м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/1993/14 17.03.14
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гарант Брок Буд"
до Київської міської ради
про розірвання договору
Суддя Васильченко Т.В.
в присутності представників сторін:
від позивача - Ріпа С.І. довіреність б/н
від відповідача - не з'явилися.
Суть спору: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Гарант Брок Буд"
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовом до Київської
міської ради про розірвання договору
оренди земельної ділянки.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у
зв'язку зі зміною власника нерухомого
майна, яке знаходиться на орендованій
позивачем земельній ділянці,
правовідносини за договором оренди
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 10.02.2014 порушено провадження у
справі №910/1993/14 та призначено справу
до розгляду на 17.03.2014.
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча про час і
місце судового засідання повідомлений
належним чином про що свідчить наявне в
матеріалах справи повідомлення про
вручення рекомендованого поштового
відправлення, з відміткою про
отримання; про причини неявки
представника суд не повідомив; відзив
на позов, клопотань або заяв до суду не
Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Згідно із п.3.9.2 вказаної постанови у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
За таких обставин, незважаючи на те, що
відповідач не скористався правом на
участь в судовому засіданні,
передбаченим ст.22 Господарського
процесуального кодексу України, за
висновками суду, наявні в матеріалах
справи документи достатні для
прийняття повного та обґрунтованого
судового рішення у відповідності до
ст.75 Господарського процесуального
кодексу України, а неявка представника
відповідача не перешкоджає вирішенню
справи по суті.
В судовому засіданні 17.03.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
та оцінивши докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

23.05.2012 між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Гарант Брок Буд", як
орендарем, та Київською міською радою,
як орендодавцем, укладено договір
оренди земельної ділянки, який
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 та зареєстрований
Головним управлінням земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) 22.06.2012 у книзі
записів державної реєстрації
договорів за № 91-6-00969.

Як визначено п.п. 1.1, 2.1, 3.1 договору,
орендодавець, на підставі рішення
Київської міської ради від 15.12.2011 №
942/7178, за актом приймання-передачі
передає, а орендар приймає в оренду
(строкове платне користування)
земельну ділянку, площею 0,0455 га, для
обслуговування та експлуатації
адміністративної будівлі, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер :88:174:0063, строком
на 15 (п'ятнадцять) років.

На виконання умов даного договору,
22.06.2012 відповідачем передано позивачу у
володіння і користування земельну
ділянку, площею 0,0455 га. за адресою:
АДРЕСА_1, кадастровий номер
:88:174:0063, для обслуговування та
експлуатації адміністративної
будівлі, про що складено та підписано
акт приймання-передачі земельної
ділянки.

24.07.2013 між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Гарант Брок Буд", як
продавцем та ОСОБА_4, як покупцем
укладено договір купівлі-продажу,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 та зареєстрований в
реєстрі за № 2572, за умовами якого
продавець передав у власність, а
покупець прийняв у власність нежилий
будинок (літ.А), загальною площею 428,30
кв.м., що розташований за адресою:
АДРЕСА_1.

Згідно п.1.2 вказаного договору,
зазначений вище нежилий будинок
розташований на земельній ділянці,
площею 455 кв.м., кадастровий номер
:88:174:0063

В свою чергу, ОСОБА_4, як учасник, уклала
24.07.2013 з Товариством з обмеженою
відповідальністю "Дім оренди" договір
про поповнення статутного капіталу,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 та зареєстрований в
реєстрі за № 2600, відповідно до якого
передала у власність товариства
нежилий будинок (літ.А), загальною
площею 428,30 кв.м., що розташований за
адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці,
площею 455 кв.м., кадастровий номер
:88:174:0063.

Право власності на вищевказаний
нежилий будинок зареєстровано в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно за Товариством з
обмеженою відповідальністю "Дім
оренди", номер запису про право
власності 1807123, реєстраційний номер
об'єкта нерухомого майна 00.

У зв'язку з цим, 01.08.2013 позивач направив
на адресу відповідача лист № 01-08/2013-2, в
якому повідомив про перехід права
власності на нерухоме майно, що
розташоване на орендованій позивачем
земельній ділянці, до ТОВ "Дім оренди"
та просив розірвати договір оренди
земельної ділянки від 23.05.2012.

Разом з листом, позивач направив на
адресу відповідача копії установчих
документів та документів, що
підтверджують право власності ТОВ "Дім
оренди" на нежилий будинок.

Втім, відповідач залишив лист позивача
без задоволення, посилаючись на те, що
орендодавець, укладаючи вказаний
договір оренди земельної ділянки
передбачав відповідні надходження
орендної плати до міського бюджету, а
отже припинення договору оренди
земельної ділянки потягне за собою
збитки для орендодавця та зауважив, що
дострокове розірвання договору оренди
можливе лише при виникненні
відповідного права на земельну ділянку
у нового власника розташованих на
ділянці об'єктів нерухомості.

Відмова відповідача і стала підставою
для звернення до суду з позовом про
розірвання договору оренди земельної
ділянки від 23.05.2012.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд дійшов наступних
висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 Земельного
кодексу України та ст.1 Закону України
"Про оренду землі" право оренди
земельної ділянки - це засноване на
договорі строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

Згідно статті 651 Цивільного кодексу
України договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Правила щодо дострокового розірвання
договору оренди землі встановлені
також приписами ст. 32 Закону України
"Про оренду землі", згідно якої на
вимогу однієї із сторін договір оренди
землі може бути достроково розірваний
за рішенням суду, на підставах,
визначених Земельним кодексом України
та іншими законами України.

Отже, приписами даних правових норм
встановлено, що договір оренди землі
може бути достроково розірваний,
зокрема, у випадках встановлених
договором або законом.

Пунктом 11.4 договору оренди земельної
ділянки також передбачено, що договір
може бути розірвано за рішенням суду, в
порядку встановленому законом.

Відповідно до п. "е" ст. 141 ЗК України
підставами припинення права
користування земельною ділянкою є,
зокрема, набуття іншою особою права
власності на жилий будинок, будівлю або
споруду, які розташовані на земельній
ділянці.

Згідно п.7 ч.1 ст. 31 Закону України "Про
оренду землі" договір оренди землі
припиняється в разі набуття права
власності на житловий будинок, будівлю
або споруду, що розташовані на
орендованій іншою особою земельній
ділянці. На вимогу однієї із сторін
договір оренди може бути достроково
розірваний за рішенням суду в порядку,
встановленому законом (ч.3 ст. 31 цього
Закону).

Пунктом 11.3 спірного договору сторони
також визначили, що договір оренди
припиняється в разі набуття права
власності на об'єкти нерухомості, що
розташовані на орендованій іншою
особою земельній ділянці.

Статтею 32 Закону України "Про оренду
землі", як зазначалось вище,
передбачено такий спосіб припинення
договору оренди землі як його
розірвання за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін договору.

Згідно з приписами ст. 377 ЦК України та
ч. 2 ст. 120 ЗК України до особи, яка набула
право власності на житловий будинок,
будівлю або споруду, переходить право
власності, право користування на
земельну ділянку, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення, в обсязі та на умовах,
встановлених для попереднього
землевласника (землекористувача).

З наведених норм матеріального права
слідує, що у зв'язку з переходом права
власності на об'єкти нерухомості
відбувається перехід до набувача тих
прав на відповідну земельну ділянку, на
яких вона належала відчужувачу - права
власності або права користування.

З огляду на викладене, суд прийшов до
висновку, що перехід права власності на
об'єкти нерухомості, розміщені на
земельній ділянці, що перебуває у
користуванні попереднього власника є
законною підставою для припинення
земельних відносин сторін за договором
оренди та зумовлює розірвання цього
договору.

Аналогічна правова позиція викладена в
постановах Верховного Суду України від
06.06.2011 у справі №11/227 та від 19.06.2012 у
справі №36/368-9/63.

Порядок зміни та розірвання
господарських договорів визначений
статтею 188 Господарського кодексу
України, якою передбачено, що сторона
договору, яка вважає за необхідне
змінити або розірвати договір, повинна
надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором. Сторона договору,
яка одержала пропозицію про зміну чи
розірвання договору, у двадцятиденний
строк після одержання пропозиції
повідомляє другу сторону про
результати її розгляду. У разі якщо
сторони не досягли згоди щодо зміни
(розірвання) договору або у разі
неодержання відповіді у встановлений
строк з урахуванням часу поштового
обігу, заінтересована сторона має
право передати спір на вирішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, для
вирішення питання про припинення
правовідношень за договором оренди
земельної ділянки, позивач надіслав
відповідачу лист № 01-08/2013-2 від 01.08.2013,
який залишений останнім без
задоволення, а отже порядок зміни та
розірвання господарських договорів,
відповідно до вимог діючого
законодавства, позивачем дотримано.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього
Кодексу кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідач під час розгляду справи не
надав суду належних та допустимих
доказів, які б спростовували заявлені
позовні вимоги, як і не надав доказів на
спростування викладених у позовній
заяві обставин.

За таких обставин, оскільки фактичне
користування земельною ділянкою і
наявним на ній нерухомим майном
здійснює інша особа (новий власник
об'єкту нерухомості), а не позивач,
нормами чинного законодавства
передбачено можливість дострокового
розірвання договору за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у випадках,
встановлених договором або законом, і
сторонами в договорі оренди земельної
ділянки передбачена можливість
дострокового розірвання договору, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість та доведеність
позовних вимог в частині розірвання
договору оренди земельної ділянки, у
зв'язку з чим позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста
Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Розірвати договір оренди земельної
ділянки, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 площею 0,0455 га, цільове
призначення - для обслуговування та
експлуатації адміністративної
будівлі, кадастровий номер
:88:174:0063, від 23.05.2012, укладений між
Київською міською радою (01044, м. Київ,
вул. Хрещатик 36, ідентифікаційний код
22883141) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Гарант Брок Буд" (41100,
Сумська область, м.Шостка, вул.
Привокзальна, буд.11 літ. А,
ідентифікаційний код 36848764), який
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 та зареєстрований
Головним управлінням земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) у книзі
записів державної реєстрації
договорів 22.06.2012 за № 91-6-00969.

3. Стягнути з Київської міської ради
(01044, м. Київ, вул. Хрещатик 36,
ідентифікаційний код 22883141) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гарант Брок Буд" (41100,
Сумська область, м.Шостка, вул.
Привокзальна, буд.11 літ. А,
ідентифікаційний код 36848764) судовий
збір у розмірі 1218 (одна тисяча двісті
вісімнадцять) грн. 00 коп., видати наказ
позивачу після набрання рішенням суду
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 24.03.2014.

Суддя

Т.В.Васильченко