РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2014 р.
Справа № 5004/425/12

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючої судді
Олексюк Г.Є.

суддів
Гудак А.В.

суддів
Сініцина Л.М.

при секретарі судового засідання
Юрчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Вест Ойл Груп" на
рішення господарського суду
Волинської області від 26.06.12 р.

позивач Публічне акціонерне
товариство "Банк "Форум"

відповідач Товариство з обмеженою
відповідальністю "Вест Ойл Груп"

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача:

1/ ТзОВ "Херсонський нафтопереробний
завод"

2/ ТзОВ "Торговий дім "Континіум -
Галичина"

3/ ТзОВ "Континент Нафто Трейд"

4/ ТзОВ "Золотий екватор"

5/ ТзОВ "Завод Галичина"

про стягнення 8 114 803,10 дол. США, що в
гривневому еквіваленті складає 64 801 702,75

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

третьої особи 1 ,2,3,4,5-не з"явився

Судом роз'яснено представникам сторін
права та обов'язки, передбачені ст.ст.20,
22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не поступало, заяв про
відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Волинської області від 26.06.12р. у справі
№ 5004/425/12( колегія суддів : головуючий
суддя Якушева І.О., судді Костюк С.В.,
Кравчук А.М.) позов Публічного
акціонерного товариства "Банк "Форум"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вест Ойл Груп",
третіх осіб на стороні відповідача, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору: ТзОВ "Херсонський
нафтопереробний завод", ТзОВ "Тоговий
дім "Континіум-Галичина", ТзОВ "Завод
"Галичина", ТзОВ "Континент Нафто Трейд",
ТзОВ "Золотий екватор" про стягнення 8 114
803,10 дол. США, що в гривневому
еквіваленті складає 64 801 702,75 грн.
задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вест Ойл Груп" як із
солідарного боржника за кредитним
договором №0007/08/11-KL MVI від 11.03.08р. на
користь Публічного акціонерного
товариства "Банк Форум" 7 215 289 дол. США
заборгованості за кредитом, наданим на
підставі кредитного договору №0007/08/11-KL
MVI від 11.03.08р.; 499 678 дол. США
заборгованості за відсотками за
користування кредитом;- 2 961 128 грн.
97 коп. пені за несвоєчасне повернення
кредитних коштів; 231 555 грн. 82 коп.
пені за несвоєчасну сплату відсотків
за користування кредитом; 5 000 грн.
штрафу за неналежне виконання
зобов'язань, передбачених п.3.3.
кредитного договору;- 64 380 грн.
витрат, пов'язаних з оплатою судового
збору.

Задовольняючи позов з огляду на
положення ст.ст.193, 232 Господарського
кодексу України, ст.ст.526, 543, 546, 553, 554, 599,
1049, 1054 Цивільного кодексу України,
ст.ст.44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд дійшов висновку про
обґрунтованість позову, оскільки
вимоги позивача грунтуються на умовах
:

- кредитного договору №0007/08/11-KL MVI від
11.03.08 року та додаткових угод до нього,
укладених між АКБ «Форум» та ЗАТ
"Херсонський нафтопереробний завод";

- договору поруки № б/н від 29.07.2010 року,
укладеного між АКБ «Форум» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Вест Ойл Груп"про
забезпечення ЗАТ "Херсонський
нафтопереробний завод" виконання
зобов'язань позичальником по
кредитному договору № 0007/08/11-KL MVI.

Не погоджуючись з прийнятим судом
першої інстанції рішенням, відповідач
звернувся до Рівненського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення місцевого господарського суду
скасувати та прийняти нове рішення,
яким в позові відмовити.

З посиланням на положення кредитного
договору та ст. 99 Конституції України,
ст.ст. 192, 524, 53 ЦК України, ст. 35 ЗУ "Про
Національний банк України", ст. 5
Декрету Кабінету Міністрів України
"Про систему валютного регулювання та
валютного контролю" звертає увагу, що
позивач не наділений правом на
отримання грошових коштів у іноземній
валюті, оскільки у нього відсутня
індивідуальна ліцензія НБУ.

Просить скасувати рішення
господарського суду Волинської
області від 26.06.12р. у справі №5004/425/12 та
прийняти нове рішення, яким в повному
обсязі відмовити в задоволенні
позовних вимог.

У письмовому відзиві на апеляційну
скаргу представник позивача не
погоджується з доводами апеляційної
скарги з підстав безпідставності та
необґрунтованості. Вважає рішення
господарського суду Волинської
області від 26.06.12р. у справі №5004/425/12
таким, що винесене з повним з'ясуванням
всіх обставин, що мають значення для
справи: висновки, викладені у рішенні,
відповідають обставинам справи, а при
винесенні рішення суд вірно застосував
норми матеріального та процесуального
права.

З посиланням на ст.ст. 192, 533, 1054 ЦК
України, ст.ст. 2, 47, 49 Закону України "Про
банки та банківську діяльність", ст. 345
ГПК України, практику Вищого
господарського суду України та
практику Верховного суду України
вказує на наявність в Публічного
акціонерного товариства "Банк "Форум"
права на здійснення операцій з надання
кредитів в іноземній валюті без
одержання індивідуальних ліцензій.

Просить рішення господарського
суду Волинської області від 26.06.12р. у
справі №5004/425/12 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Вест Ойл
Груп" без задоволення.

Ухвалою Рівненського
апеляційного господарського суду від
23.07.12р. у справі №5004/425/12 апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вест Ойл Груп" до
Публічного акціонерного товариства
"Банк "Форум" про стягнення 8 114 803,10 дол.
США, що в гривневому еквіваленті
складає 64 801 702,75 грн. прийнято до
провадження та призначено розгляд
справи.

Розпорядженням В.о. голови
Рівненського апеляційного
господарського суду Гудак А.В. від 11.09.12
р. у справі № 5004/425/12 у зв'язку із
перебуванням у відпустці судді Дужича
С.П., та відповідно до затверджених
складів колегій внесено зміни до
складу колегії суддів та визначено
колегію суддів у складі: головуючий
суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В. ,
суддя Сініцина Л.М.

12 вересня 2012 р. Товариством з обмеженою
відповідальністю "Вест Ойл Груп" подано
клопотання про зупинення провадження у
справі, в зв'язку із неможливістю її
розгляду до набрання законної сили
рішення пов'язаних з нею справ, які
знаходяться в провадженні
господарського суду міста Києва, а
саме:

- справи № 5011-33/8783-2012 за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Золотий екватор" до
публічного акціонерного товариства
"Банк Форум" та приватного акціонерного
товариства "Херсонський
нафтопереробний завод" про визнання
кредитного договору № 0007/08/11-KLMVI від
11.03.2008 року недійсним;

- справи № 5011-33/8654-2012 за позовом
Приватного акціонерного товариства
"Херсонський нафтопереробний завод" до
Публічного акціонерного товариства
"Банк Форум" та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вест Ойл Груп" про
визнання договору поруки від 29.07.2010
року недійсним.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 04.10.12р. у справі
№5004/425/12 апеляційне провадження
зупинено до вирішення справ №
5011-33/8783-2012 та № 5011-33/8654-2012 (набрання
судовими рішеннями законної сили).

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 25.02.14р. у справі
№5004/425/12 апеляційне провадження
поновлено.

Позивачем на електронну адресу суду,
надіслано клопотання від 25.03.14 у справі
№ 5004/425/13 про розгляд справи без участі
представника банку.

25 березня 2014р. відповідачем надіслано
клопотання про припинення провадження
у справі №5004/425/12, в зв'язку з погашення
заборгованості в повному обсязі.

Сторони не скористалися правом участі
під час апеляційного перегляду справи
та не забезпечили явку своїх
представників у судове засідання
апеляційного господарського суду, хоча
про час та місце апеляційного
перегляду справи повідомлялись
заздалегідь та належним чином, на що
вказують зворотні повідомлення
відділення поштового зв'язку ( т.3, а.с.
106-113).

Статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених статтею 69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Оскільки сторони належним чином
повідомлені про час та місце
апеляційного перегляду справи,
враховуючи обмеженість строків
вирішення спору, явка сторін
обов'язковою не визнавалась, судова
колегія визнала за можливе розглянути
справу у відсутність представників
сторін.

У відповідності до статті 101
Господарського процесуального кодексу
України апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі. У
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши повноту з'ясування та
доведеність всіх обставин, що мають
значення для справи, дослідивши
правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права при винесенні оскарженого
рішення, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга до задоволення не
підлягає , виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 11
березня 2008 року між акціонерним
комерційним банком "Форум",
правонаступником якого згідно з
преамбулою Статуту ПАТ "Банк Форум",
затвердженого загальними зборами
акціонерів 10.02.2011р., протокол №1/2011/,
зареєстрованого 18.04.2011р., є публічне
акціонерне товариство "Банк Форум"
(надалі - банк) та закритим акціонерним
товариством "Херсонський
нафтопереробний завод" (надалі -
позичальник) було укладено кредитний
договір № 0007/08/11-KLMVI (надалі - кредитний
договір).

Згідно із відповіддю Головного
управління регіональної статистики м.
Києва № 23-07/1706 від 17.05.2012р. відповідно до
реєстраційних дій від 26.01.2011р. ЗАТ
"Херсонський нафтопереробний завод"
було перейменоване на приватне
акціонерне товариство "Херсонський
нафтопереробний завод"

Відповідно з п.1.1 кредитного договору
банк надає позичальнику кредитні кошти
у гривні та/або доларах США у формі
кредитної лінії для поповнення
обігових коштів з максимальним лімітом
заборгованості на день надання
кредитних коштів в сумі 25 000 000 грн.

Згідно з пунктом 1.3 кредитного договору
кредитні кошти в межах суми, зазначеної
в пункті 1.1 цього договору, можуть
надаватися позичальнику окремими
частинами (траншами) в будь-якій валюті,
зазначеній в пункті 1.1. кредитного
договору, відповідно до письмової
заяви позичальника.

Додатковою угодою від 11.03.2008 року до
кредитного договору банк та
позичальник внесли зміни до пункту 1.1.
кредитного договору, виклавши його в
наступній редакції: "Банк надає
позичальнику кредитні кошти у гривні
та/або доларах США у формі кредитної
лінії для поповнення обігових коштів з
максимальним лімітом заборгованості
на день надання кредитних коштів в сумі
35 000 000 грн."

Додатковою угодою № 1 від 28.03.2008 року до
кредитного договору сторони погодили,
що в межах відкритої кредитної лінії
банк надає позичальнику перший транш в
розмірі 10 000 000 грн. строком до 10 березня
2009 року.

На виконання цієї додаткової угоди
банком було перераховано позичальнику
9 964 333,97 грн., що підтверджується
меморіальним ордером № 522217 від 29 липня
2008 року (т.1 а.с.54).

Додатковою угодою № 2 від 28.07.2008 року до
кредитного договору сторони погодили,
що в межах відкритої кредитної лінії
банк надає позичальнику другий транш в
розмірі 3 097 380 дол. США строком до 10
березня 2009 року.

На виконання цієї додаткової угоди
банком було перераховано позичальнику
14 999 991,86 грн., що є еквівалентом 3 097 380,00
дол. США.

Меморіальним ордером № 519380 від 28 липня
2008 року підтверджується надання
другого траншу (т.1 а.с.55).

Додатковою угодою № 3 від 29.07.2008 року до
кредитного договору сторони погодили,
що в межах відкритої кредитної лінії
банк надає позичальнику третій транш в
розмірі 2 057 259 дол. США строком до 10
березня 2009 року.

На виконання цієї додаткової угоди
банком було перераховано позичальнику
9 995 801,02 грн., що є еквівалентом 2 060 650 дол.
США ,що підтверджується меморіальним
ордером № 625694 від 8 вересня 2008 року (т.1
а.с.56).

У зв'язку з неспроможністю
позичальника своєчасно повернути
отримані кредитні кошти за кредитним
договором банк, маючи на меті
продовження співробітництва з
позичальником в майбутньому, йдучи
назустріч інтересам позичальника та
сподіваючись на добросовісність
позичальника, уклав з позичальником
декілька додаткових угод/договорів до
кредитного договору, відповідно до
яких початкова дата повернення
позичальником кредитних коштів була
змінена з 10 березня 2009 року на 31 січня
2013 року.

31.05.2011 року між сторонами було укладено
додатковий договір № 14 до кредитного
договору, відповідно до якого сторони
підтвердили наявність станом на дату
підписання цього додаткового договору
заборгованості позичальника перед
банком по поверненню кредиту в доларах
США в сумі 7 215 289 дол. США. Даним
додатковим договором сторони також
виклали окремі положення кредитного
договору в новій редакції.

Так, пунктом 1.1 кредитного договору,
чинна редакція якого затверджена
додатковим договором № 14 до кредитного
договору, встановлено, що банк надає
позичальнику кредитні кошти у гривні
та/або доларах США у формі
невідновлюваної відкличної кредитної
лінії для поповнення обігових коштів з
максимальним лімітом заборгованості в
сумі 7 215 289 дол. США, (тобто в сумі
фактичної заборгованості позичальника
перед банком за кредитом відповідно до
кредитного договору станом на дату
підписання додаткового договору № 14 до
кредитного договору).

Пунктом 1.2. кредитного договору (чинна
редакція якого затверджена додатковим
договором № 14 до кредитного договору)
визначено, що кредитні кошти за
кредитним договором надаються строком
до 31 січня 2013 року.

Відповідно до пункту 4 додаткового
договору № 14 до кредитного договору
сторони погодили, що позичальник
зобов'язується повернути отримані
кредитні кошти у доларах США в сумі 7 215
289 дол. США частинами, за встановленим
цим пунктом графіком.

Даним графіком передбачено, що
позичальник зобов'язаний повертати
кредитні кошти у визначеному цим
пунктом додаткового договору № 14
розмірі щомісяця (не пізніше
останнього робочого дня відповідного
місяця), починаючи з травня 2011 року та
закінчуючи січнем 2013 року.

Цим же пунктом додаткового договору №
14 до кредитного договору зазначено, що
повернення отриманих за умовами
кредитного договору кредитних коштів
за весь строк кредитування
здійснюється позичальником в валюті
отриманих кредитних коштів.

Пунктом 1.4. кредитного договору (чинна
редакція якого затверджена додатковим
договором № 14 до кредитного договору)
встановлено, що за користування
кредитними коштами встановлюється
плата (проценти) в розмірі: а) 21,5
процентів річних за користування
кредитними коштами в гривні, та б) 10,7
процентів річних за користування
кредитними коштами в доларах США.

Відповідно до підпункту 3.3.2 пункту 3.3.
кредитного договору (чинна редакція
якого затверджена додатковим
договором № 14 до кредитного договору)
позичальник зобов'язаний повернути
банку суму наданих кредитних коштів в
повному обсязі в порядку та в строки,
визначені кредитним договором,
своєчасно та в повному обсязі
сплачувати проценти за користування
кредитними коштами.

Пунктом 2.6. кредитного договору в
редакції змін, внесених додатковою
угодою від 30.12.2010р., визначено, що
проценти за користування кредитними
коштами сплачуються позичальником
самостійно у валюті кредиту, за перший
місяць користування кредитними
коштами не пізніше останнього робочого
дня першого місяця користування
кредитними коштами за період з моменту
видачі кредитних коштів по 25-те число
першого місяця користування
кредитними коштами включно. В
подальшому проценти за користування
кредитними коштами сплачуються
позичальником щомісячно, за період з
26-го числа попереднього місяця по 25-те
число поточного місяця включно, не
пізніше останнього дня поточного
місяця.

Позичальник не виконав зобов'язань,
взятих за кредитним договором
№0007/08/11-КL МVІ від 11.03.2008р. з врахуванням
змін і доповнень до нього, внесених
додатковим договором № 14 від 31.05.2011р.,
не дотримувався затвердженого графіку
повернення кредитних коштів, не
виконував належним чином зобов'язань
по сплаті процентів за користування
кредитом.

У зв'язку з неналежним виконанням
позичальником зобов'язань, взятих за
кредитним договором №0007/08/11-КL МVІ від
11.03.2008р. з врахуванням змін і доповнень
до нього, внесених додатковим
договором № 14 від 31.05.2011р., за ним
утворилась:

- заборгованість за кредитом в розмірі 7
215 289 дол. США, що в гривневому
еквіваленті станом на 14.03.2012р. складає 57
614 082,67 грн.;

- заборгованість за процентами в
розмірі 499 678,81 дол. США, що в гривневому
еквіваленті станом на 15.03.2012р. складає 3
989 935,30 грн.

Згідно з підпунктом 3.2.3 пункту 3.2
кредитного договору в редакції змін,
внесених додатковим договором № 14 від
31.05.2011р., банк має право, зокрема,
вимагати повернення кредитних коштів
та сплати процентів за користування
кредитними коштами у випадку
невиконання чи неналежного виконання
позичальником своїх зобов'язань за
кредитним договором.

Пунктом 5.2 кредитного договору в
редакції змін, внесених додатковим
договором № 14 від 31.05.2011р., передбачено,
що банк вправі (але не зобов'язаний)
вимагати від позичальника повернення
кредитних коштів (повністю чи частково
- на вибір банку), сплати процентів за
користування кредитними коштами,
сплати штрафних санкцій, що
передбачені кредитним договором у
випадку, зокрема, невиконання чи
неналежного виконання позичальником
будь-якого із зобов'язань за кредитним
договором (в тому числі, але не
обмежуючись, прострочення повернення
позичальником кредитних коштів, як
передбачено підпунктом 3.3.2 кредитного
договору).

У зв'язку з неналежним виконанням
позичальником своїх зобов'язань за
кредитним договором банк, користуючись
своїм правом, передбаченим підпунктом
3.2.3 пункту 3.2, підпунктом 3.3.6 пункту 3.3 та
пунктом 5.2 кредитного договору,
звернувся до позичальника з вимогою
від 08.02.2012 року (т.1 а.с.66) про сплату
заборгованості - повернення кредитних
коштів в повному обсязі, сплату
процентів за користування кредитними
коштами та сплату штрафних санкцій за
кредитним договором.

Факт надіслання вимоги від 08.02.2012р.
підтверджується описом вкладення (т.1
а.с.67), фіскальним чеком від 16.02.2012р.,
факт отримання -повідомленням про
вручення вимоги 21.02.2012р.

Проте, позичальник вимоги кредитора не
виконав, заборгованості за кредитним
договором, за процентами у повному
обсязі не сплатив.

Аналізуючи встановлені обставини
справи, Рівненський апеляційний
господарський суд вважає за необхідне
врахувати наступні положення чинного
законодавства.

У відповідності до ст.193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.ст. 526, 599 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Статтею 610 Цивільного кодексу України
визначено, що порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.1 ст. 1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Статтею 1049 Цивільного кодексу України
визначено, що позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.

На момент розгляду справи судом першої
інстанції у зв'язку з невиконанням
позичальником договірних зобов'язань
за ним утворилась заборгованість за
кредитом в розмірі 7 215 289 дол. США, що в
гривневому еквіваленті станом на
14.03.2012р. складає 57 614 082,67 грн.;
заборгованість за процентами в розмірі
499 678,81 дол. США, що в гривневому
еквіваленті станом на 14.03.2012р. складає 3
989 935,30 грн.

Відповідно до пункту 4.1 кредитного
договору за несвоєчасне повне чи
часткове повернення кредитних коштів
та за несвоєчасну повну чи часткову
сплату процентів позичальник сплачує
неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2
процентів, що обчислюється з суми
неповерненого кредиту та/або
несплачених процентів за кожен день
прострочення. Сплата пені не звільняє
позичальника від сплати процентів за
користування кредитними коштами до
моменту фактичного погашення
заборгованості.

У зв'язку із порушенням позичальником
встановлених умовами кредитного
договору №0007/08/11-КL МVІ від 11.03.2008р.
строків повернення кредиту, строків
сплати процентів за користування ним,
позивач нараховує позичальнику
відповідно до ст.ст.546, 549 ЦК України,
умов кредитного договору пеню за
несвоєчасне повернення кредитних
коштів в розмірі 370 836,44 дол. США, що в
гривневому еквіваленті за офіційним
курсом гривні до долара США станом на
14.03.2012р. складає 2 961 128,97 грн.; пеню за
несвоєчасну сплату відсотків за
користування кредитом в розмірі 28 998,85
дол. США, що в гривневому еквіваленті за
офіційним курсом гривні до долара США
станом на 14.03.2012р. складає 231 555,82 грн.;

Пеня за несвоєчасне повернення
кредитних коштів обчислена позивачем,
враховуючи умову додаткової угоди №13
від 30.12.2010р. про те, що до 31.01.2011р.
позичальник мав повернути кредитні
кошти в розмірі 7 215 289 дол. США, та
враховуючи те, що додатковою угодою №14
від 31.05.2011р. повернення кредиту в
розмірі 7 215 289 дол. США було розстрочено
на період травень 2011р. -січень 2013р.

Пеня за несвоєчасну сплату відсотків
нарахована у відповідності до умов
кредитного договору щодо строків
сплати процентів, в межах строків,
встановлених п.6 ст.232 ГК України.

Згідно з пунктом 4.4 кредитного договору
за кожний випадок невиконання або
неналежного виконання зобов'язань,
передбачених пунктом 3.3 кредитного
договору (крім підпункту 3.3.2),
позичальник сплачує банку штраф у
розмірі 5 000 грн.

Відповідно до підпункту 3.3.6 пункту 3.3
кредитного договору позичальник
зобов'язаний повернути кредитні кошти
та сплатити проценти за користування
ними на письмову вимогу банку у
випадках, передбачених кредитним
договором та договором/ами, які є
забезпеченням виконання зобов'язань за
кредитним договором.

Оскільки позичальник не виконав
зобов'язання, встановленого п.п.3.3.2 п.3.3.
кредитного договору, не повернув
кредитних коштів і не сплатив
процентів на письмову вимогу банку,
банком у відповідності до пункту 4.4.
кредитного договору за неналежне
виконання зобов'язань, передбачених
пунктом 3.3 кредитного договору,
правомірно нараховано 5 000 грн. штрафу.

29.07.2010 року між публічним акціонерним
товариством "Банк Форум" та товариством
з обмеженою відповідальністю "Вест Ойл
Групп" було укладено договір поруки
(надалі - договір поруки).

Відповідно до п. 1.1. договору поруки (з
урахуванням всіх додаткових угод)
поручитель поручається перед
кредитором за виконання приватним
акціонерним товариством "Херсонський
нафтопереробний завод" зобов'язань за
кредитним договором 0007/08/11-KLMVI від 11
березня 2008 року (а також за усіма
додатковими угодами та додатковими
договорами до нього, які укладені або
можуть бути укладені в майбутньому),
який було укладено між кредитором та
боржником у повному обсязі зобов'язань,
за умовами якого боржник зобов'язаний
повернути кредиторові кредитні кошти в
розмірі 7 215 289 грн. з кінцевим терміном
повернення 31 січня 2013 року, сплачувати
нараховані проценти за користування
кредитними коштами і можливі неустойки
у розмірі та у випадках, передбачених
Кредитним договором.

Згідно з п. 1.2. договору поруки вказані
зобов'язання поручителя перед
кредитором є безумовними і ніяких умов,
крім передбачених цим договором не
потребують.

Пунктом 2.1. договору поруки
встановлено, що поручитель
зобов'язується в разі невиконання
та/або порушення боржником будь-яких
своїх зобов'язань перед кредитором -
погасити заборгованість по кредитному
договору, а саме: суму кредиту,
нараховані проценти по кредиту,
відсотки по простроченій позиці (штраф,
пеню) та інші платежі, передбачені
кредитним договором.

01.03.2012 року банком на адресу ТОВ "ВЕСТ
ОЙЛ ГРУП" надіслано письмове
повідомлення про невиконання
приватним акціонерним товариством
"Херсонський нафтопереробний завод"
зобов'язань за кредитним договором
0007/08/11-KLMVI від 11.03.2008 року та виконання
поручителем зобов'язань за
позичальника та сплату заборгованості
за кредитом, процентами, пені за
несвоєчасне погашення кредиту,
несвоєчасну сплату процентів.

Факт надіслання листа від 01.03.2012р.
поручителю підтверджується описом
вкладення, фіскальним чеком від 01.03.2012р.

Лист було отримано відповідачем
07.03.2012р.

Проте, поручитель вимог банку не
виконав.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Згідно зі статтею 543 ЦК України у разі
солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо. Кредитор, який
одержав виконання обов'язку не в
повному обсязі від одного із
солідарних боржників, має право
вимагати недоодержане від решти
солідарних боржників. Солідарні
боржники залишаються зобов'язаними
доти, доки їхній обов'язок не буде
виконаний у повному обсязі. Солідарний
боржник не має права висувати проти
вимоги кредитора заперечення, що
ґрунтуються на таких відносинах решти
солідарних боржників з кредитором, у
яких цей боржник не бере участі.
Виконання солідарного обов'язку у
повному обсязі одним із боржників
припиняє обов'язок решти солідарних
боржників перед кредитором.

Отже, позивач в даному випадку має
право вимагати виконання обов'язку в
повному обсязі як від усіх боржників
разом, так і від будь-кого з них окремо.

Оскільки існувала заборгованість
третьої особи 1 перед позивачем то
позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача ,як
поручителя,заборгованості по
кредитному договору,заборгованості по
відсоткам ,пені за несвоєчасне
погашення кредиту та несвоєчасне
погашення відсотків та штрафу
обгрунтовані і законні і правомірно
задоволені судом 1 інстанції.

При цьому, твердження відповідача про
припинення провадження у даній справі
в зв'язку зі сплатою сплатою
позичальником - Товариством з
обмеженою відповідальністю "Вест Ойл
Груп" заборгованості по кредитному
договорі № 0007/08/11-KLMVI від 11.03.2008 року,
колегією суддів до уваги не беруться,
оскільки апеляційна інстанція
переглядає рішення місцевого
господарського суду на предмет
відповідності його матеріалам,
обставинам справи та діючому
законодавству на час його прийняття.
Відтак, сплата позичальником
заборгованості за кредитним договором
вже після винесення судом першої
інстанції рішення не може бути
підставою для припинення провадження у
даній справі в суді апеляційної
інстанції.

З огляду на зазначені правові
положення та встановлені обставини
справи апеляційний господарський суд
не може погодитися із доводами
скаржника, оскільки вони
спростовуються зібраними по справі
доказами і не відповідають вимогам
закону.

В силу ст.ст. 33, 38, 43 ,47 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
коли кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень, а
суд, оцінивши подані по справі докази
за своїм внутрішнім переконанням, яке
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, повинен
прийняти рішення за результатами
обговорення усіх цих обставин.

Апеляційний господарський суд вважає,
що судом першої інстанції в порядку
статті 43 Господарського
процесуального кодексу України
всебічно, повно і об'єктивно досліджено
матеріали справи та вірно застосовані
норми процесуального і матеріального
права, у зв'язку з чим відсутні правові
підстави для задоволення апеляційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вест Ойл Груп" та
скасування чи зміни рішення
господарського суду Волинської
області від 26.06.2012 року у даній справі.

Судовий збір за подачу апеляційної
скарги відповідно до ст. 49 ГПК України в
зв'язку з відмовою в її задоволенні
покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49,99,101,103,105 ГПК
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Волинської області від 26 червня 2012
року у справі № 5004/425/12 залишити без
змін, а апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Вест Ойл
Груп" залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуюча суддя
Олексюк Г.Є.

Суддя
Гудак А.В.

Суддя
Сініцина Л.М.