ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.03.2014 Справа № 920/259/14

Господарський суд Сумської області, у
складі судді Левченко П.І., при
секретарі судового засідання
Чепульській Ю.В., розглянув матеріали
справи № 920/259/14

за позовом - Комунального підприємства
«Міськводоканал» Сумської міської
ради, м. Суми,

до відповідача - Публічного
акціонерного товариства
Науково-виробничого акціонерного
товариства «ВНДІкомпресормаш», м. Суми,

про стягнення 324081,65 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - представник Литвиненко
Н.О., довіреність № 01/6156 від 24.12.2013 року,

від відповідача - представник
Сідліченко В.В., довіреність б/н від
09.12.2013 року.

В судовому засіданні, розпочатому
20.03.2014 року о 10 год. 40 хв. відповідно до
приписів статті 77 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошувалась перерва до 10 год. 00 хв.
26.03.2014 року.

Суть спору: позивач у своїй позовній
заяві просить суд стягнути з
відповідача на свою користь 306114,97 грн.
заборгованості за об'єми скинутих
понаднормативно забруднених стічних
вод, яка виникла за період з квітня 2011
року по жовтень 2012 року, відповідно до
договору на водопостачання та прийом
стічних вод № 12 від 01.10.2009 року;
інфляційні збитки в сумі 796,86 грн. та 3 %
річних в сумі 17169,82 грн.; а також витрати
по сплаті судового збору в сумі 6481,63
грн.

Відповідач відзиву на позов суду не
подав.

Представник позивача надав письмові
пояснення № 22/2057 від 19.03.2014 року, де
зазначає, що відповідачем неодноразово
допускалися випадки скиду в міську
каналізацію стічних вод з перевищенням
гранично-допустимих концентрацій
забруднюючих речовин, що
підтверджується, зокрема копією
рішення Господарського суду Сумської
області від 19.08.2010 року у справі № 4/85-10,
копією постанови Харківського
апеляційного господарського суду від
26.10.2010 року та копією постанови Вищого
господарського суду України від 19.01.2011
року у справі № 4/85-10; копією рішення
Господарського суду Сумської області
від 10.11.2011 року у справі № 5021/2051/2011,
копією постанови Харківського
апеляційного господарського суду від
19.12.2011 року та копією постанови Вищого
господарського суду України від 13.03.2012
року у справі № 5021/2051/2011.

Представник відповідача подав суду
заяву б/н, б/д (вх. № 3719 від 20.03.2014 року)
про припинення провадження у справі,
оскільки пунктом 6.2 договору на
водопостачання та прийом стічних вод №
12 від 01.10.2009 року, укладеного між
сторонами, визначено, що всі спори,
розбіжності або претензії, які
виникають між сторонами з цього
договору або у зв'язку з ним
передаються на розгляд Окружного
спеціалізованого постійно діючого
третейського суду Сумської області.
Також сторони домовилися, що це
третейське застереження є невід'ємною
частиною даного договору та являється
третейською угодою в розумінні статей
12,13 Закону України «Про третейські
суди».

А тому, відповідач заперечує проти
розгляду спору за даним позовом у
Господарському суді Сумської області
та наполягає на припиненні провадження
у справі на підставі пункту 5 частини
першої статті 80 Господарського
процесуального кодексу України.

Від позивача надійшли до суду письмові
пояснення б/н, б/д (вх. № 4000 від 26.03.2014
року), де він зазначає, що даний спір
виник при виконанні господарського
договору та пов'язаний із задоволенням
державних потреб, а позовна заява КП
«Міськводоканал» Сумської міської
ради до ПАТ НВАТ «ВНДІкомпресормаш»
про стягнення заборгованості за об'єми
скинутих понаднормативно забруднених
стічних вод не підлягає передачі до
третейського суду.

В обґрунтування зазначеної позиції
позивач, посилаючись на положення
частини другої статті 12 Господарського
процесуального кодексу України,
зазначає, що КП «Міськводоканал»
Сумської міської ради є комунальним
підприємством яке засновано на
комунальній власності територіальної
громади міста і на підставі пункту 4.2
Інструкції про встановлення та
стягнення плати за скид промислових та
інших стічних вод у системи
каналізації населених пунктів,
затвердженої наказом Держбуду України
№ 37 від 19.02.2002 року та пункту 7.12 Правил
приймання стічних вод в системи
каналізації м. Суми, затверджених
рішенням Виконавчого комітету
Сумської міської ради № 539 від 06.09.2011
року «Про внесення змін та доповнень до
рішення Виконавчого комітету Сумської
міської ради № 596 від 10.12.2007 року «Про
затвердження Правил приймання стічних
вод в системи каналізації м. Суми»,
розподіляє плату за скид
понаднормативних забруднень наступним
чином:

- 20 відсотків перераховуються
позивачем до місцевих фондів охорони
навколишнього природного середовища,
що утворені в складі сільських,
селищних, міських бюджетів;

- 80 відсотків залишаються у
розпорядженні позивача і
використовуються на відшкодування
збитків, викликаних цими скидами, на
ремонт і поліпшення експлуатації
каналізаційної мережі та очисних
споруд, а також на розвиток
каналізаційного господарства
населеного пункту.

Таким чином, позивач вважає, що 20
відсотків плати за скид
понаднормативних забруднень має
цільове призначення та безпосередньо
пов'язані із задоволення державних
потреб, оскільки спрямовуються до
міського бюджету для розв'язання
соціально-економічних проблем,
реалізації державних програм та інших
завдань, визначених законодавством,
забезпечення функціонування органів
державної влади, установ, організацій,
що утримуються чи отримують
асигнування за рахунок коштів
Державного бюджету України та місцевих
бюджетів.

Крім наведеного позивач зазначає, що
пунктом 2.1.6 Правил приймання стічних
вод в системи каналізації м. Суми,
затверджених рішенням Виконавчого
комітету Сумської міської ради № 539 від
06.09.2011 року «Про внесення змін та
доповнень до рішення Виконавчого
комітету Сумської міської ради № 596 від
10.12.2007 року «Про затвердження Правил
приймання стічних вод в системи
каналізації м. Суми» визначено, що при
виявленні перевищення встановлених
допустимих концентрацій або інших
порушень цих правил КП
«Міськводоканал» зобов'язаний у
встановленому порядку звертатися до
господарського суду з позовом щодо
примусового стягнення заборгованості.

Також позивач надав суду письмову
інформацію Головного управління
юстиції у Сумській області від 25.03.2014
року за № 3904/03.2-26 про державну
реєстрацію Окружного спеціалізованого
постійно діючого третейського суду
Сумської області 09.06.2009 року, юридична
адреса: м. Суми, вул. Червоноармійська,
буд. 10, голова - Єщенко Володимир
Анатолійович.

Відповідно до вимог статті 22
Господарського процесуального кодексу
України, суд приймає до розгляду надані
позивачем письмові пояснення та
долучає їх до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

Позивачем подано позов до відповідача
про стягнення заборгованості за об'єми
скинутих понаднормативно забруднених
стічних вод.

В обгрунування позовних вимог позивач
посилається на укладений між сторонами
договір на водопостачання та прийом
стічних вод № 12 від 01.10.2009 року, зокрема
на порушення відповідачем умов пункту
5.1 договору, у зв'язку з чим і виникла
заборгованість відповідача перед
позивачем, що є предметом спору у даній
справі.

Відповідно до пункту 6.2 зазначеного
договору, сторони погодили, що всі
спори, розбіжності або претензії, які
виникають між сторонами із цього
договору або у зв'язку з ним, в тому
числі, але не обмежуючись: що
стосуються його укладення, виконання,
порушення (невиконання та/або
неналежного виконання), припинення,
дійсності/недійсності, розірвання,
повернення сплачених коштів тощо,
можуть бути передані на розгляд
Окружного спеціалізованого постійно
діючого третейського суду Сумської
області за його місцезнаходженням: 40034,
м. Суми, вул. Інтернаціоналістів, 21.
Обмін документами із судом (в т.ч.
направлення позовної заяви, відзиву на
позов, клопотань тощо) здійснюється
сторонами за вищезазначеною адресою
суду. При цьому датою і місцем
підписання даного третейського
застереження, адресами сторін для
обміну документами та письмовими
матеріалами між сторонами, а також між
сторонами та судом є адреси сторін,
дата та місце вказані в даному
договорі. Сторони вносячи це
третейське застереження до даного
договору домовилися та підтверджують,
що воно є його невід'ємною частиною та
являється третейською угодою в
розумінні статей 12, 13 Закону України
«Про третейські суди».

Згідно статі 12 Закону України «Про
третейські суди», третейська угода
укладається у письмовій формі.
Третейська угода вважається укладеною,
якщо вона підписана сторонами чи
укладена шляхом обміну листами,
повідомленнями по телетайпу, телеграфу
або з використанням засобів
електронного чи іншого зв'язку, що
забезпечує фіксацію такої угоди, або
шляхом направлення відзиву на позов, в
якому одна із сторін підтверджує
наявність угоди, а інша сторона проти
цього не заперечує. Третейська угода
має містити відомості про найменування
сторін та їх місцезнаходження, предмет
спору, місце і дату укладання угоди.

Посилання у договорі, контракті на
документ, який містить умову про
третейський розгляд спору, є
третейською угодою за умови, що договір
укладений у письмовій формі і це
посилання є таким, що робить третейську
угоду частиною договору.

Таким чином, сторони погодили, що усі
спірні питання, що виникають з договору
на водопостачання та прийом стічних
вод № 12 від 01.10.2009 року підлягають
вирішенню у Третейському суді, в даному
випадку у Окружному спеціалізованому
постійно діючому третейському суді
Сумської області.

Частина друга статті 12 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що підвідомчий
господарським судам спір може бути
передано сторонами на вирішення
третейського суду, крім спорів про
визнання недійсними актів, а також
спорів, що виникають при укладанні,
зміні, розірванні та виконанні
господарських договорів, пов'язаних із
задоволенням державних потреб, спорів,
передбачених пунктом 4 частини першої
цієї статті, та інших спорів,
передбачених законом.

Пунктом 5 частини першої статті 80
Господарського процесуального кодексу
України передбачено, що господарський
суд припиняє провадження у справі, якщо
сторони уклали угоду про передачу
даного спору на вирішення третейського
суду.

Згідно з пунктами 4.2 та 4.2.3 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» № 18 від 26.12.2011 року,
провадження у справі підлягає
припиненню з посиланням на пункт 5
частини першої статті 80 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
при розгляді справи буде встановлено,
що є письмова угода сторін про передачу
спору на вирішення третейського суду.
Таку угоду сторони вправі укласти як
до, так і після порушення провадження у
справі. В останньому випадку
провадження підлягає припиненню з
посиланням на зазначену норму ГПК. Якщо
ж таку угоду укладено до порушення
провадження у справі, то:,

- у разі коли відповідач не заперечує
проти розгляду справи саме
господарським судом, спір підлягає
вирішенню останнім;

- у випадку якщо відповідач з
посиланням на згадану угоду, яка є
чинною та не визнавалася недійсною,
наполягає на вирішенні спору саме
третейським судом, господарський суд
має припинити провадження у справі на
підставі пункту 5 частини першої статті
80 Господарського процесуального
кодексу України.

Посилання позивача на частину другу
статті 12 Господарського
процесуального кодексу України, пункт
4.2 Інструкції про встановлення та
стягнення плати за скид промислових та
інших стічних вод у системи
каналізації населених пунктів та пункт
7.12 Правил приймання стічних вод в
системи каналізації м. Суми, суд вважає
безпідставним, оскільки відрахування у
розмірі 20 відсотків, які
перераховуються позивачем до місцевих
фондів охорони навколишнього
природного середовища, що утворені в
складі сільських, селищних, міських
бюджетів не є предметом укладеного між
сторонами договору, а сам договір у
спірних правовідносинах укладено
сторонами на забезпечення потреб
відповідача у постачанні води та
водовідведенні, тобто не пов'язаний із
задоволенням державних потреб.

Обргунтовуючи підстави підсудності
даного спору господарському суду
позивач посилається на пункт 2.1.6 Правил
приймання стічних вод в системи
каналізації м. Суми, відповідно до
якого, при виявленні перевищення
встановлених допустимих концентрацій
або інших порушень цих правил КП
«Міськводоканал» зобов'язаний у
встановленому порядку звертатися до
господарського суду з позовом щодо
примусового стягнення заборгованості.

Проте наведене ствердження позивача
спростовуються наступним:

З огляду на приписи частини третьої
статті 22 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів», згідно з
якими місцеві господарські суди
розглядають справи у спорах, що
виникають з господарських
правовідносин, а також інші справи,
віднесені процесуальним законом до їх
підсудності, та на вимоги статей 1, 41, 12
Господарського процесуального кодексу
України, господарські суди розглядають
справи в порядку позовного
провадження, коли склад учасників
спору відповідає приписам статті 1
названого Кодексу, а правовідносини, з
яких виник спір, мають господарський
характер.

З наведеного випливає, що підсудність
спору господарському суду
встановлюється у відповідності до
Законів України, а не до підзаконних
актів, тим більше підсудність
господарських спорів не може
встановлюватись у відповідності до
Правил приймання стічних вод, на які
посилається позивач, як на підставу
правомірності розгляду господарським
судом даного спору.

Враховуючи той факт, що відповідач з
посиланням на укладену сторонами
третейську угоду заперечує проти
розгляду даного спору у Господарському
суді Сумської області та наполягає на
вирішенні спору третейським судом,
провадження у даній справі підлягає
припиненню на підставі пункту 5 частини
першої статті 80 Господарського
процесуального кодексу України.

Витрати по сплаті судового збору, у
відповідності до статті 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються судом на
позивача.

На підставі викладеного, керуючись
статтею 49, пунктом 5 частини першої
статті 80 та статтею 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 920/259/14 -
припинити.

Суддя
П.І. Левченко