м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/1478/14 18.03.14
За позовом публічного акціонерного
товариства «УКРТРАНСГАЗ» в особі філії
«Управління магістральних
газопроводів «КИЇВТРАНСГАЗ»
акціонерного товариства
до товариства з обмеженою
відповідальністю «Конструкт Груп»
про стягнення 156 804, 48 грн.
Суддя Кирилюк Т.Ю.
позивача: юрисконсульт Купрієнко
В.І. (довіреність № 980512 від 28.12.2013)
юрисконсульт Васійчук Л.Ф.
(довіреність № 980514 від 28.12.2013)
відповідача: не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Публічне акціонерне товариство
«УКРТРАНСГАЗ» в особі філії
«Управління магістральних
газопроводів «КИЇВТРАНСГАЗ»
публічного акціонерного товариства
«УКРТРАНСГАЗ» звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовною заявою про стягнення з
товариства з обмеженою
відповідальністю «Конструкт Груп» 156
804, 48 грн., (у тому числі: 98 724, 39 грн. - пені
та 58 080, 09 грн. - штраф).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
Відповідач порушив господарські
зобов'язання в частині строків
поставки обладнання та строків
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.02.2014 порушено провадження у
справі № 910/1478/14 та призначено її
розгляд на 04.03.2014.
У зв'язку з відсутністю у судовому
засіданні представника Відповідача
відповідно до статті 77 Господарського
процесуального кодексу України
розгляд справи відкладався.
Представники Позивача у судовому
засіданні підтримали вимоги, викладені
в позовній заяві та просили їх
задовольнити у повному обсязі.
Представник Відповідача письмовий
відзив на позов не надав, у судове
засідання 18.03.2014 повторно не з'явився,
однак 17.03.2014 через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва подав
друге клопотання про відкладення
розгляду справи.
Господарський суд з урахуванням
обставин конкретної справи може не
брати до уваги доводи учасника
судового процесу - підприємства,
установи, організації, іншої юридичної
особи, державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою-четвертою статті 28
Господарського процесуального кодексу
України, з числа як своїх працівників,
так і осіб, не пов'язаних з ним
трудовими відносинами. Неможливість
такої заміни представника підлягає
доведенню учасником судового процесу
на загальних підставах (статті 32-34
Господарського процесуального кодексу
Оскільки ухвалою Господарського суду
міста Києва від 04.03.2014 задоволено
клопотання Відповідача про
відкладення розгляду справи та
враховуючи необґрунтованість доводів
Відповідача, суд відмовив у
задоволенні клопотання про
відкладення розгляду справи.
Судом у відповідності з вимогами
статті 811 Господарського
процесуального кодексу України
складено протоколи судових засідань,
які долучено до матеріалів справи.
У судовому засіданні 18.03.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Заслухавши пояснення представника
Позивача, дослідивши наявні у
матеріалах справи докази
Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Дочірньою компанією «Укртрансгаз»
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» (правонаступником
якого є Позивач) та Відповідачем 25
вересня 2012 року укладено договір №
відповідно до якого останній
зобов'язався надати послуги з монтажу,
технічного обслуговування і ремонту
контрольно-вимірювальної апаратури, що
знаходиться за адресою: м. Боярка,
Київська область, вулиця Маяковського,
а Позивач сплатити їх вартість.

Відповідно до пункту 5.1 договору №
від 25.09.2012 вартість договору
склала 2 951 801, 87 грн., з яких: 716 984, 92 грн.
- вартість матеріалів та послуг, 16 993 821,
60 грн. - вартість обладнання.

Пунктом 2.1 договору № від 25.09.2012
сторони погодили, що передбачені
договором послуги Відповідач надає із
своїх матеріалів, а також обладнання,
поставку якого, як і початок надання
послуг за договором останній здійснює
після отримання від Позивача
відповідного письмового розпорядження
(дозволу) на початок надання послуг.

Укладений сторонами договір за своєю
правовою природою є змішаним
договором, який поєднує елементи
договорів підряду та поставки.

Відповідно до статті 627 Цивільного
кодексу України сторони вільні в
укладенні договорів та визначенні їх
умов.

Частиною третьою статті 6 Цивільного
кодексу України встановлено право
сторін договору при його укладенні
відступити від положень актів
цивільного законодавства та
врегулювати свої відносини на власний
розсуд (за виключенням законодавчих
приписів імперативного характеру).

Договір, в якому поєднуються елементи
договорів різних типів, що визначені
законодавством, є змішаним. В
результаті укладення змішаного
договору утворюється єдине
зобов'язання (у широкому розумінні), яке
спрямоване на досягнення єдиної мети,
оскільки сторони, поєднуючи умови
різних цивільно-правових договорів,
пов'язують здійснення своїх прав і
обов'язків, передбачених одним із цих
договорів, зі здійсненням прав і
обов'язків, передбачених іншим
договором.

Відповідно до пункту 2.2 договору №
від 25.09.2012 Відповідач
зобов'язався надати послуги протягом 270
календарних днів з дати отримання від
Позивача письмового розпорядження на
початок надання послуг та надати їх з
обов'язковим дотриманням погодженого з
останнім графіку надання послуг, який є
невід'ємною частиною договору (додаток
№ 2).

Згідно графіка надання послуг
(додаток № 2 до договору № від
25.09.2012) поставка обладнання
здійснюється Відповідачем протягом
першого-третього місяців з дати
отримання письмового дозволу Позивача
на початок надання послуг.

На виконання зазначеного пункту
договору Позивач надав Відповідачу
дозвіл на початок надання послуг з
17.06.2013 з обов'язковим дотриманням
погодженого графіку їх надання, про що
повідомив супровідним листом від 14
червня 2013 року.

Таким чином, оскільки матеріали
справи містять належні докази
направлення Відповідачу дозволу на
початок надання послуг за договором №
від 25.09.2012 та враховуючи
нормативні строки пересилання
поштових відправлень у межах однієї
області, з урахуванням графіку
погоджених строків поставки
обладнання, Відповідач зобов'язаний
поставити обладнання протягом
першого-третього місяців та виконати
роботи (демонтаж, монтаж,
пусконалагоджувальні роботи) протягом
другого-дев'ятого місяців з дати
отримання письмового дозволу Позивача
на початок надання послуг.

Враховуючи зазначені строки поставки
обладнання, визначені у додатку № 2 до
договору № від 25.09.2012 з
врахуванням надісланого письмового
розпорядження Відповідач зобов'язався
у повному обсязі у строк не пізніше 19
вересня 2013 року поставити Позивачу
обладнання вартістю 16 993 821, 60 грн. та у
строк з 19 липня 2013 року по 19 березня 2014
року виконати роботи загальною
вартістю 716 984, 92 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно накладних № 59, № 60 від 27
листопада 2012 року та № 62 від 17 грудня 2012
року Відповідач поставив Позивачу
обладнання загальною вартістю 16 612 221,
60 грн.

Доказів поставки Відповідачем
обладнання на суму 16 993 821, 60 грн.
матеріали справи не містять та суду не
надано.

У зв'язку з порушенням строків
поставки обладнання, визначених
умовами договору № від 25.09.2012
Позивач просить суд стягнути пеню у
розмірі 51 134, 40 грн.

Заявляючи вимогу про стягнення 51 134, 40
грн. пені за порушення строків поставки
обладнання Позивач посилається на 8.1
договору № від 25.09.2012, однак суд
не може погодитися з позицією Позивача,
оскільки договором пеня за порушення
строків поставки обладнання не
передбачена.

Зважаючи на вищевикладене, вимога про
стягнення 51 134, 40 грн. пені за порушення
строків поставки обладнання
задоволенню не підлягає.

Позивачем також заявлено вимоги про
стягнення пені та штрафу за порушення
строків виконання робіт за договором №
від 25.09.2012.

Статтею 837 Цивільного Кодексу України
визначено, що за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

В силу частини першої статті 846
Цивільного кодексу України строки
виконання роботи або її окремих етапів
встановлюються у договорі підряду.

Пунктом 4.2 договору № від 25.09.2012
сторони погодили, що
здавання-приймання наданих послуг
після їх закінчення здійснюється у
відповідності з чинним порядком і
оформлюється актом здачі-приймання
наданих послуг.

Судом встановлено, що Відповідач у
встановлені договором № від
25.09.2012 строки не виконав роботи з
монтажу, технічного обслуговування і
ремонту контрольно-вимірювальногї
апаратури, зокрема, акту
здачі-приймання виконаних робіт
Відповідачем суду не надано та в
матеріалах справи відсутній.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Частиною першою статті 193
Господарського кодексу України
встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Згідно статті 173 Господарського
кодексу України один суб'єкт
господарського зобов'язання повинен
вчинити певну дію на користь іншого
суб'єкта, а інший суб'єкт має право
вимагати від зобов'язаної сторони
виконання її обов'язку.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статті 216-218 Господарського кодексу
України передбачають, що у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, якими зокрема, є
господарські санкції.

Згідно статті 614 Цивільного кодексу
України особа, яка порушила
зобов'язання несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або
необережності), якщо інше не
встановлене договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.
Відповідачем не надано суду будь-яких
підтверджень того, що неналежне
виконання господарського зобов'язання
сталось не з його вини.

Згідно пункту 2 статті 217
Господарського кодексу України, у
сфері господарювання застосовуються
наступні види господарських санкцій:
відшкодування збитків; штрафні
санкції; оперативно-господарські
санкції.

У розумінні статті 230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до пункту 8.1 договору №
від 25.09.2012 за порушення строків
надання послуг Відповідач оплачує
Позивачу пеню в розмірі 0, 1 % від
вартості послуг, з яких допущено
порушення строку надання, за кожен день
такого прострочення, а за прострочення
надання послуг понад тридцять днів
Відповідач додатково сплачує штраф у
розмірі семи відсотків вартості
послуг, з яких допущено порушення.

Враховуючи вищенаведене, вимоги про
стягнення 58 080, 09 грн. штрафу та 47 589, 99
грн. пені за період з 19.08.2013 по 31.01.2014 за
порушення строків надання послуг є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
заявлені публічним акціонерним
товариством «УКРТРАНСГАЗ» в особі
філії «Управління магістральних
газопроводів «КИЇВТРАНСГАЗ»
публічного акціонерного товариства
«УКРТРАНСГАЗ» вимоги документально
підтверджені, а отже такі, що
підлягають частковому задоволенню у
розмірі 105 670, 08 грн.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України, з
Відповідача стягуються понесені
Позивачем витрати по сплаті судового
збору пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд міста Києва, -

В И Р
І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Конструкт Груп» (02088,
м. Київ, вулиця Леніна, будинок 31, офіс 1,
ідентифікаційний код 36058301) на користь
публічного акціонерного товариства
«УКРТРАНСГАЗ» в особі філії
«Управління магістральних
газопроводів «КИЇВТРАНСГАЗ»
публічного акціонерного товариства
«УКРТРАНСГАЗ» (03065, м. Київ, проспект
Комарова, будинок 44, ідентифікаційний
код 23517243) 58 080 (п'ятдесят вісім тисяч
вісімдесят) грн. 09 коп. - штрафу, 47 589
(сорок сім тисяч п'ятсот вісімдесят
дев'ять) грн. 99 коп. - пеня та 2 113 (дві
тисячі сто тринадцять) грн. 40 коп. -
витрати по сплаті судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити.

4. Видати наказ.

Повне рішення складено: 20.03.2014.

Суддя
Кирилюк Т.Ю.