ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

18.03.14 № 910/4172/14 Суддя господарського
суду міста Києва Головіна К.І.,
розглянувши

матеріали позовної заявиТовариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія з
управління активами
"Практика"доОСОБА_1 ОСОБА_2треті особи,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідачів
Публічне акціонерне товариство
"Кредитпромбанк" Публічне акціонерне
товариство "Дельта Банк" провизнання
факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва
звернулось Товариство з обмеженою
відповідальністю "Компанія з
управління активами "Практика"
(позивач) із позовною заявою до ОСОБА_1
та ОСОБА_2, за участю третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідачів -
Публічного акціонерного товариства
"Кредитпромбанк", Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
про визнання факту, що має юридичне
значення.

Вивчивши подані матеріали, приходжу до
висновку, що позовну заяву ТОВ
"Компанія з управління активами
"Практика" необхідно повернути з огляду
на наступне.

Як вбачається з поданих матеріалів,
позивач звернувся з вимогами до
фізичних осіб - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
визнання факту, що має юридичне
значення, а саме -

- факту переведення ПАТ
"Кредитпромбанк" активів (готівка,
дебіторська заборгованість,
обладнання та майно підприємства) до
ПАТ "Дельта Банк" за період з
28 лютого 2013 року по дату винесення
судового рішення у даній справі;

- факту того, що переведенням активів з
ПАТ "Кредитпромбанк" на баланс
ПАТ "Дельта Банк", доводиться до
банкрутства ПАТ "Кредитпромбанк".

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 05.12.2013 р., залишеною без змін
ухвалою Апеляційного суду м. Києва, за
вищевказаним позовом заявнику було
відмовлено у відкритті провадження з
тих підстав, що за змістом позовних
вимог така заява має розглядатися за
правилами господарського судочинства.

Вирішуючи питання про прийняття
вказаного позову до розгляду, суддя
виходить з такого.

Відповідно до ст. 12 ГПК України
господарським судам підвідомчі справи:

1) у спорах, що виникають при укладанні,
зміні, розірванні і виконанні
господарських договорів, у тому числі
щодо приватизації майна, та з інших
підстав;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів
Антимонопольного комітету України,
Рахункової палати з питань, віднесених
законодавчими актами до їх
компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних
відносин у спорах між господарським
товариством та його учасником
(засновником, акціонером), у тому числі
учасником, який вибув, а також між
учасниками (засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані
із створенням, діяльністю, управлінням
та припиненням діяльності цього
товариства, крім трудових спорів;

5) справи у спорах щодо обліку прав на
цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із
земельних відносин, в яких беруть
участь суб'єкти господарської
діяльності, за винятком тих, що
віднесено до компетенції
адміністративних судів.

Як вбачається з поданих матеріалів,
позов не містить обґрунтувань, що між
сторонами виник будь-який спір,
передбачений вказаною нормою
господарського-процесуального
законодавства, зокрема, й
корпоративний спір, який виник між
господарським товариством та його
учасниками (на який вказував заявник),
оскільки позивач не відноситься ні до
першого, ні до другого, а, звідси, вимоги
про визнання юридичних фактів не
узгоджуються з підвідомчістю справ
господарським судам.

З огляду на викладене, позивачу
необхідно привести свою позовну заяву
у чітку відповідність до
господарсько-процесульного закону та
викласти її відповідно до ст. 12 ГПК
України.

При цьому суддя вважає за необхідне
зазначити, що рекомендації Президії
Вищого господарського суду України від
27.06.2007 року «Про деякі питання
підвідомчості та підсудності справ
господарським судам», на які посилався
заявник, як на підставу звернення до
суду, втратили чинність.

Крім того, згідно зі ст. 54 ГПК України
позивач при подачі позову повинен
навести, окрім іншого, виклад обставин,
на яких ґрунтуються позовні вимоги;
навести докази на підтвердження цих
обставин (письмові та речові докази,
висновки експертиз, а не посилання на
численні інтернет-видання та сайти); та
зазначити законодавство, на підставі
якого подається позов (п. 5 ч. 2).

Оскільки позивач зазначені вимоги
закону не виконав, його позовна заява
має бути повернута йому без розгляду
відповідно до ст. 63 ГПК України (п. 3 ч. 1).

Також, п. 4 ч. 2 ст. 54 ГПК України
передбачено, що позовна заява має
містити зміст позовних вимог, а якщо
позов подано до кількох відповідачів, -
то зміст позовних вимог щодо кожного з
них.

З поданого до суду позову не
вбачається, що до відповідачів
заявлено будь-які позовні вимоги (ні
сумісні, ні конкретні - до кожного з
них), а, отже, позивач порушив вимоги
вищевказаної статті, оскільки не
виклав позовні вимоги до кожного з
відповідачів.

Далі, позивачем не виконані вимоги ст. 57
ГПК України щодо сплати судового збору,
згідно якої до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

Як вбачається з позовної заяви, ТОВ
«Компанія з управління активами
«Практика» заявило дві позовні вимоги
немайнового характеру та, окрім цього,
подало заяву про забезпечення позову.

В якості доказу сплати судового збору
заявник надав суду квитанції № к999/С/65
від 12.03.2014 р. на суму 1218, 00 грн. та №
к999/С/66 від 12.03.2014 р. на суму 1218, 00 грн.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі. Ставки
судового збору встановлюються у таких
розмірах: за подання до господарського
суду позовної заяви немайнового
характеру - один розмір мінімальної
заробітної плати, за подання позову
майнового характеру - два відсотки ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше шестидесяти мінімальних
заробітних плат; за подання заяви про
забезпечення позову - 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" від
16.01.2014 р. станом на 01.01.2014 р. мінімальна
заробітна плата у місячному розмірі
становить 1 218,00 грн.

Таким чином, позивач не виконав вимоги
вказаних норм, оскільки надані суду
квитанції № к999/С/65 від 12.03.2014 р. на суму
1218, 00 грн. та № к999/С/66 від 12.03.2014
р. на суму 1218, 00 грн. не є належним
доказом сплати судового збору,
оскільки заявник повинен був сплатити
судовий збір ще за подачу заяви про
забезпечення позову у сумі 1827,00 грн. (1,5
розміру мінімальної заробітної плати).

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів сплати судового
збору у встановлених порядку та
розмірі.

Пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону
України "Про судовий збір" передбачено,
що сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі
повернення заяви або скарги.

Згідно з п. 5.2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
№ 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
питання про повернення сплаченої суми
судового збору вирішується
господарським судом за результатами
розгляду відповідних матеріалів, у
тому числі й за відсутності заяви
(клопотання) сторони чи іншого учасника
судового процесу про повернення суми
судового збору. Про таке повернення
зазначається в ухвалі, якою
здійснюється відмова у прийнятті або
поверненні заяви (скарги), за подання
якої сплачується судовий збір

Враховуючи вищевикладене, суд повертає
судовий збір у сумі 2436,00 грн., сплачений
квитанціями № к999/С/65 від 12.03.2014 р. та №
к999/С/66 від 12.03.2014 р.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 63, 86
Господарського процесуального кодексу
України, суддя

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія з
управління активами "Практика" до
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за участю третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідачів
- Публічного акціонерного товариства
"Кредитпромбанк", Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
про визнання факту, що має юридичне
значення та додані до неї документи без
розгляду.

Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю "Компанія з
управління активами "Практика" (01010, м.
Київ, вул. Івана Мазепи, 10,
ідентифікаційний код 34937396) з
Державного бюджету України судовий
збір у сумі 2436,00 грн., сплачений
квитанціями № к999/С/65 від
12.03.2014 р. та № к999/С/66 від 12.03.2014 р.

Роз'яснити позивачу, що повернення
позовної заяви не перешкоджає
повторному зверненню з нею до
господарського суду в загальному
порядку після усунення вказаних
порушень.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку через
господарський суд м. Києва протягом
п'яти днів з дня отримання ухвали.

Суддя
К.І. Головіна