ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.03.14 Справа № 904/396/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгова група
"ІНТЕРПАП", м.
Київ

до відповідача-1: Національного
університету "ЛЬВІВСЬКА ПОЛІТЕХНІКА",
м. Львів

відповідача-2: Товариства з обмеженою
відповідальністю торгового дому
"Беріл", м. Дніпропетров

про стягнення 136 739, 47 грн.

Суддя Ярошенко В.І.

Представники:

від позивача: Кузьменко Н.О. -
представник за дов. № 8 від 08.01.13

від відповідача-1: не з'явились

від відповідача-2: не з'явились

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю Торгова група
"Інтерпап" звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до відповідача-1:
Національного університету "Львівська
політехніка" про стягнення основного
боргу у розмірі 104 529, 66 грн., процентів
за користування чужими грошовими
коштами у сумі 15 034, 36 грн., пені у
розмірі 5 622, 48 грн., штрафу у сумі 10 552.97
грн. та до відповідача-2: Товариства з
обмеженою відповідальністю Торговий
дім "Беріл" про стягнення основного
боргу у розмірі 1000 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем-1 своїх
зобов'язань за договорами
купівлі-продажу № 846/Л від 13.03.2013, № 894/Л
від 10.09.2013, № 895/Л від 10.09.2013 в частині
повної та своєчасної оплати за
отриманий товар. Позовні вимоги щодо
відповідача-2 мотивовані неналежним
виконанням останнім своїх зобов'язань
за договором поруки від 10.09.2013.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 22.01.2014
порушено провадження у справі та її
розгляд призначено на 10.02.14.

10.02.2014 через канцелярію господарського
суду від відповідача-2 найшла заява від
06.02.2014, в якій він визнає позовні вимоги
у повному обсязі, не заперечує проти
задоволення позову та просить
розглянути справ без участі його
представника.

Ухвалою від 10.02.2014 розгляд справи
відкладено на 03.03.2014.

03.03.2014 через канцелярію господарського
суду від відповідача-1 надійшла заява
від 25.02.2014 № 64-01-304, в якій він зазначає,
що зобов'язання за спірним договором
виконав у повному обсязі, а саме, подав
Головному управлінню Державної
казначейської служби України у
Львівській області зобов'язання на
загальну суму 105 529, 66 грн., що
підтверджується копіями платіжних
доручень, долучених до заяви, та які, як
зазначає відповідач-1, були
зареєстровані в Головному управлінні
казначейської служби України у
Львівській області 17.09.2013.

Ухвалою від 03.03.2014 розгляд справи
відкладено на 24.03.2014.

У судовому засіданні 24.03.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно та повно з'ясувавши
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення її по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

13.03.2013 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Інтерпап» (далі -
позивач, продавець) та Національним
університетом «Львівська політехніка»
(далі - відповідач, покупець) був
укладений договір купівлі-продажу №
846/л (далі - договір № 846/Л).

Відповідно до п. 1.1 договору № 846/Л
продавець зобов'язується в порядку та
на умовах, визначених у цьому договорі,
передати у власність покупцеві папір і
картон оброблені на суму 50 000 грн., а
покупець зобов'язується в порядку та на
умовах, визначених у цьому договорі.
Прийняти та оплатити паперову
продукцію (далі - товар), що
перерахована в рахунку-фактурі або
специфікації, які є невід'ємними
частинами цього договору.

10.09.2013 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Інтерпап» (далі -
позивач, продавець) та Національним
університетом «Львівська політехніка»
(далі - відповідач, покупець) був
укладений договір купівлі-продажу №
894/л (далі - договір № 894/Л).

Відповідно до п. 1.1 договору № 894/Л
продавець зобов'язується в порядку та
на умовах, визначених у цьому договорі,
передати у власність покупцеві папір
на суму 94 851, 94 грн., а покупець
зобов'язується в порядку та на умовах,
визначених у цьому договорі. Прийняти
та оплатити паперову продукцію (далі -
товар), що перерахована в
рахунку-фактурі або специфікації, які є
невід'ємними частинами цього договору.

10.09.2013 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Інтерпап» (далі -
позивач, продавець) та Національним
університетом «Львівська політехніка»
(далі - відповідач, покупець) був
укладений договір купівлі-продажу №
895/л (далі - договір № 895/Л).

Відповідно до п. 1.1 договору № 895/Л
продавець зобов'язується в порядку та
на умовах, визначених у цьому договорі,
передати у власність покупцеві папір і
картон оброблені на суму 30 000 грн., а
покупець зобов'язується в порядку та на
умовах, визначених у цьому договорі.
Прийняти та оплатити паперову
продукцію (далі - товар), що
перерахована в рахунку-фактурі або
специфікації, які є невід'ємними
частинами цього договору.

Згідно з п. 2.1 договорів 846/Л, 894/Л, 895/Л
ціна на товар є договірною. Кількість
та ціна, згідно письмової або усної
заявки покупця, вказані у
рахунку-фактурі або специфікації, які є
невід'ємними частинами цього договору.
Підтвердженням узгодження сторонами
заявки покупця є підписання сторонами
рахунка-фактури або специфікації.

Розрахунок за кожну партію
здійснюється шляхом перерахування
коштів на поточний рахунок продавця у
повному обсязі, або частками протягом 3
(трьох) календарних днів з дня передачі
товару (п. 4.2 договорів 846/Л, 894/Л, 895/Л).

На виконання умов договорів 846/Л, 894/Л,
895/Л позивач поставив, а відповідач-1
прийняв товар на загальну суму 105 528, 86
грн., відповідно до видатковими
накладними від 10.09.2013 № 2385/2 на суму 94
851, 94 грн., від 10.09.2013 № 2386/2 на суму 5 546, 92
грн. та від 10.09.2013 № 2414/2 на суму 5 130, 80
грн., а також виставив відповідача на
вищезазначену суму рахунки-фактури
(арк. с. 31-36).

10.09.2013 між Товариством з обмеженою
відповідальністю Торгова група
«Інтерпап» (далі - кредитор) та
товариством з обмеженою
відповідальністю Торговий дім «Беріл»
(далі - відповідач-2, поручитель) був
укладений договір поруки.

Відповідно з даним договором
поручитель зобов'язується частково
відповідати перед кредитором за
виконання зобов'язання Національного
університету «Львівська політехніка»
(далі - боржник) по договорам
купівлі-продажу 846/Л від 13.08.2013, 894/Л від
10.09.2013, 895/Л від 10.09.2013 укладених між
кредитором та боржником.

Строк виконання зобов'язання,
забезпеченого даним договором поруки,
настає протягом 3 (трьох) календарних
днів з моменту отримання поручителем
відповідної вимоги (п. 2.3 договору
поруки).

Відповідальність поручителя перед
кредитором включає зобов'язання
оплатити суму боргу за основним
договором, зобов'язання відшкодувати
кредитору шкоду, завдану невиконанням
чи неналежним виконанням основного
зобов'язання, зобов'язання сплатити
кредитору неустойку за порушення
основного зобов'язання боржником,
зобов'язання сплатити кредитору
проценти за користування чужими
грошовими коштами від простроченої
суми у разі прострочення боржником
виконання основного зобов'язання (п. 3.1
договору поруки).

Згідно з п. 3.1 договору поруки
відповідальність поручитель перед
кредитором у випадках передбачених п.
3.1 обмежується сплатою поручителем
кредитору грошових коштів у розмірі 1000
грн.

Як зазначає позивач, відповідач-1 не
сплатив вартість поставленого товару у
строки передбачені договорами 846/Л, 894/Л,
895/Л, у зв'язку з чим позивач, на підставі
договору поруки, звернувся до
відповідача-2 з вимогою від 02.01.2014 про
сплату 1 000 грн. заборгованості
відповідача-1 за поставлений товар
протягом 3 (трьох) календарних днів з
моменту отримання даної вимоги.
Вищезазначена вимога була отримана
директором ТОВ Торговий дім «Беріл» -
Драганчуком О.Л. 02.01.2014 особисто, про що
свідчить напис на даній вимозі
скріплений печаткою підприємства.

Отже, заборгованість відповідача-1
перед позивачем за поставлений товар
складає 104 529, 66 грн., про що сторони
дійшли згоди підписавши акт звірки
взаємних розрахунків за період з 01.09.2013
по 09.12.2013 (арк. с. 37) та солідарна
заборгованість відповідальність
відповідача-1 та відповідача-2 у розмірі
1000 грн.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України (далі - ГК України),
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України,
майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 265 ГК України встановлено,
що за договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) за
договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар)
у власність другій стороні (покупцеві),
а покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 ЦК України,
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару.

Згідно з приписами ст. 193 ГК України та
ст. ст. 525, 526 ЦК України цивільні та
господарські зобов'язання мають бути
виконані належним чином відповідно до
закону та договору. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

На час розгляду спору у господарському
суді відповідачем-1 не заперечено факт
отримання товару за представленими
накладними та не надано належних
доказів їх оплати або повернення
переданого товару на суму 105 529, 66 грн.,
а відтак, позовні вимоги про стягнення
з відповідача-1 суми основного боргу у
розмірі 104 529, 66 грн. та солідарного
стягнення з відповідача-1 та
відповідача-2 заборгованості у розмірі
1000 грн. підлягають задоволенні у
повному обсязі.

У зв'язку з несвоєчасним виконанням
відповідачем-1 своїх зобов'язань щодо
оплати поставленого товару, позивач
нарахував відповідачу пеню у розмірі 5
622, 48 коп. за період з 14.09.2011 по 21.01.2014 та
штраф у розмірі 10 552, 97 грн.

Відповідно до положень ст. 610
Цивільного кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

У разі порушення строків оплати товару,
покупець виплачує продавцю пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, діючої на період несплати, від суми
заборгованості за кожний день
прострочення Пеня нараховується за
весь період прострочення виконання
зобов'язання. За прострочення оплати
понад двадцять п'ять днів додатково
стягується штраф у розмірі десяти
відсотків від вартості неоплаченого
товару (п. 9.2 договорів 846/Л, 894/Л, 895/Л).

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського
кодексу України, учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання. У разі, якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов'язання несе
господарсько-правову
відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського
кодексу України, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст.
217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу
України, застосовуються господарські
санкції, зокрема, штрафні санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Спеціальним законом, що регулює
договірні правовідносини між
платниками і одержувачами грошових
коштів щодо відповідальності за
невчасне виконання грошових
зобов'язань, є Закон України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від
22.11.1996 № 543/96, відповідно до статті 3
якого, розмір пені за порушення
грошового зобов'язання розраховується
із суми простроченого платежу і не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Частиною шостою статті 232
Господарського кодексу України
передбачено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Можливість одночасного стягнення пені
та штрафу за порушення окремих видів
господарських зобов'язань передбачено
частиною другою статті 231 ГК України.

Таким чином, чинне законодавство
допускає можливість одночасного
стягнення з учасника господарських
відносин, що порушив господарське
зобов'язання за договором, штрафу та
пені, які є окремими та самостійними
видами юридичної відповідальності
(постанова Верховного Суду України від
27.04.2012, постанова Вищого господарського
суду України від 12.06.2012 у справі №
06/5026/1052/2011).

Відповідно до ст. 55 Господарського
процесуального кодексу України, суд,
перевіривши правильність нарахування
пені та штрафу задовольняє дані вимоги
у повному обсязі, а саме, пеню у розмірі
5 622, 48 грн. та штраф у сумі 10 522, 97 грн.

Також, за порушення виконання
грошового зобов'язання позивач
нарахував відповідачу-1 проценти за
користування чужими грошовими коштами
у розмірі 15 034, 36 грн.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

У разі прострочення оплати
поставленого товару, покупець
зобов'язаний сплатити його повну
вартість, а також сплачує проценти за
користування чужими грошовими коштами
у розмірі 40 (сорок) % річних від суми
заборгованості (п. 4.5 договорів 846/Л, 894/Л,
895/Л).

Відповідно до ст. 55 Господарського
процесуального кодексу України, суд,
перевіривши правильність нарахування
процентів за користування чужими
грошовими кошами, задовольняє дану
вимогу повністю у розмірі 15 034, 36 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
ґрунтуються на вимогах чинного
законодавства, підтверджуються
належними та допустимими доказами, а
тому підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 ГПК України,
стягуються з відповідача-1 у розмірі 2714,
79 грн. та солідарно з відповідача-1 та
відповідача-2 у розмірі 20 грн.

Керуючись ст.ст. 22, 44, 49, 82-85, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Національного університету
«Львівська політехніка» (79056, м. Львів,
вул. С.Бандери, 12, )
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю Торгова група
«Інтерпап» (03028, м. Київ, вул.
Саперно-Слобідська, буд. 8 літера А, офіс
291, ) основний борг у
розмірі 104 529, 66 грн. (сто чотири тисячі
п'ятсот двадцять дев'ять грн. 66 к.), пеню
у сумі 5 622, 48 грн. (п'ять тисяч шістсот
двадцять дві грн. 48 к.), проценти за
користування чужими грошовими коштами
у розмірі 15 034, 36 грн. (п'ятнадцять тисяч
тридцять чотири грн. 36 к.), штраф у сумі 10
552, 97 грн. (десять тисяч п'ятсот
п'ятдесят дві грн. 97 к.) та 2714, 79 грн. (дві
тисячі сімсот чотирнадцять грн. 79 к.)
витрат по сплаті судового збору.

Стягнути солідарно з Національного
університету «Львівська політехніка»
(79056, м. Львів, вул. С. Бандери, 12, ) та Товариства з обмеженою
відповідальністю Торговий дім «Беріл»
(49000, м. Дніпропетровськ, вул. Мечнікова,
10-б, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю Торгова група
«Інтерпап» (03028, м. Київ, вул.
Саперно-Слобідська, буд. 8 літера А, офіс
291, ) заборгованість у
розмірі 1000 грн. (одна тисяча грн.)

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 25.03.2014

Суддя В.І. Ярошенко