ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2014 р.Справа № 922/292/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання
Карчевської Д.Л.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Харківгаз", м. Харків до
Гусарівської сільська рада, с.
Гусарівка про стягнення суми
основного боргу в розмірі 54800,17 грн.,
пеню в розмірі 3616,81 грн., 3% річних в
розмірі 1832,17 грн., інфляційні втрати в
сумі 382,05 грн.за участю представників
сторін:

позивача - Приходько О.В., за
довіреністю № 702 від 27.02.2014 року,

відповідача - Дорошенко Ю.І., на
підставі посвідчення сільського
голови Гусарівської сільської ради
Балаклійського району Харківської
області.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Харківгаз" звернулось до
господарського суду Харківської
області з позовом до відповідача -
Гусарівської сільська рада, с.
Гусарівка про стягнення суми основного
боргу в розмірі 54800,17 грн., пеню в
розмірі 3616,81 грн., 3% річних в розмірі
1832,17 грн., інфляційні втрати в сумі 382,05
грн. В обґрунтування позовних вимог,
позивач посилається на неналежне
виконання покладених на відповідача
обов'язків за договору № 229 від
01.12.2011року, в частині повної та
своєчасної оплати за надані позивачем
послуги, з урахуванням чого та
враховуючи приписи ст.ст. 526, 610, 611, 625,
Цивільного кодексу України, просить
суд стягнути з відповідача заявлену
суму позову та судові витрати покласти
на відповідача.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 03.02.2014 року
було прийнято позовну заяву до
розгляду, порушено провадження у
справі та призначено її розгляд у
відкритому судовому засіданні на 12.03.2014
року о 10:30 годині.

У судовому засіданні 12.03.2014 року було
оголошено перерву до 26.03.2014 року о 10:30
годині.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримує у
повному обсязі та просить суд їх
задовольнити з підстав викладених у
позовній заяві та стягнути з
відповідача суму основного боргу в
розмірі 54800,17 грн., пеню в розмірі 3616,81
грн., 3% річних в розмірі 1832,17 грн.,
інфляційні втрати в сумі 382,05 грн. та
судові витрати. Надав пояснення по суті
справи.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечував
частково, зазначаючи при цьому на те, що
позивачем було виконані обумовлені
Договором № 229 від 01.12.2011 року роботи у
повному обсязі, проте враховуючи
відсутність коштів, відповідач не має
фінансової можливості сплатити
заявлену до стягнення суму боргу.
Надав пояснення по суті справи.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення присутніх
представників сторін, повністю,
всесторонньо, за своїм внутрішнім
переконанням, яке ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом, оцінивши надані
сторонами докази та надаючи правову
кваліфікацію викладеним обставинам
справи з урахуванням фактичних та
правових підстав позовних вимог
учасників судового процесу,
користуючись принципом об'єктивної
істини, принципами добросовісності,
розумності та справедливості суд,
виходить з наступного.

01.12.2011 р. між Публічним акціонерним
товариством "Харківгаз", м. Харків
(позивач, виконавець) та Гусарівською
сільською радою (відповідач, замовник)
було укладено договір № 229 на
будівництво газопроводів (Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору, виконавець
зобов'язується здійснити будівництво
газопроводу середнього тиску із
поліетиленових труб діаметром 63 мм,
довжиною 649 метрів по вул.Незалежності,
вул.Мостовій в с. Волобуївка
Балаклійського району Харківської
області, відповідно проектної
документації, яка розроблена ТОВ "Агла"
м.Харків та зареєстрована в
Держнаглядохоронпраці 4.09.2011 року №603,
(об'єкт будівництва, газопровід), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплати виконану роботу в порядку та на
умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до п. 3.1. Договору, вартість
робіт передбачених даним договором
становить 101 272,10 грн., в тому числі ПДВ -
16 878,68 грн., визначається кошторисом,
який є невід'ємною частиною даного
договору (Додаток № 2).

Пунктом 3.2. Договору, вартість робіт,
передбачених даним договором не є
твердою і може бути змінена в разі
зміни цін на матеріали та обладнання
або ціноутворюючих факторів у
порівнянні на день укладання даного
договору. Зміна договірної ціни
оформляється сторонами додатковою
угодою, яку сторони зобов'язані
підписати протягом строку,
передбаченого за порядком для
укладання господарських договорів.

Згідно п. 13.1. Договору, Замовник на
протязі 10 (десяти) банківських днів з
дня підписання даного договору
перераховує на розрахунковий рахунок
Виконавця передоплату у розмірі 30 %, що
складає 30 381,63 грн., в тому числі ПДВ -
5063,60 грн.

П. 13.2. Договору передбачено, що решту
коштів замовник перераховує на протязі
5 банківських днів з дня виконання
Виконавцем робіт, що підтверджується
відповідним актом прийому-передачі.

Факт виконання робіт підтверджується
матеріалами справи, а саме довідками
про вартість виконаних підрядних
робіт, складеними за типовою формою
№КБ-3; актом № 1 приймання виконаних
підрядних робіт за жовтень 2012 року,
складеними за типовою формою № КБ-2в,
які підписані без зауважень
уповноваженими представниками сторін
і скріплені печатками юридичних осіб.

Замовник, в свою чергу, повністю не
виконав договірні зобов'язання і за
належно виконані позивачем роботи в
розмірі 85 181,80 грн. розрахувався
частково в сумі 30 381,63 грн. (авансовий
платіж здійснено 19.09.2012 року). Окрім
того, вказана сума боргу також
підтверджується підписаним обома
сторонами Актом звіряння 01.01.2013
року.(арк.с. 45)

Частиною першою статті 626 ЦК України
визначено, що договором є домовленість
двох або більше сторін спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та в строк,
встановлений для його виконання.

Як вбачається з матеріалів справи сума
заборгованості в розмірі 54 800,17 грн.
відповідачем не сплачена. За таких
обставин, враховуючи доведеність факту
порушення відповідачем умов діючого
законодавства та договору, те, що
позовні вимоги не спростовані
відповідачем, суд задовольняє позовні
вимоги в сумі основної заборгованості
у розмірі 54 800,17 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 548 Цивільного
кодексу України, виконання
зобов'язання (основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
законом або договором.

Крім того, позивач заявив до стягнення
з відповідача, пеню в розмірі 3616,81 грн.,
3% річних в розмірі 1832,17 грн., інфляційні
втрати в сумі 382,05 грн.

В силу вимог ч.2 ст.625 Цивільного кодексу
України, боржник який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

При цьому, передбачене законом право
кредитора вимагати сплати боргу з
урахуванням індексу інфляції та
процентів річних є способами захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові.

Перевіривши нарахування надані
позивачем, 3% річних в розмірі 1832,17 грн.,
інфляційні втрати в сумі 382,05 грн., суд
приходить до висновку, що даний
розрахунок не суперечить вимогам
чинного законодавства, нарахований
вірно, з урахуванням чого позовні
вимоги в цій частині підлягають
задоволенню повністю.

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Правові наслідки порушення
зобов'язання встановлені статтею 611
Цивільного кодексу України. Відповідно
до частини 1 вказаної статті, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: сплата
неустойки.

Ч.1 ст. 216 Господарського кодексу
України встановлено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

За змістом ст. 217 Господарського
кодексу України у сфері господарювання
застосовуються такі види
господарських санкцій: відшкодування
збитків; штрафні санкції;
оперативно-господарські санкції та
адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов`язань" розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

П. 15.2. Договору встановлено, що за
несвоєчасне виконання своїх грошових
зобов'язань Замовник сплачує
Виконавцеві пеню в розмірі подвійної
ставки НБУ, яка діяла на момент
прострочення платежу, від неоплаченої
суми за кожен день прострочення
платежу.

Згідно з ч.6. ст. 232 Господарсько Кодексу
України, нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши нарахування надані
позивачем пені в розмірі 3616,81 грн., суд
приходить до висновку, що даний
розрахунок не суперечить вимогам
чинного законодавства, нарахований
вірно, з урахуванням чого позовні
вимоги в цій частині підлягають
задоволенню повністю.

Стосовно посилань відповідача у
наданому відзиві на позовну заяву, на
те, що роботи по будівництву
газопроводу середнього тиску із
поліетиленових труб діаметром 63 мм,
довжиною 649 метрів по вул.Незалежності,
вул.Мостовій в с. Волобуївка
Балаклійського району Харківської
області, повинні були бути здійснені за
рахунок коштів отриманих згідно
договору №2-12Д від 07.08.2012 року
укладеного між ДК "Укргазвидобування"
НАК "Нафтогаз України" та Гусарівською
сільською радою, згідно умов якого ДК
"Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз
України" зобов'язувався надати
благодійну допомогу в розмірі 80 000,00
грн., на будівництво газопроводу
середнього тиску по вул. Незалежності і
вул. Мостова у с. Волобуївка
Балаклійського району Харківської
області, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.5. Оглядового листа
Вищого господарського суду України
"Про практику вирішення спорів,
пов'язаних із виконанням договорів
підряду (за матеріалами справ,
розглянутих у касаційному порядку
Вищим господарським судом України)" від
18.02.2013 № 01-06/374/2013, згідно з частиною
першої статті 96 ЦК України юридична
особа самостійно відповідає за своїми
зобов'язаннями, а статтями 525, 526
названого Кодексу і статтею 193 ГК
України встановлено, що одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами та договором.

Враховуючи викладене, відсутність
бюджетних коштів не виправдовує
бездіяльність замовника і не є
підставою для звільнення від
відповідальності за порушення
договірного зобов'язання (постанова
Вищого господарського суду України від
23.08.2012 № 15/5027/715/2011).

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
15.05.2012 № 11/446 та в рішенні Європейського
суду з прав людини у справі "Терем ЛТД,
Чечеткін та Оліус проти України" від
18.10.2005.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, судовий збір у даній справі
покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України;
ст.ст. 11, 526, 549, 611, 612, 623-629, 901 Цивільного
кодексу України; ч. 1 ст. 174, ст. 193
Господарського кодексу України; ст.ст.
1, 4, 12, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Гусарівської сільська рада,
с. Гусарівка (64264, Харківська обл.,
Балаклійський район, с. Гусарівка, вул.
Миру, буд. 30, Код ЄДРОПУ 04396804) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Харківгаз" (61109, м. Харків, вул.
Безлідівська, 1, р/р 4001 в ПАТ "КБ
"Надра" м. Київ ,МФО 380764, )
суму основного боргу в розмірі 54 800,17
грн., пеню в розмірі 3616,81 грн., 3% річних в
розмірі 1832,17 грн., інфляційні втрати в
сумі 382,05 грн. та витрати зі сплати
судового збору в розмірі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 28.03.2014 р.

Суддя А.М. Буракова

922/292/14