ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2014 р.Справа № 915/1844/13Колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:

головуючого судді: О.Л. Воронюка

суддів: О.Ю. Аленіна, В.В. Лашина

при секретарі Філончук Т.Н.

склад колегії суддів сформований
розпорядженням голови суду №79 від
18.02.2014р.

За участю представників сторін:

від Комунального підприємства
"Тепловодопостачання та
водо-каналізаційне господарство" -
Борець Ю.І., довіреність № 03/1466 від
02.10.2013р.

від ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі
відокремленого підрозділу
"Южно-Українська АЕС" - Третяк Л.В.,
довіреність № 154616 від 05.04.2013р.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Комунального підприємства
«Теплопостачання та
водо-каналізаційне господарство»

на рішення господарського суду
Миколаївської області від 04.12.2013р.

по справі № 915/1844/13

за позовом Комунального підприємства
«Теплопостачання та
водо-каналізаційне господарство»

до ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі
відокремленого підрозділу
«Южно-Українська АЕС»

про зобов'язання укласти договір

Відповідно до ст.ст. 44, 811 ГПК України
здійснювалась фіксація судового
процесу технічними засобами

В судовому засіданні 18.03.2014р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Встановила:

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 04.12.2013р. по
справі № 915/1844/13 (суддя - С.М. Коваль) в
задоволені позовних вимог
Комунального підприємства
«Теплопостачання та
водо-каналізаційне господарство» -
відмовлено в повному обсязі.

Рішення мотивовано тим, що заявлені
позовні вимоги не відповідають
способам захисту порушених прав,
передбачених діючим законодавством
України.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
Комунальне підприємство
„Теплопостачання та
водо-каналізаційне господарство"
звернулося з апеляційною скаргою, в
якій просить його скасувати та
постановити нове рішення, яким позовні
вимоги позивача задовольнити в повному
обсязі, оскільки вважає оскаржуване
рішення необґрунтованим та таким, що
винесено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Відзиву на апеляційну скаргу
Комунального підприємства
«Теплопостачання та
водо-каналізаційне господарство» до
Одеського апеляційного господарського
суду не надходило.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
перевіривши повноту встановлених
обставин та їх юридичну оцінку, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.101 ГПК України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи,
Рішенням Южноукраїнської міської ради
Миколаївської області від 25.03.2003р. №117
комунальне підприємство
"Теплопостачання та водо-каналізаційне
господарство" визнано виконавцем
послуг водопостачання,
теплопостачання та водовідведення по
місту Южноукраїнську.

Згідно рішення Южноукраїнської
міської ради № 738 від 29.10.2012р. "Про
передачу функцій по технічному
обслуговуванню внутрішньо-будинкових
систем гарячого та холодного
водопостачання, водовідведення,
централізованого опалення і зливової
каналізації, що знаходяться в
комунальній власності територіальної
громади міста" функції по технічному
обслуговуванню внутрішньо-будинкових
мереж житлового фонду міста
Южноукраїнська, що знаходяться в
комунальній власності, від
комунального підприємства
"Теплопостачання та водо-каналізаційне
господарство" передано комунальному
підприємству Житлово-експлуатаційне
об'єднання" та визнано їх виконавцем
послуг.

Житлові будинки № 45 по вул. Набережна
енергетиків, № 5, по вул. Дружби
народів, № 5 та по вул. Леніна (5 під'їзд)
в м. Южноукраїнську Миколаївської
області знаходяться на балансі ДП НАЕК
"Енергоатом" в особі ВП "Южноукраїнська
атомна електрична станція". Технічне
обслуговування інженерних мереж
теплопостачання, водопостачання та
водовідведення даних житлових
будинків ДП НАЕК "Енергоатом" в особі ВП
ЮУ АЕС виконує самостійно. В ході
здійснення вказаного обслуговування
виникають витрати води, що постачає КП
ТВКГ, обсяги якої підлягають
відшкодуванню.

05.08.2013 року позивач направив на адресу
відповідача два примірники договору №
100 від 01.08.2013 року про відшкодування
вартості витрат води при здійсненні
технічного обслуговування інженерних
мереж.

Згідно до умов договору про
відшкодування вартості витрат води при
здійсненні технічного обслуговування
інженерних мереж (далі - договір)
споживач, ДП НАЕК "Енергоатом" в особі
ВП ЮУ АЕС, повинен відшкодувати
виконавцеві вартість витрат холодної,
гарячої та стічних вод, що виникають
при здійсненні обслуговування
внутрішньо-будинкових інженерних
мереж теплопостачання, водопостачання
та водовідведення в будинках, що
знаходяться в м. Южноукраїнську за
адресами:вул. Набережна енергетиків, 45,
вул. Дружби народів, 5, вул. Леніна, 5 (5
під'їзд) згідно встановлених норм та
розрахунку.

Пунктом 2.2 проекту договору
встановлено, що розмір щомісячної
плати встановлюється відповідно до
обсягу витрат води, що виникають при
здійсненні обслуговування
внутрішньо-будинкових інженерних
мереж теплопостачання, водопостачання
та водовідведення на підставі
розрахунку індивідуальних
технологічних нормативів використання
питної води згідно тарифів, що діють на
момент укладення даного договору, а при
наявності приладів обліку - на підставі
показників відповідних приладів.

Оскільки вищезазначений договір
відповідачем було розглянуто, однак не
укладено та повернуто без підписання
на адресу позивача з наступних причин:
відсутня юридична підстава для
договірного врегулювання відносин між
відповідачем та позивачем в частині
відшкодування вартості витрат
холодної, гарячої та стічних вод, що
виникають при здійсненні технічного
обслуговування внутрішньо-будинкових
інженерних мереж теплопостачання,
водопостачання та водовідведення,
позивач звернувся з позовом про
зобов'язання відповідача укласти
договір з позивачем «Про відшкодування
вартості витрат води при здійсненні
технічного обслуговування інженерних
мереж», дія якого відповідно до ч. 3 ст.
631 ЦК України розповсюджувалась б на
відносини, що виникли з 01.08.2013р.

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу
України, сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно приписів ст. 14 Цивільного
кодексу України цивільні обов'язки
виконуються у встановлених договором
або актом цивільного законодавства
межах, особа не може бути примушеною до
дій, вчинення яких не є обов'язком для
неї.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Частиною 2 ст. 20 Господарського кодексу
України передбачено право кожного
суб'єкта господарювання та споживача
на захист своїх прав і законних
інтересів. Права та законні інтереси
зазначених суб'єктів захищаються
шляхом визнання наявності або
відсутності прав; присудження до
виконання обов'язку в натурі;
установлення, зміни і припинення
господарських правовідносин.

Згідно зі ст. 187 Господарського кодексу
України спори, що виникають при
укладанні господарських договорів за
державним замовленням, договорів,
укладення яких є обов'язковим на
підставі закону, і в інших випадках,
встановлених законом, розглядаються
судом. Отже, за законом можливе
спонукання до укладення договору за
рішенням суду за умови виникнення
переддоговірного спору з таких
підстав: обов'язковість укладення
договору прямо передбачена законом.
При цьому, вищевказана стаття
передбачає укладення господарських
договорів за рішеннями суду із спорів,
що виникають при укладенні
господарських договорів за державним
замовленням, або договорів, укладення
яких є обов'язковим на підставі закону
та в інших випадках, встановлених
законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 Господарського
кодексу України, укладення
господарського договору є обов'язковим
для сторін, якщо він заснований на
державному замовленні, виконання якого
є обов'язком для суб'єкта
господарювання у випадках,
передбачених законом, або існує пряма
вказівка закону щодо обов'язковості
укладення договору для певних
категорій суб'єктів господарювання чи
органів державної влади або органів
місцевого самоврядування.

Статтею 19 «Про житлово-комунальні
послуги» передбачено, що відносини між
учасниками договірних відносин у сфері
житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах. Учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є: власник,
споживач, виконавець, виробник.
Виробник послуг може бути їх
виконавцем. Особливими учасниками
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг є балансоутримувач та
управитель, які залежно від
цивільно-правових угод можуть бути
споживачем, виконавцем або виробником.

Отже, відповідно до приписів
зазначеного Закону, предметом договору
може бути саме надання послуг, а не
відшкодування вартості витрат (шкоди,
збитків).

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
відшкодування вартості витрат води при
здійсненні технічного обслуговування
інженерних мереж, що є предметом
позовних вимог Комунального
підприємства «Теплопостачання та
водо-каналізаційне господарство», не є
наданням житлово-комунальних послуг в
розумінні Закону України «Про
житлово-комунальні послуги».

Таким чином, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення у рішенні місцевого
господарського суду, колегія суддів
дійшла висновків про те, що чинне
цивільне законодавство передбачає
інший порядок відшкодування майнової
шкоди (збитків), які є предметом
спірного договору, а тому
господарський суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що
підстави для задоволення позовних
вимог шляхом зобов'язання укласти
договір про відшкодування вартості
питної води при здійсненні технічного
обслуговування інженерних мереж
відсутні. При цьому, господарським
судом першої інстанції правомірно
зазначено, що оскільки предмет
договору на відшкодування вартості
витрат води, не є державним
замовленням, а також відсутня пряма
вказівка закону про обов'язковість
укладення такого договору, то вимоги
щодо спонукання до укладення такого
договору є необґрунтованими.

Судова колегія вважає, що клопотання
Комунального підприємства
«Теплопостачання та
водо-каналізаційне господарство» про
призначення судово-економічної
експертизи для підтвердження обсягу
витрат води який відбувається в ході
технічного обслуговування
внутрішньобудинкових інженерних мереж
ВП «Южно-Українська АЕС», не підлягає
задоволенню, у зв'язку з відсутністю
підстав для його задоволення.

При цьому, як вбачається з матеріалів
справи, на сьогоднішній день між КП
«Теплопостачання та
водо-каналізаційне господарство» та
відповідачем укладений договір про
надання послуг по відпуску води та
приймання стічних вод від 03.01.2003 року за
№ 050-07/138, відповідно до якого позивач
надає послуги по постачанню води та
приймання стічних вод, в тому числі і на
об'єкти, зазначених в позовній заяві.

Судова колегія вважає, що
господарським судом першої інстанції
правомірно зазначено, що рішення
Южноукраїнської міської ради від
29.10.2012р. №738 «Про передачу функцій по
технічному обслуговуванню та
поточному ремонту внутрішньо
будинкових систем гарячого та
холодного водопостачання,
водовідведення, централізованого
опалення і змивної каналізації, що
знаходяться у комунальній власності
територіальної громади міста», про яке
зокрема зазначено у п.1.2 спірного
договору, не може бути підставою
укладення договору про відшкодування
вартості витрат води при здійсненні
технічного обслуговування інженерних
мереж, оскільки гуртожиток (Дружби
народів, 5, будинок №45 по вул. Наб.
Енергетиків, та буд. №5(під'їзд 5) по вул.
Леніна) не є комунальною власністю
взагалі.

Аналізуючи матеріали справи, судова
колегія доходить до висновку про те, що
судом першої інстанції повно та цілком
вірно встановлені обставини справи при
прийнятті оскаржуваного рішення.

Оскільки доводи, викладені в
апеляційній скарзі, та матеріали
справи не спростовують вищенаведені
висновки суду першої інстанції,
колегія суддів вважає, що оскаржене
судове рішення прийнято з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, відповідає фактичним обставинам
і матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 99,103-105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів -

постановила:

Рішення господарського суду
Миколаївської області від 04.12.2013р. у
справі №915/1844/13 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Комунального
підприємства "Теплопостачання та
водо-каналізаційне господарство" без
задоволення.

Повний текст постанови складено та
підписано 20.03.2014р.

Головуючий суддя
О.Л. Воронюк

Суддя
О.Ю. Аленін

Суддя
В.В. Лашин