м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
284-18-98 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

Справа № 910/3702/14 01.04.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Октагон-Аутдор», м.
Київ

До Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Київ

Про стягнення 20 860,05 грн.

Суддя Курдельчук І.Д.

Представники

Від позивача Осипенко О.М. -
пред. по довір.

Від відповідача не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся з позовом про
стягнення 20 860,05 грн. заборгованості,
пені та 3% річних за Договором № 30-11 про
надання послуг з проведення
рекламної(их) компанії(й) від 20.12.2010р.,
посилаючись на порушення відповідачем,
як замовником, умов щодо оплати.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.03.2014р. порушено провадження
у справі № 910/3702/14 та розгляд справи
призначено на 01.04.2014р.

01.04.2014р. від представника позивача
надійшли витребувані, ухвалою суду про
порушення провадження у справі,
документи.

Відповідач, який належним чином був
повідомлений, в судове засідання не
з'явився, представників в судове
засідання не направив, вимоги ухвали
суду від 11.03.2014р. не виконав, відзив на
позов не надав, позовну вимогу по суті і
розміру у будь-який інший
процесуальний спосіб не заперечив.

Відповідно до положень ст.ст. 64, 77, 87,
Господарського процесуального кодексу
України ухвала про відкриття
провадження у справі (про відкладення
розгляду справи) надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

До матеріалів справи долучено конверт
з судовою кореспонденцією, який було
повернуто з адреси відповідача, з
відміткою пошти «за закінченням
встановленого строку зберігання».

Місцезнаходження відповідача, куди
направлено судову кореспонденцію,
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних та
фізичних осіб-підприємців.

Господарський суд визнав наявні в
матеріалах справи документи
достатніми для вирішення спору та
відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглянув справу за наявними в ній
матеріалами.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
суд позов задовольнити.

В судовому засіданні 01.04.2014р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення, відповідно до ст. 85
ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1
ГПК України, складалися протоколи
судових засідань, які долучені до
матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, заслухавши пояснення
представника позивача, Господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

20.12.2010р. між позивачем, як
виконавцем, та відповідачем, як
замовником, було укладено Договір № 30-11
про надання послуг з проведення
рекламної(их) компанії(й).

Договір підписано уповноваженими
особами, а саме, від позивача -
Генеральним директором Рубаном К.І.,
який діяв на підставі Статуту та від
відповідача - ОСОБА_1, який діяв на
підставі Свідоцтва про державну
реєстрацію № 2 018984 від 02.07.2008р.,
скріплено печаткою позивача, у
встановленому порядку не оспорений, не
розірваний, не визнаний недійсним.
Таким чином, Договір є дійсним,
укладеним належним чином та є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 2.1 Договору,
виконавець зобов'язується протягом
строку дії Договору професійно та
якісно надавати послуги з проведення
рекламної(их) компанії(й) для замовника
або клієнтів замовника на території
України на узгоджених згідно Акту
резервування поверхнях, а замовник
зобов'язується прийняти та вчасно й у
повному обсязі оплатити роботи та
послуги виконавця в строки та на
умовах, визначених даним Договором.

Відповідно до п. 3.2.6 Договору,
замовник зобов'язується оплачувати
послуги та роботи виконавця особисто,
вчасно і в повному обсязі відповідно до
умов даного Договору та Додаткових
угод до нього.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що
вартість послуг за Договором
вказується сторонами в Акті
резервування. Ціна даного Договору
визначається загальною сумою вартості
послуг по проведенню рекламних
кампаній замовника за Актами
резервування.

Сторонами на виконання вказаного
пункту було узгоджено кількість
спеціальних конструкцій та строки
рекламних компаній про, що свідчать
такі Акти резервування: № 120827.0400 від 27
серпня 2012р. на суму 2 484 грн., № 120926.0164
від 26 вересня 2012р. на суму 2 484 грн., №
121027.0416 від 27 жовтня 2012р. на суму 2 484
грн., № 121126.0364 від 26 листопада 2012р. на
суму 2 484 грн., № 130127.0295 від 27 січня 2013р.
на суму 2 880 грн., № 130224.0374 від 24 лютого
2013р. на суму 2 880 грн., № 130327.0225 від 27
березня 2013р. на суму 2 880 грн.

Також, позивачем були виставлені
рахунки на оплату за послуги по
розміщенню рекламного зображення, а
саме: № 4495 від 04 вересня 2012р., № 4496 від 28
вересня 2012р., № 5600 від 20 листопада 2012р.,
№ 5839 від 05 грудня 2012р., № 667 від 26 лютого
2013р., № 1363 від 27 березня 2013р., № 1364 від 04
квітня 2013р.

Протягом 5 робочих днів з моменту
підписання Акту резервування, замовник
здійснює передоплату в розмірі 100% від
вартості першого місяця Рекламної
кампанії, якщо інше не зазначено в Акті
резервування. Факт неотримання рахунку
не звільняє замовника від здійснення
плати. В подальшому розмір передоплати
за кожний місяць рекламної кампанії
складає 100% місячної вартості рекламної
кампанії та має бути сплачений не менше
ніж за 5 календарних днів до початку
поточного місяця рекламної кампанії,
якщо інше не зазначено в Акті
резервування (пп. 5.3.1, 5.3.2 Договору).

На виконання умов Договору
позивачем були надані послуги, на
загальну суму 18 576 грн., що
підтверджується такими Актами
здачі-приймання робіт (надання послуг),
а саме: № 4495.001 від 30 вересня 2012р. на суму
2 484 грн., № 4496.001 від 31 жовтня 2012р. на
суму 2 484 грн., № 5600.002 від 30 листопада
2012р. на суму 2 484 грн., № 5839.001 від 31
грудня 2012р. на суму 2 484 грн., № 1363.001 від
31 березня 2013р. на суму 2 880 грн., № 667.001
від 28 лютого 2013р. на суму 2 880 грн., які
належним чином засвідчені, підписані
повноважними представниками сторін та
скріплені печатками без зауважень та
приймаються судом, як належні докази
виконання позивачем договірних
зобов'язань.

Як вбачається з вищенаведеного, в
матеріалах справи відсутній Акт
здачі-приймання робіт (надання послуг)
за квітень місяць 2013 року на суму 2 880
грн., який було складено на підставі
Акту резервування № 130327.0225 від 27
березня 2013р., та рахунку на оплату № 1364
від 04 квітня 2013р., проте, факт надання
послуг за зазначеним Актом
підтверджується листом вих. № 4711 від
10.02.2014р. про направлення Актів
здачі-приймання робіт (надання послуг)
№ 1364.001 за Договором № 30-11 від 20.12.2010р.
(копія якого належним чином засвідчена
та міститься в матеріалах справи), який
в силу п. 5.6 Договору, було направлено на
адресу відповідача, що підтверджується
описом вкладення та фіскальним чеком №
0504.

Відповідно до п. 5.6 Договору, щомісячно
під час проведення рекламної кампанії,
зазначеній в Акті резервування,
сторони підписують Акт здачі прийняття
робіт (надання послуг), а у випадку якщо
строк рекламної кампанії один
календарний місяць або менше - то Акт
здачі прийняття робіт (надання послуг)
підписується на дату закінчення
періоду такої реклами. Виконавець
направляє замовникові для підписання 2
(два) екземпляри Акта здачі прийняття
робіт (надання послуг), підписаних
виконавцем, а замовник протягом 5
робочих днів з моменту одержання Актів
прийому-передачі робіт (послуг) в
зазначений термін та при відсутності
письмової мотивованої відмови, послуги
виконавця вважаються наданими
належним чином і прийнятими
замовником.

28.02.2012р. сторонами було складено
Протокол №1 про залік взаємних вимог,
відповідно до якого було проведено
взаємозалік на суму 1 296 грн. за Актом №
4495.001 від 30 вересня 2012р. Зазначений
протокол підписаний та скраплений
печатками обох сторін, належним чином
засвідчена копія якого міститься в
матеріалах справи.

Відповідач, порушуючи умови Договору,
за надані позивачем послуги не
розрахувався та в подальшому грошові
кошти не сплатив.

13.02.2014р. позивач направив на адресу
відповідача претензію вих. № 4712 від
10.02.2014р., з вимогою у 7-ми денний термін, з
дати одержання претензії, сплатити
заборгованість у розмірі 17 280 грн. Факт
направлення претензії підтверджується
описом вкладення та фіскальним чеком №
0132.

Відповідач відповіді на претензію не
надав та в подальшому не вжив залежних
від нього заходів щодо виконання
договірних зобов'язань.

Таким чином, заборгованість
відповідача за надані позивачем
послуги з урахуванням протоколу
взаємозаліку, становить - 17 280 грн. (18 576
грн. - 1 296 грн.).

Належним чином засвідчені копії вище
вказаних документів долучені до
матеріалів справи та їх оригінали,
досліджувалися під час судових
засідань, і відповідно визнаються
судом такими, що посвідчують наведені
факти та обставини господарських
відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 901 Цивільного
кодексу України, за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України
якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

В силу ст. 601 ЦК України зобов'язання
припиняється зарахуванням зустрічних
однорідних вимог, строк виконання
яких настав, а також вимог, строк
виконання яких не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги. Зарахування зустрічних вимог
може здійснюватися за заявою однієї із
сторін.

Згідно ст. 173 ГК України суб'єкт
господарського зобов'язання повинен
вчинити певну дію на користь іншого
суб'єкта, а інший суб'єкт має право
вимагати від зобов'язаної сторони
виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином, одностороння відмова
від виконання зобов'язання не
допускається.

Порушення зобов'язань за договором
тягне за собою застосування
встановлених законом заходів
відповідальності. Позивач, відповідно
до п. 7.1.2 Договору, нараховує пеню у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожен день прострочення, що складає 2
946,40 грн. (період нарахування з 01.03.2012р.
по 28.02.2014р.).

В пункті 7.1.2 Договору сторони
визначили, що у випадку несвоєчасної
оплати вартості робіт та послуг
замовник сплачує виконавцю пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період прострочення, від
суми боргу за кожен день порушення
строку оплати.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Суд здійснив свій розрахунок пені,
оскільки, сума пені, що була нарахована
позивачем є завищеною, а також, невірно
встановлений період нарахування
(період нарахування позивача перевищує
6 місяців).

За розрахунком суду, розмір пені
складає - 1 259,50 грн. Суд, визнає вимогу
позивача про стягнення пені
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню, але за уточненим
розрахунком, а саме у розмірі - 1 259,50 грн.

Також, на суму боргу позивач нараховує
три відсотка річних у розмірі - 633,65 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи наявність прострочення з
боку відповідача, вимоги позивача про
нарахування 3% річних визнаються судом
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із
сторін повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставі
своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" якщо стороною (або
іншим учасником судового процесу) у
вирішенні спору не подано суду в
обґрунтування її вимог або заперечень
належні і допустимі докази, в тому
числі на вимогу суду, або якщо в разі
неможливості самостійно надати докази
нею не подавалося клопотання про
витребування їх судом (частина перша
статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи;
крім того, неподання позивачем
витребуваних господарським судом
матеріалів, необхідних для вирішення
спору, тягне за собою правові наслідки
у вигляді залишення позову без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК.

Відповідач не надав суду належних та
допустимих доказів, які б
спростовували доводи позивача та
підтверджували заперечення проти
задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається
судом доведеним, обґрунтованим, але
таким, що підлягає частковому
задоволенню.

Враховуючи, що відповідно до ст. 44
ГПК України позивачем понесені
судові витрати, пов'язанні з розглядом
справи, зокрема, сплати судового збору,
то зазначені витрати відшкодовуються
за рахунок відповідача пропорційно
задоволеним вимогам (ст. 49 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Октагон-Аутдор» (03150, м. Київ, вул.
Червоноармійська, 72, 2-й під'їзд, 10-й
поверх, ), - з будь-якого
рахунку, виявленого державним
виконавцем під час виконання судового
рішення, заборгованість в розмірі - 17 280
(сімнадцять тисяч двісті вісімдесят)
грн., пеню у розмірі - 1 259 (одна тисяча
двісті п'ятдесят дев'ять) грн. 50 коп., три
відсотки річних у розмірі - 633 (шістсот
тридцять три) коп. 65 коп. та 1 679 (одна
тисяча шістсот сімдесят дев'ять) грн. 26
коп. - витрати по сплаті судового збору.

3. В решті позову відмовити.

4.Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржено протягом
десяти днів з дня підписання повного
рішення шляхом подачі апеляційної
скарги до місцевого господарського
суду.

Відповідно до ст. 87 ГПК України повне
рішення та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Суддя

І.Д. Курдельчук

Повне рішення складено 07 квітня 2014
року.