ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24 березня 2014 року № 11/60

Господарський суд Кіровоградської
області в складі судді Деревінської
Л.В., розглянувши матеріали справи № 11/60
від 03.07.2009 року

за заявою публічного акціонерного
товариства "Світловодський
маслосиркомбінат", Кіровоградська
область, м. Світловодськ

про банкрутство публічного
акціонерного товариства
"Світловодський маслосиркомбінат"
(далі - ПАТ "Світловодський
маслосиркомбінат"), Кіровоградська
область, м. Світловодськ,

за участю представників:

від кредитора IDELBERG RESOURCES INC - Миколаєнко
Р.В., довіреність № 1469 від 26.07.13;

від банкрута - Шаргало Р.В., довіреність
№ б/н від 29.04.13;

від банкрута - ліквідатор, арбітражний
керуючий Кравченко Р.М.,

ВСТАНОВИВ наступне.

Постановою від 28.09.2012 року
господарський суд визнав публічне
акціонерне товариство "Світловодський
маслосиркомбінат" банкрутом, відкрив
ліквідаційну процедуру щодо банкрута
на строк до 28.09.2013 року, призначив
ліквідатором банкрута арбітражного
керуючого Кравченка Р.М.

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд постановою від 06.11.2012
року скасував вказану постанову суду
від 28.09.12 р., справу № 11/60 передав на
розгляд до господарського суду
Кіровоградської області.

Вищий господарський суд України у
постанові від 12.03.2013 року касаційні
скарги арбітражного керуючого
Кравченка Романа Миколайовича та
Компанії "ІДЕЛБЕРГ РЕСУРСЕС ІНК." (IDELBERG
RESOURCES INC.) задовольнив, постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 06.11.2012р.
скасував, постанову господарського
суду Кіровоградської області від 28.09.2012
року залишив в силі.

Кредитор управління Пенсійного фонду
України в м. Світловодську та
Світловодському районі подало суду
заяву від 07.08.13 р. та просить визнати
поточні грошові вимоги, не визнані
ліквідатором, в сумі 1984,57 грн.
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за списком № 2 за
червень 2013 р. Зобов'язати ліквідатора
включити поточні грошові вимоги в сумі
1984,57 грн. до реєстру вимог кредиторів.

За змістом вказана заява управління
Пенсійного фонду України в м.
Світловодську та Світловодському
районі є скаргою на дії ліквідатора,
яка ухвалою суду 13.08.13 р. призначена до
розгляду.

З матеріалів справи вбачається
наступне.

Кредитор управління Пенсійного фонду
України в м. Світловодську та
Світловодському районі подало суду
заяву від 10.06.13 р. про визнання поточних
грошових вимог в сумі 6966,83 грн.
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за списком № 2 за
період з жовтня 2012 р. по травень 2013 р.

Ліквідатор банкрута у запереченнях від
19.06.13 р. зазначає, що вказані вимоги в
сумі 6966,83 грн. нараховані безпідставно,
оскільки, з дня прийняття судом
постанови про визнання боржника
банкрутом, підприємницька діяльність
банкрута завершується закінченням
технологічного циклу, строк виконання
всіх грошових зобов'язань вважається
таким, що настав, припиняється
нарахування неустойки та ін.
економічних санкцій по всіх видах
заборгованості банкрута, тобто інших
зобов'язань крім передбачених розділом
третім Закону у банкрута не виникає.

Крім того, кредитор управління
Пенсійного фонду України в м.
Світловодську та Світловодському
районі подало суду заяву від 31.07.13 р. про
поточні грошові вимоги на суму 2259,46 грн.
за липень 2013 р.

Ліквідатор подав суду та кредитору -
управлінню Пенсійного фонду України в
м. Світловодську та
Світловодському районі, заперечення на
заявлені грошові вимоги, з посиланням
на їх безпідставність, та зазначає, що
визнає грошові вимоги в сумі 51,19 грн.
станом на 29.10.12 р., що включені до другої
черги задоволення вимог (а.с. 18 т. 23).

В зв'язку з викладеним, суд вважає за
необхідне розгляд вказаних заяв
управління Пенсійного фонду України в
м. Світловодську та Світловодському
районі здійснювати в одному засіданні.

Кредитор управління Пенсійного фонду
України в м. Світловодську та
Світловодському районі подало суду
пояснення від 06.09.13 р. про те, що
пенсіонери ОСОБА_4 (перебуває на обліку
в Крюківському управлінні Пенсійного
фонду України) та ОСОБА_5 (перебуває на
обліку в Кременчуцькому управлінні
Пенсійного фонду України) не
перебувають на обліку кредитора, тому
він не може надати копії документів на
призначення пенсій на пільгових
умовах.

Кредитор - управління Пенсійного фонду
України в м. Світловодську та
Світловодському районі 31.10.13 р. подало
суду додаткові докази на
обґрунтування заяв (скарг) від 10.06.13 р.
та від 07.08.13 р.

Ухвалою від 17.12.13 р. господарський суд
відклав розгляд заяв (скарг) від 10.06.13 р.
та від 07.08.13 р.

Розглядаючи вимоги управління
Пенсійного фонду України в м.
Світловодську та Світловодському
районі, господарський суд виходить із
наступного.

Відповідно до частини 2 статті 4-1
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України),
провадження у справах про банкрутство
здійснюється у порядку, передбаченому
цим кодексом, з врахуванням
особливостей Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
норми якого, як спеціальні норми права,
превалюють у застосуванні над
загальними нормами Господарського
процесуального кодексу України та
чинного цивільного законодавства.

Пунктом 1-1 розділу Х "Прикінцеві та
перехідні положення" Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" в
редакції після набрання чинності
Законом України від 22.12.2011 року № 4212-VI,
визначено, що положення цього Закону
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження в яких порушено після
набрання чинності цим Законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" в
редакції до набрання чинності Законом
України від 22.12.2011 року № 4212-VI (далі -
Закон), кредитор - це юридична або
фізична особа, яка має у встановленому
порядку підтверджені документами
вимоги щодо грошових зобов'язань до
боржника, щодо виплати заборгованості
із заробітної плати працівникам
боржника, а також органи державної
податкової служби та інші державні
органи, які здійснюють контроль за
правильністю та своєчасністю
справляння єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів). Поточні
кредитори - це кредитори за вимогами до
боржника, які виникли після порушення
провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до частини 1 статті 23 Закону,
з дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури строк виконання всіх
грошових зобов'язань банкрута та
зобов'язання щодо сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів),
повернення коштів Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності вважається таким, що
настав; вимоги за зобов'язаннями
боржника, визнаного банкрутом, що
виникли під час проведення процедур
банкрутства, можуть пред'являтися
тільки в межах ліквідаційної
процедури.

Частиною 2 Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі -
Закон №1058-ІV) передбачено, що пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком №1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
"Про пенсійне забезпечення". При цьому,
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.
Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій зазначеним категоріям осіб,
крім тих, що були безпосередньо зайняті
повний робочий день на підземних
роботах (включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Отже, чинним законодавством України
Пенсійному фонду України та його
територіальним управлінням, як
органам, наділеним владними
повноваженнями в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, делеговано
повноваження з виплати пільгових
пенсій, які в майбутньому
здійснюватимуться згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Згідно ч.ч. 6, 12 ст. 20 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" страхувальники
зобов'язані сплачувати страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітний період, не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду.

Страхові внески підлягають сплаті
незалежно від фінансового стану
платника страхових внесків.

Відповідно до пункту 6.1. Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою Правління Пенсійного Фонду
України №21-1 від 19.12.2003 року, витрати
органів Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 "Прикінцевих положень" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", підлягають
відшкодуванню підприємствами та
організаціями з коштів, призначених на
оплату праці.

Згідно з абзацом 4 пункту 2 статті 2
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування", для
платників збору, визначених пунктами 1
та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які
є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до пункту 6.8. Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою Правління Пенсійного Фонду
України №21-1 від 19.12.2003 року,
підприємства та організації
зобов'язані щомісяця до 25-го числа
вносити до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах. Суми
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
дати призначення пенсії до дати
складання розрахунку фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до
частини 2 "Прикінцевих положень" Закону
(1058-15), сплачуються одночасно із оплатою
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць.

При цьому, законодавством України про
пенсійне страхування припинення
нарахування заборгованості на виплату
та доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, не пов'язується з
моментом відкриття ліквідаційної
процедури щодо підприємства-боржника.

Отже, органи Пенсійного фонду України
вправі заявляти грошові вимоги про
відшкодування єдиного соціального
внеску та фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій в ході
провадження у справі про банкрутство
протягом ліквідаційної процедури
боржника, яка проводиться відповідно
до статті 23 Закону та до державної
реєстрації його припинення як
юридичної особи та внесення запису про
це до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Така правова позиція викладена у
постановах Верховного Суду України від
30.05.2011 року у справі №21-103а11 та від 21.02.2012
року у справі №21-19а12, Постановах ВГСУ
від 28.02.2013 року у справі №18-14-08/466, від
10.12.2013 року у справі № 10/Б-711.

Як вбачається з матеріалів справи, за
період з вересня 2012 р. по липень 2013 року
включно у боржника, з врахуванням
часткової оплати, виникла
заборгованість перед управлінням ПФУ в
розмірі 10986,82 грн., що становить
фактичні витрати на доставку та
виплату пільгових пенсій пенсіонерам з
числа колишніх працівників
підприємства-боржника, та підтверджена
розрахунками, доданими управлінням ПФУ
до заяв з грошовими вимогами до
банкрута за період жовтень 2012 р. -
липень 2013 р. включно та в розмірі 274,89
грн. по єдиному соціальному внеску за
липень 2013 р. (а.с. 159 т. 28).

З вказаних вимог кредитора в розмірі
10986,82 грн. фактичних витрат на доставку
та виплату пільгових пенсій,
ліквідатором визнано вимоги в сумі 51,19
грн.

Господарський суд вважає, що обов'язок
зі сплати страхових внесків та
відшкодування фактичних витрат на
доставку та виплату пільгових пенсій
особам з числа колишніх працівників
підприємства-боржника зберігається за
боржником в ході проведення
ліквідаційної процедури відповідно до
статті 23 Закону до моменту державної
реєстрації його припинення як
юридичної особи та внесення запису про
це до ЄДРПУО.

Отже, заява від 10.06.13 р. про визнання
поточних грошових вимог в сумі 6966,83 грн.
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за списком № 2 за
період з жовтня 2012 р. по травень 13 р.,
заява від 31.07.13 р. про поточні грошові
вимоги на суму 1984,57 грн. заборгованості
по відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах за
списком № 2 за липень 2013 р. та на суму
274,89 грн. єдиного соціального внеску за
липень 2013 р. та заява від 07.08.13 р.
управління Пенсійного фонду України в
м. Світловодську та Світловодському
районі про визнання поточних грошових
вимог в сумі 1984,57 грн. заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах за
списком № 2 за червень 2013 р.,
обґрунтовані та підтверджені
належними доказами.

Враховуючи викладене, господарський
суд, відповідно до вимог ст. 31 Закону,
вважає за необхідне визнати поточні
грошові вимоги управління Пенсійного
фонду України в м. Світловодську та
Світловодському районі в сумі 10935,63 грн.
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за списком № 2 за
період з жовтня 2012 р. по липень 2013 р.
включно, з віднесенням їх до четвертої
черги задоволення вимог, та в сумі 274,89
грн. по єдиному соціальному внеску за
липень 2013 р., з віднесенням їх до другої
черги задоволення вимог.

Заперечення ліквідатора банкрута
стосовно того, що після визнання
боржника банкрутом, у останнього не
виникає будь-яких зобов'язань,
спростовуються наведеними вище
нормами законодавства та тим, що справа
про банкрутство ПАТ "Світловодський
маслосиркомбінат" розглядається в
редакції Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
до набрання чинності Законом України
від 22.12.2011 року № 4212-VI.

Керуючись п. 1-1 розділу Х "Прикінцеві та
перехідні положення" Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" в
редакції після набрання чинності
Законом України від 22.12.2011 року № 4212-VI,
ст.ст. 3-1, 5, 22, 23, 24 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" в
редакції до набрання чинності Законом
України від 22.12.2011 року № 4212-VI, ст. 4-1, ст.
86 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

У Х В А
Л И В:

1. Заяви (скарги) від 10.06.13 р., від 31.07.13 р.
та від 07.08.13 р. управління Пенсійного
фонду України в м. Світловодську та
Світловодському районі на дії
ліквідатора арбітражного керуючого
Кравченка Р.М. задовольнити.

2. Визнати поточні грошові вимоги
управління Пенсійного фонду України в
м. Світловодську та Світловодському
районі до публічного акціонерного
товариства "Світловодський
маслосиркомбінат" в таких сумах і такій
черговості задоволення вимог:

- в сумі 274,89 грн. по єдиному соціальному
внеску за липень 2013 р., до другої черги;

- в сумі 10935,63 грн. заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах за
списком № 2 за період з жовтня 2012 р. по
липень 2013 р. включно, до четвертої
черги.

3. Ухвала суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду в установленому
законом порядку.

4. Примірники ухвали направити
кредитору управлінню Пенсійного фонду
України в м. Світловодську та
Світловодському районі (вул. Димитрова,
1-В, м. Світловодськ, Кіровоградська
область, 27502), банкруту (вул. Макаренка, 2,
м. Світловодськ, Кіровоградська
область), ліквідатору арбітражному
керуючому Кравченку Р.М. (АДРЕСА_1).

Суддя
Л. В. Деревінська