м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Державного
підприємства «Завод 410 ЦА»
До Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Авіакомпанія «Хорс»
Про стягнення 44 780,44 грн.
Суддя Мельник В.І.
від позивача: Демський А.Л.,
довіреність № 48-4332 від 27.12.2013р.
від відповідача: не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Державне підприємство «Завод 410 ЦА»
(далі - позивач) подало на розгляд
господарського суду міста Києва позов
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авіакомпанія «Хорс»
(далі - відповідач) про стягнення 44 780,44
Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем не виконуються умови
договору № 20/01-11 від 20.01.2010р.
Ухвалою суду від 18.12.2013р. порушено
призначено розгляд на 24.01.2014 р.
суду документи по справі.
24.01.2014р. позивач подав через канцелярію
суду заяву про збільшення позовних
24.01.2014р. представник позивача у
судовому засіданні підтримав свої
позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача у судове
засідання не з`явився, вимог ухвали
суду про порушення провадження у
справі не виконав, про причини своєї
відсутності суд не повідомив.
Суд відклав розгляд справи на 21.02.2014р., у
зв'язку з відсутністю представника
21.02.2014р. судове засідання не відбулось,
у зв`язку з проведенням у місті Києві (в
районі розташування суду)
антитерористичної операції, що
призвело до унеможливлення роботи суду
в штатному режимі, внаслідок чого
судове засідання було перенесено на
21.03.2014р., згідно ухвали суду від 24.02.2014р.
21.03.2014р. представник позивача у
судовому засіданні підтримав свої
позовні вимоги у повному обсязі, надав
пояснення по суті спору.
Представник відповідача у судове
засідання не з`явився, вимог ухвали
суду про порушення провадження у
справі не виконав, про причини своєї
відсутності суд не повідомив.
Суд вирішив задовольнити позовні
Згідно ст.87 Господарського
процесуального кодексу України повне
рішення та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідачем 20.01.2010р.
було укладено договір № 20/01-11 про
постачання та відшкодування вартості
спожитої електричної енергії (далі -
договір), згідно якого позивач взяв на
себе зобов'язання надійно постачати
відповідачу електричну енергію у
необхідних йому обсягах з гарантованим
рівнем надійності, безпеки і якості, а
відповідач зобов'язався
відшкодовувати вартість отриманої
електричної енергії за обумовленими
тарифами (цінами) у терміни,
передбачені договором (п.1.1 договору).

Відповідно до п. 2.3.3. договору,
Відповідач зобов'язався сплачувати
вартість використаної електричної
енергії.

Згідно п. 6.4. договору, Відповідач до
першого числа поточного місяця
здійснює оплату вартості активної
електричної енергії поточного
розрахункового періоду платежем
розміром 100% заявленого обсягу активної
електричної енергії на поточний
розрахунковий період.

Позивач надає Відповідачу рахунок на
повний обсяг активної електричної
енергії, який підлягає оплаті.
Розрахунки Відповідач здійснює за
тарифами, які діяли в розрахунковому
періоді.

На виконання умов договору позивач
надавав відповідачу належним чином
електричну енергії на умовах договору,
про що, у вересні 2013р. між позивачем та
відповідачем було складено та
підписано акти приймання виконаних
робіт на суму 35 749,52 грн. та
3 261,01 грн.

На підставі зазначених актів,
позивачем було виставлено
рахунок-фактури № СФ - 0000719 від 23.09.2013р
та № СФ - 0000742 від 30.09.2013р. на загальну
суму 39 010,16 грн., які відповідач отримав
наручно.

Проте, в порушення умов договору,
станом на 11.12.2013р. зазначений борг
відповідач не сплатив, внаслідок чого
за період з 01.10.2013р. по 24.01.2014р. борг
відповідача перед позивачем склав 41
637,24 грн.

Пунктом 4.2.2 договору сторони визначили,
що за внесення платежів з порушенням
термінів, визначених умовами договору
та додатками до нього, відповідач має
сплатити позивачу пеню у розмірі 0,1% від
суми боргу за кожен день прострочення
платежу, враховуючи день фактичної
оплати. На підставі чого, позивач
нарахував відповідачу пеню у розмірі
6472,92 грн. (з урахуванням заяви про
збільшення позовних вимог).

Згідно заяви про збільшення позовних
вимог, позивач просив суд стягнути з
відповідача 51 406,20 грн. боргу, з яких: 41
637,24 грн. - основного боргу, 381,43 грн. - 3%
річних, 6472,92 грн. - пені, 2914,61 грн. штрафу
(7%) та судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг дна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язань, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один
суб'єкт господарського зобов'язання
повинен вчинити певну дію на користь
іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Виходячи з того, що відповідач не
виконав умови договору, заборгованість
за використану теплову енергію у
розмірі 41 637,24 грн. не сплатив, суд
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог в цій частині. Також
позивач просив суд стягнути з
відповідача пеню у розмірі 6472,92 грн. та
381,43 грн. - 3% річних (з урахуванням заяви
про збільшення позовних вимог),
нараховані за несвоєчасне виконання
умов договору, на підставі п.4.2.2 та
прострочення виконання грошового
зобов`язання згідно ст.. 625 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України,
боржник який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три відсотки
річних від простроченої суми.

Суд вважає, що вказані вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Крім того, позивач просив суд стягнути
з відповідача 2914,61 грн. - 7% штрафу (з
урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог), нарахованого на
підставі абз. 3 п.2 ст.231 ГК України,
згідно якого визначено що, у разі якщо
порушено господарське зобов'язання, в
якому хоча б одна сторона є суб'єктом
господарювання, що належить до
державного сектора економіки, або
порушення пов'язане з виконанням
державного контракту, або виконання
зобов'язання фінансується за рахунок
Державного бюджету України чи за
рахунок державного кредиту, штрафні
санкції застосовуються, якщо інше не
передбачено законом чи договором, за
прострочення понад тридцять днів,
стягується штраф у розмірі семи
відсотків вказаної вартості. Оскільки
позивач є державним підприємством, яке
було засновано на державній власності,
про що зазначено у статуті позивача,
копія якого наявна в матеріалах справи,
суд дійшов висновку про правомірність
вимоги позивача про стягнення з
відповідача 2914,61 грн. - 7% штрафу, а тому
він підлягає стягненню з відповідача у
повному обсязі.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини справи, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, враховуючи
вищенаведене, позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Позивач також просив суд стягнути з
відповідача сплачений судовий збір у
розмірі 1720,50 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми,
які підлягають сплаті за витрати,
пов'язані з розглядом справи, при
задоволенні позову, покладаються на
відповідача у повному обсязі,

Керуючись ст.ст. 173, 193 ГК України, ст.ст.
525, 526, 530, 625, 629, 712, 714 ЦК України, ст.ст. 22,
33, 49, 81-1, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авіакомпанія «Хорс»
(01133, м.Київ, бул. Лесі Українки 34, ) на користь Державного
підприємства «Завод 410 ЦА» (03151, м.Київ,
просп. Повітрофлотський 94, ) 41 637 (сорок одну тисячу шістсот
тридцять сім) грн. 24 коп. - основного
боргу, 381 (триста вісімдесят одну) грн. 43
коп. - 3% річних, 6472 (шість тисяч
чотириста сімдесят дві) грн. 92 коп. -
пені, 2914 (дві тисячі дев`ятсот
чотирнадцять) грн. 61 коп. - 7% штрафу,
судовий збір у розмірі 1720 (одну тисячу
сімсот двадцять) грн. 50 коп.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК
України.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

(Повний текст рішення підписано
28.03.2014р.)

Суддя
В.І.Мельник