають значення для справи. Зокрема,
скаржник зазначає, що в період з 25.10.2013
року по 30.10.2013 року між сторонами були
проведені розрахунки на загальну суму
47 000 грн., що підтверджується
квитанцією №46 від 25.10.2013 року, №47 від
26.10.2013 року, №48 від 28.10.2013 року, №49 від
29.10.2013 року та №50 від 30.10.2013 року, які
були видані позивачем, відповідачем
здійснено передачу позивачу 20
тис.цегли, що не спростовано позивачем.
Наводить скаржник і ініш підстави для
скасування рішення суду.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 10.01.2014р.
апеляційну скаргу ТзДВ "Будівельні
матеріали" б/н від 20.12.2013р. прийнято до
провадження колегією суддів у складі
головуючий суддя Кордюк Г.Т., судді:
Давид Л.Л., Данко Л.С.

У зв'язку із тимчасовою
непрацездатністю головуючого судді
Кордюк Г.Т., та передачею на
повторний автоматичний розподіл справ,
розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
13.02.2014 р. справу № 921/1012/13-г/10 розподілено
до розгляду колегії суддів у складі:
головуючого судді Галушко Н.А., суддів
Гриців В.М., Орищин Г.В.

У зв'язку із перебуванням судді Гриців
В.М. у відпустці розпорядженням голови
Львівського апеляційного
господарського суду від 17.03.2014 р. у
склад колегії суддів для розгляду
справи № 921/1012/13-г/10 господарського
суду Тернопільської області введено
замість судді Гриців В.М. - суддю Малех
І.Б.

ПП "Елітан-Т" у відзиві на апеляційну
скаргу рішення суду просить залишити
без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Скаржником заявлялось клопотання б/н
від 24.03.2014р. про зупинення провадження у
даній справі до завершення
розслідування кримінального
провадження №0000088.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.79 ГПК України
господарський суд має право зупинити
провадження у справі за клопотанням
сторони, прокурора, який бере участь в
судовому процесі, або за своєю
ініціативою у випадку надсилання
господарським судом матеріалів
прокурору або органу досудового
розслідування.

Судом залишено без задоволення
клопотання скаржника про зупинення
провадження справі, оскільки судом не
надсилались матеріали прокурору або
органу досудового розслідування.

Розглянувши матеріали справи,
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення та заперечення
представників сторін, суд апеляційної
інстанції встановив наступне:

між Приватним підприємством "Елітан - Т"
(постачальник) та Товариством з
додатковою відповідальністю
"Будівельні матеріали" (покупець) 03
квітня 2013 року укладено договір
поставки №03/04/13 Е (а.с.20-21), згідно умов
якого постачальник зобов'язується
поставити покупцю вугілля марки
ДГ,ДГР,ГР,Ж, інші марки вугілля , а
покупець зобов'язується приймати
товар та своєчасно здійснювати його
оплату відповідно до умов даного
договору (п.1.1 договору).

Ціна на товар визначається і
приймається сторонами в національній
валюті України гривні та становить 500,00
грн. за 1 тону вугілля марки " Г " та 650,00
грн. за тону вугілля марки " А " (п.2.1.
договору ) .

Загальна сума договору складає 290 000,00
грн. (п.2.6 договору)

Постачальник здійснює поставку товару
як автомобільним так і залізничним
транспортом за адресою вказаною у
заявці (Рознарядці ) покупця , яка може
подаватися письмово так і в усній формі
( п. 3.1. договору ) .

Пунктом 3.3 договору сторони визначили,
що датою поставки товару вважається
підписання накладної на приймання
товару , що підтверджується штампом,
печаткою покупця та підписом
уповноваженої особи (в т. ч. генеральним
директором) .

Згідно пункту 6.1. договору покупець
протягом 20-ти робочих днів від дати
поставки товару постачальником на
склад, зобов'язаний перерахувати
грошові кошти на розрахунковий рахунок
постачальника згідно накладних. Датою
оплати вважається дата перерахування
покупцем коштів на рахунок
постачальника (п. 6.2 договору ) .

На виконання умов договору поставки
постачальник відвантажив , а покупець
отримав вугілля , що підтверджується :

-накладною № РН-000028 від 25.04.2013 року на
суму 57 250,46 грн. (з ПДВ ) ;

-накладною № РН-000024 від 29.04.2013 року на
суму 57 500,46 грн. (з ПДВ ) ;

-накладною № РН-00037 від 29.05.2013 року на
суму 48 250,39 грн. (з ПДВ) ;

Всього покупець отримав вугілля на
загальну суму 163 001,31 грн.

Однак, відповідачем не було виконано
умови договору (п. 6.1) щодо оплати товару
протягом 20-ти робочих днів від дати
поставки товару на склад, в результаті
чого утворилася заборгованість на суму
163 001,31 грн.

Факт визнання відповідачем боргу
підтверджується підписаними з обох
сторін актом звірки розрахунків за
перше півріччя 2013 року. Таким чином,
станом на 01.10.2013р. заборгованість
відповідача перед позивачем становила
163 001,31,96 грн.

Позивачем 23.07.2013 року направлено
відповідачу претензію № 2 (а.с.15) про
погашення заборгованості протягом 10
(десяти) календарних днів з дня
отримання, однак відповідачем не було
вжито заходів з приводу врегулювання
справи в зазначений термін.

Однією із підстав виникнення цивільних
прав та обов"язків, згідно ст.11 ЦК
України, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.ст. 638, 639 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору, договір може
бути укладений у будь-якій формі, якщо
інше не встановлено законом, у даному
випадку сторони уклали договір у
письмовій формі. Сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог закону (ст. 627 ЦК
України).

Згідно із ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

У відповідності до вимог ст. ст. 525,526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

У відповідності до статті 193
Господарського кодексу України суб'єкт
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.265 ГК України за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар ( товари ) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 1 статті 202 Господарського
кодексу України встановлено, що
господарські зобов'язання
припиняються: виконанням, проведеним
належним чином; зарахуванням
зустрічної однорідної вимоги або
страхового зобов'язання; у разі
поєднання управленої та зобов'язаної
сторін в одній особі; за згодою сторін;
через неможливість виконання та в
інших випадках, передбачених цим
Кодексом або іншими законами.

В ході розгляду справи в суді першої
інстанції встановлено, що ПП "Елітан - Т"
поставлено відповідачу продукцію,
однак товариство з додатковою
відповідальністю "Будівельні
матеріали" не здійснило оплату за
поставлений товар, і на час розгляду
справи в суді відповідачем не надано
суду доказів виконання зобов'язання.

Окрім того, суд першої інстанції
зазначив, що відповідачем не
підтверджено належними доказами
часткове виконання ним умов договору в
частині оплати ПП "Елітан - Т" шляхом
передачі позивачу цегли в кількості 20
тис. штук.

Відповідно до ст.99 ГПК України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.

Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

В ході розгляду справи в суді
апеляційної інстанції скаржником
надано копії квитанцій до прибуткових
касових ордерів ПП «Елітан-Т» №46 від
25.10.2013р., №47 від 28.10.2013р., №49 від 29.10.2013р.,
№50 від 30.10.2013р., які підтверджують
здійснення оплати відповідачем за
поставлену продукцію (вугілля) згідно
договору поставки вугілля на суму 47
125,00грн. ПП «Еліт-Т» підтверджено
отримання грошових коштів згідно
зазначених квитанцій у сумі 47 125,00грн.

Враховуючи наведене, судова колегія
прийшла до висновку, що заборгованість
в сумі 47 125,00грн., згідно квитанцій до
прибуткових касових ордерів №46 від
25.10.2013р., №47 від 28.10.2013р., №49 від 29.10.2013р.,
№50 від 30.10.2013р., сплачено відповідачем
після подання позову ПП «Елітан-Т» та
порушення провадження у даній справі,
що згідно п.1.1, ч.1 ст.80 ГПК України є
підставою для припинення провадження у
справі в цій частині.

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Як вбачається із п.4.4 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» господарський суд
припиняє провадження у справі у зв'язку
з відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у
випадку припинення існування предмета
спору (наприклад, сплата суми боргу,
знищення спірного майна, скасування
оспорюваного акта державного чи іншого
органу тощо), якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на
підставі зазначеної норми ГПК можливе
в разі, коли предмет спору існував на
момент виникнення останнього та
припинив існування в процесі розгляду
справи. Якщо ж він був відсутній і до
порушення провадження у справі, то
зазначена обставина тягне за собою
відмову в позові, а не припинення
провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

З огляду на викладене, правомірним є
нарахування позивачем відповідачу 3%
річних в сумі 1 224,71грн. згідно поданого
розрахунку

У відповідності до статті 32 ГПК України
доказами у справі є будь - які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

За умовами ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Не беруться до уваги посилання
скаржника на той факт, що відповідно до
видаткових накладних ПП «Еліт-Т»
отримано від скаржника протягом
жовтня-листопада 2013 року понад 20 тис.
штук цегли в рахунок погашення
заборгованості по договору поставки
№03/04/13Е, оскільки із поданих скаржником
накладних не вбачається, що дана
продукція поставлялась відповідно до
умов договору поставки №03/04/13Е. Цей
факт заперечив позивач в судовому
засіданні.

З огляду на викладене господарського
суду Тернопільської області від 02.12.2013
року у даній справі слід скасувати в
частині стягнення з Товариства з
додатковою відповідальністю
"Будівельні матеріали" 47 125,00грн.
основного боргу.

Оскільки спір доведено до розгляду в
суді з вини відповідача, судові витрати
пов»язані з розглядом справи в порядку
ст.49 ГПК України покладаються на
останнього.

Враховуючи наведене, керуючись п.1-1 ч.1
ст.80, ст.ст. 99, 101, 103 - 105 Господарського
процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський
суди ПОСТАНОВИВ :

1.Апеляційну скаргу ТзДВ "Будівельні
матеріали" б/н від 20.12.2013 року
задоволити частково.

2.Рішення господарського суду
Тернопільської області від 02.12.2013 року
у справі № 921/1012/13-г/10 скасувати
частково в частині стягнення 47 125,00грн..

3.В цій частині провадження у справі
припинити.

4.В решті рішення суду залишити без
змін.

Стягнути з Товариства з
додатковою відповідальністю
"Будівельні матеріали", с.Ступки
вул.Тернопільська, 83 Тернопільського
району Тернопільської області, на користь Приватного
підприємства " Елітан-Т " м. Тернопіль
вул. Лозовецька,13 , ідентифікаційний
код 34334368- 115 876,31грн. боргу, 1224,71 грн. три
проценти річних; 3 285,00грн. в
повернення сплаченого судового збору
за розгляд справи в суді першої
інстанції.

Наказ видати місцевому господарському
суду.

5.Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

6.Матеріали справи повернути до
господарського суду Тернопільської
області.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 26.03.2014р..

Головуючий суддя
Галушко Н.А.

Суддя
Малех І.Б.

Суддя
Орищин Г.В.