ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 лютого 2014 року Справа № 43/296

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіВладимиренко
С.В.,суддів:Демидової А.М., Плюшка І.А.,
Селіваненка В.П., Шевчук С.Р.,
розглянувши заявуТовариства з
обмеженою відповідальністю "Кант"про
перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 06.11.2013у
справі№ 43/296за позовомТовариства з
обмеженою відповідальністю "Кант"до
Державного підприємства
"Красноармійськвугілля"за участю
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Донецькій областіпростягнення боргу,
інфляційних втрат та 3% річних,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Донецької
області від 22.07.2013, залишеною без змін
постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 27.08.2013 у справі
№43/296 відмовлено в задоволенні скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кант" на дії
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Донецькій області з примусового
виконання наказу Господарського суду
Донецької області від 07.07.2011, виданого
на виконання рішення суду від 16.06.2011.

Постановою Вищого господарського суду
України від 06.11.2013 у справі №43/296
постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 27.08.2013 залишено
без змін.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Кант" звернулось із
заявою про перегляд Верховним Судом
України постанови Вищого
господарського суду України від 06.11.2013
у справі №43/296, в якій просить скасувати
зазначену постанову, ухвалу
Господарського суду Донецької області
від 22.07.2013, постанову Донецького
апеляційного господарського суду від
27.08.2013 та прийняти нове судове рішення,
яким визнати незаконними дії
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Донецькій області щодо винесення
постанови від 03.01.2013 про зупинення
виконавчого провадження №27743241 та
визнати недійсною зазначену постанову.

Заяву, з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 05.11.2013
у справі №24/227б, від 09.10.2013 у справі №20/41,
від 17.10.2013 у справі №1/203, від 28.10.2013 у
справі №24/479 та від 29.10.2013 у справі №20/60,
мотивовано неоднаковим застосуванням
судом касаційної інстанції положень
статті 124 Конституції України, пункту 17
частини першої статті 37 Закону України
"Про виконавче провадження", постанови
Кабінету Міністрів України від 19.09.2012
№987, статті 13 Закону України "Про
особливості приватизації
вугледобувних підприємств", внаслідок
чого ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України,
враховуючи таке.

Відповідно до статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана виключно на
таких підставах: 1) неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах; 2)
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 цієї статті) матиме
місце тоді, коли суд касаційної
інстанції при розгляді двох чи більше
справ за подібних предмета і підстав
позову, змісту позовних вимог та
встановлених судом фактичних обставин
і однакового матеріально-правового
регулювання спірних правовідносин
дійшов неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.

При вирішенні питання про допуск
справи до провадження Верховного Суду
України враховується сукупність всіх
наявних складових ознак неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Як убачається зі змісту постанови
Вищого господарського суду України від
06.11.2013 у справі №43/296, суд касаційної
інстанції погодився з висновками судів
попередніх інстанції щодо відмови у
задоволенні скарги на дії ДВС та
скасування постанови державного
виконавця про зупинення виконавчого
провадження, з огляду на встановлені
судами попередніх інстанції обставини
стосовно наявності підстав для
зупинення виконавчого провадження
згідно з пунктом 17 частини першої
статті 37 Закону України "Про виконавче
провадження"; разом з тим, у постановах
від 09.10.2013 у справі №20/41, від 17.10.2013 у
справі №1/203, від 28.10.2013 у справі №24/479 та
від 29.10.2013 у справі №20/60, на які
посилається заявник, суд касаційної
інстанції, погоджуючись з висновками
судів попередніх інстанцій про
задоволення скарг на дії ДВС щодо
зупинення виконавчого провадження,
виходив з відсутності обставин, які
були підставою для зупинення
виконавчого провадження.

Таким чином, зі змісту наведених
постанов вбачається, що різний
результат вирішення судом касаційної
інстанції спорів у названих справ є
наслідком встановлених судами
попередніх інстанцій різних фактичних
обставин справ стосовно доведеності чи
недоведеності фактів наявності
підстав для зупинення виконавчого
провадження, а не наслідком різного
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права.

Крім того, у постанові від 05.11.2013 у
справі №24/227б, на яку посилається
заявник, та у постанові від 06.11.2013 у
справі №43/296 відсутні неоднакові
правові висновки суду касаційної
інстанції щодо розгляду скарги на дії
ДВС, а тому заявником не доведено
наявності неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах.

З огляду на викладене відсутні
підстави для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю "Кант" у допуску
справи №43/296 до провадження Верховного
Суду України.

Головуючий суддяС.Владимиренко Судді:
А.Демидова І.Плюшко В.Селіваненко
С.Шевчук