ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року
Справа № 915/322/14

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської
області у складi головуючого суддi
Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Дроботун
Л.Ю.,

представника позивача: Кучерявої Т.Ю. -
дов. №01/53-231 від 27.12.2013,

представника відповідача: Кудрявцева
Д.В. - дов.№44/1301-14-07 від 14.01.2014,

розглянувши у судовому засіданні
справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства «Миколаївобленерго»

(54055, м.Миколаїв,
вул.Чигрина, 94)

до відповідача: Управління освіти
Миколаївської міської ради

(54001, м.Миколаїв, вул.Інженерна, 3),

про: стягнення 2879,87 грн., з яких: 2104,87 грн.
пені та 774,89 грн. збитків від інфляції, -

в с т а н
о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить стягнути з Управління
освіти Миколаївської міської ради пеню
в сумі 2104,87 грн. та 774,89 грн. збитків від
інфляції за неналежне виконання
договору про постачання електричної
енергії №44/5229 від 21.12.2012.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що в порушення приписів
чинного законодавства та умов договору
№44/5229 від 21.12.2012, відповідач невчасно
розрахувався за надані послуги з
постачання активної електричної
енергії, внаслідок чого позивачем була
нарахована пеня в сумі 2104,87 грн. та 774,89
грн. збитків від інфляції. Станом на
день подання позову заборгованість зі
сплати пені та збитків від інфляції
відповідачем не погашена.

Відповідачем надано суду відзив, в
якому він зазначає про відсутність
його вини у несвоєчасній оплаті
заборгованості за спожиту електричну
енергію, оскільки це відбулося через
затримку платежів Головним
управлінням державної казначейської
служби України у Миколаївській
області, а також заявив клопотання про
зменшення розміру стягуваної пені.

У судовому засіданні 02.04.2014 судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

При прийнятті рішення судом взято до
уваги наступне.

21.12.2012 між сторонами укладений Договір
№44/5229 про постачання електричної
енергії (надалі - Договір №44/5229) (а.с.8-12),
згідно якого постачальник (позивач у
справі) надає послуги з електричної
енергії Споживачу для забезпечення
потреб електроустановок Споживача з
дозволеною потужністю 13065,5 кВт, а
споживач оплачує постачальнику
вартість використаної (купленої)
електричної енергії та здійснює інші
платежі згідно з умовами цього
Договору по вул.Інженерна, 3 у
м.Миколаєві.

Строк договору сторони визначили з
01.01.2013 по 31.12.2013. Договір вважається
продовженим на кожний наступний
календарний рік, якщо за місяць до
закінчення терміну дії договору жодною
із сторін не буде заявлено про
приписання його дії або перегляд його
умов. Доказів припинення дії Договору
№44/5229 суду не надано.

За умовами п.2.2.2 Договору №44/5229, позивач
зобов'язався постачати споживачу
електроенергію як різновид товарної
продукції енергію в обсягах,
визначених відповідно до розділу 5 та з
урахуванням умов розділу 6 Договору
(додаток №1 «Обсяги постачання
електричної енергії споживачу та
субспоживачу»).

Позивачем умови договору виконувались
належним чином, що відповідачем не
заперечується.

Відповідно до п.п.2.3.2, 2.3.3, 2.3.4 Договору
№44/5229, споживач зобов'язався
дотримуватись режиму споживання
електричної енергії, згідно з умовами
розділу 5 Договору та режиму роботи
електроустановки згідно Додатку №2
«Перелік об'єктів споживача»,
оплачувати постачальнику вартість
електричної енергії, а також
здійснювати інші платежі згідно з
умовами Договору та додатків №10
«Порядок розрахунків». Здійснювати
оплату за перетікання реактивної
електричної енергії між
електромережами постачальника та
електроустановками споживача згідно з
Додатком 5 «Порядок розрахунків за
перетікання реактивної енергії».

Додатком №10 до Договору №44/5229 (а.с.17)
сторони обумовили порядок розрахунків
за надані послуги з постачання
електроенергії, за якими споживач до 10
числа здійснює плановий платіж у сумі
вартості 70% заявленого обсягу
споживання електричної енергії
поточного розрахункового періоду на
поточний рахунок із спеціальним
режимом використання.

В день надання «Акту про використану
електричну енергію» постачальник
надає споживачу рахунок на здійснення
планового платежу за активну та
реактивну електроенергію та рахунки за
фактично спожиту активну
електроенергію і фактичне перетікання
реактивної електроенергії за
розрахунковий період.

Якщо фактичне споживання електричної
енергії (перетікання реактивної
енергії) виявиться більшим ніж
очікуване, різниця між сумою планових
платежів та вартістю фактично спожитою
електроенергії (перетікання
реактивної електроенергії) має бути
сплачена протягом 5 операційних днів з
дня отримання рахунків за фактично
використану у розрахунковий період
електричну енергію (перетікання
реактивної енергії).

Розрахунковим вважається період з 22
числа місяця до такого ж числа
наступного місяця. Закінченням
розрахункового періоду вважається
місяць, у якому споживач зобов'язаний
надати постачальнику дані про спожиту
електричну енергію. Назва
розрахункового періоду співпадає з
назвою місяця, у якому цей період
закінчується. За дату оплати
приймається дата зарахування коштів на
поточний рахунок зі спеціальним
режимом використання постачальника
або дата внесення споживачем готівки в
касу постачальника.

Покази розрахункових засобів обліку
відповідно до переліку об'єктів
споживача і точок комерційного обліку
фіксуються споживачем на звітну дату
кожного місяця та оформлюються «Актом
про використану електричну енергію» по
наведеному у Додатку №4 зразку у 2-х
примірниках по одному для кожної
сторони.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України
та ст.193 Господарського кодексу
України, зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного та
Господарського кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно приписів ст.ст.901, 903 Цивільного
кодексу України, за договором послуг
одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором. Якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

За приписами ч.1 ст.530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно наданих позивачем розрахунків
позовних вимог, відповідач розрахунки
за спожиту активну електроенергію та
перетікання реактивної електроенергії
здійснював несвоєчасно, що ним не
заперечено.

Пунктом 7 Додатку №10 до Договору №44/5229
визначено, що у разі несвоєчасної
оплати обумовлених даним додатком
платежів, постачальник електричної
енергії проводить споживачу
нарахування за весь час прострочення
пені у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від суми боргу, що діяла в
період, за який здійснюється
нарахування, та 3% річних від
простроченої суми. Пеня, 3% річних та
інфляційні нарахування сплачуються на
поточний рахунок постачальника
електричної енергії, який вказується в
рахунках, протягом 5 операційних днів з
дня отримання.

На підставі ч.2 ст.625 ЦК України та п.7
Додатку №10 до Договору №44/5229 позивач
просить стягнути з відповідача збитки
від інфляції у сумі 774,97 грн. за період з
30.09.2013 по 22.11.2013 внаслідок неналежного
виконання зобов'язань по сплаті
рахунків за спожиту активну
електроенергію та перетікання
реактивної електроенергії.

Перевіривши розрахунок нарахування
збитків від інфляції, суд вважає
позовні вимоги в цій частині
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Також у відповідності до вимог Закону
України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань» №543/96-ВР від 22.11.1996 (із
змінами та доповненнями) позивач
просить стягнути з відповідача пеню в
сумі 2104,87 грн., з яких за серпень 2013 року
- 32,85 грн., за вересень 2013 року - 1,87 грн.,
за листопад 2013 року - 2070,15 грн.
внаслідок несвоєчасного виконання
зобов'язань зі сплати рахунків за
спожиту активну електроенергію та
перетікання реактивної
електроенергії.

Перевіривши розрахунок пені, суд
вважає, що позовні вимоги в цій частині
обґрунтовані та підтверджені
матеріалами справи.

Під час розгляду справи відповідачем
подано до суду заяву, якою він просить
суд зменшити розмір пені нарахованої
позивачем, посилаючись на відсутність
його вини в несвоєчасному виконанні
зобов'язань перед позивачем та
зазначає, що порушення договірних
зобов'язань сталося внаслідок затримки
платежів Головним управлінням
державної казначейської служби
України у Миколаївській області.
Управління освіти, як бюджетна
організація, враховуючи особливості
бюджетного законодавства України, не
мала інших законодавчих механізмів для
перерахування коштів, будь - яким іншим
чином.

Відповідач також вказує на те, що
кредиторська заборгованість
Управління освіти на сьогоднішній день
складає майже 12000000,0 грн., яка склалася
теж через невчасне розрахунково-касове
обслуговування органів
Держказначейства, зазначає що бюджетом
галузі освіти на 2014 рік, не були
забезпечені всі нагальні потреби
управління освіти, що призвело до
скрутного матеріального становища та
неналежного виконання зобов'язань
перед контрагентами.

Відповідно до ч.3 ст.551 Цивільного
кодексу України, розмір неустойки
може бути зменшений за рішенням суду,
якщо він значно перевищує розмір
збитків, та за наявності інших
обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 Господарського кодексу
України встановлено, що у разі, якщо
належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора, суд має право зменшити
розмір санкцій. При цьому повинен бути
взятий до уваги ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні, не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не задало
збитків іншим учасникам господарських
відносин, суд може, з урахуванням
інтересів боржника, зменшити розмір
належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно п.3 ч.1 ст.83 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до приписів ст.3 Цивільного
кодексу України, загальними засадами
цивільного законодавства є судовий
захист цивільного права та інтересу,
справедливість, добросовісність та
розумність.

Судом взято до уваги, що заборгованість
за електричну енергію, станом на час
подання позову, повністю погашена
відповідачем, тобто відповідачем в
добровільному порядку повністю
усунено порушення.

Відповідно до Пооження про Управління
освіти Миколаївської міської ради
(а.с.108-115), Управління є виконавчим
органом Миколаївської міської ради, що
створює умови для реалізації
гарантованого Конституцією України
права громадян на отримання
дошкільної, повної загальної середньої
та позашкільної освіти; забезпечує
навчально-методичне керівництво та
інспектування навчальних закладів, що
є комунальною власністю; забезпечує
соціальний захист, охорону життя,
здоров'я та захист прав учасників
навчально-виховного процесу в
навчальних закладах і установах освіти
тощо. Джерелами фінансування
Управління освіти є кошти місцевого
бюджету.

Суд вважає, що нарахування та стягнення
з відповідача збитків від інфляції у
певній мірі компенсує позивачу
негативні наслідки пов'язані з
порушенням відповідачем умов Договору
№44/5229. Тим більше, що вказані порушення
не були значними (прострочки платежів
складали від одного до десяти днів).

Стягнення ж з відповідача пені у
повному обсязі, на думку суду, не є
співрозмірним з можливими негативними
наслідками від порушення відповідачем
зобов'язання, особливо враховуючи
фінансування Управління освіти
Миколаївської міської ради за рахунок
коштів місцевого бюджету, соціальну
значимість останнього та відсутність
його вини у несвоєчасній оплаті боргу.

Враховуючи викладене, суд вважає за
необхідне зменшити розмір належної до
сплати пені до 10,0 грн.

Відповідно до приписів ст.49 ГПК
України, сплачений позивачем судовий
збір підлягає відшкодуванню за рахунок
відповідача.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82, 821, п.3 ч.1
ст.83, ст.ст.84, 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Управління освіти
Миколаївської міської ради, 54001,
м.Миколаїв, вул.Інженерна, 3 (відомості
про банківські реквізити відсутні,
ЄРДПОУ 02145010) на користь Публічного
акціонерного товариства
«Миколаївобленерго», 54055, м.Миколаїв,
вул.Чигрина, 94 (р/р 53 в ОПЕРВ ОУ
Ощадному банку України м.Миколаїва, МФО
326461, ) 10,0 грн. пені, 774,89
грн. збитків від інфляції та 1827,0 грн.
судового збору.

3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Рішення суду, у відповідності зі ст.85
Господарського процесуального кодексу
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом

Згідно ст.ст.91, 93 Господарського
процесуального кодексу України,
сторони у справі, прокурор, треті особи,
особи, які не брали участь у справі,
якщо господарський суд вирішив питання
про їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили.

Апеляційна скарга подається через
місцевий господарський суд, який
розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення місцевим господарським
судом. У разі якщо в судовому засіданні
було оголошено лише вступну та
резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Суддя
М.В.Мавродієва

Рішення оформлено у відповідності до
ст.84 ГПК України

та підписано суддею 07 квітня 2014 року