ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2014 р.
Справа № 914/666/14

За позовом: Публічного акціонерного
товариства «Укртелеком» в особі
Львівської філії ПАТ «Укртелеком», м.
Львів

до відповідача: Державного
підприємства Міністерства оборони
України «Монтажник-Львів», м. Львів

про стягнення боргу у розмірі 3 911,95 грн.

Суддя Коссак
С.М.

при секретарі Довгополов А.О.

Представники:

Від позивача: Романяк Н.Б. - представник
за довіреністю № 903 від 11.12.2013р.;

Від відповідача: Мартинович С.В. -
представник за довіреністю № б/н від
24.03.2014р.

На розгляд господарського суду
Львівської області Публічним
акціонерним товариством «Укртелеком»
в особі Львівської філії Публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»
подано позов до Державного
підприємства Міністерства оборони
України «Монтажник-Львів» про
стягнення 3 911,95 грн.

Ухвалою суду від 28.02.2014р. порушено
провадження у справі, прийнято позовну
заяву до розгляду та розгляд справи
призначено на 17.03.2014р.

В судовому засіданні 17.03.2014р.
оголошено перерву до 31.03.2014р.

В судовому засіданні 31.03.2014р.
представник позивача позовні вимоги
підтримує з підстав зазначених в
позовній заяві, просить позов
задоволити повністю та стягнути з
відповідача 3 537,70 грн. заборгованості
за надані телекомунікаційні послуги,
29,38 грн. - пені, 337,01 грн. -3 % річних та 7,86
грн. - збитків від інфляції.

В судовому засіданні 31.03.2014р.
представник відповідача подав
клопотання, в якому визнає
заборгованість яку просить стягнути
позивач, яка на даний час не є
погашеною.

Крім цього, представник
відповідача на підставі п. 6 ст. 83 ГПК
України в клопотанні просить суд
відстрочити виконання рішення суду на
6-ть місяців, зазначаючи, що станом на
14.01.2014р. у Залізничному ВДВС ЛМУЮ на
примусовому виконанні перебуває
зведене виконавче провадження, де
боржником виступає відповідач і
загальна сума заборгованості
становить 1 106 531,46 грн. Заборгованість
перед позивачем хочуть оплатити
добровільно.

Представники позивача в судовому
засіданні не заперечив проти
відстрочки виконання рішення у
порядку ст. 83 ГПК України, про що зробив
відмітку на поданому клопотанні.

В судовому засіданні 31.03.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частину
рішення.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши та оцінивши докази в їх
сукупності, суд встановив наступне.

17.05.2012р. між позивачем
(Укртелеком) та відповідачем (Абонент)
було укладено договір №11087 про надання
телекомунікаційних послуг (надалі -
Договір), за умовами якого Укртелеком
зобов'язувався надавати Абоненту
загальнодоступні (універсальні) та
інші телекомунікаційні послуги,
супутні (додаткові) послуги згідно з
переліком та в обсягах, замовлених
Абонентом (надалі - послуги), а Абонент
зобов'язувався своєчасно оплачувати
отримані послуги відповідно до умов
цього Договору.

Згідно п.3.1.1. Договору Укртелеком
зобов'язувався надавати замовлені
абонентом послуги цілодобово 365 (366)
днів на рік відповідно до вимог Закону
України «Про телекомунікації», Правил
надання та отримання
телекомунікаційних послуг,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 09.08.2005р. №720
(правила), та інших нормативно-правових
актів України.

Відповідно до п.3.4.2. Договору
Абонент зобов'язувався своєчасно
оплачувати отримані послуги в повному
обсязі.

Згідно п.п.4.2., 4.3., 4.5. Договору
сторони погодили, що форма розрахунків
за договором - готівкова. Система
розрахунків, що застосовується
Укртелекомом - з надсиланням рахунків.
Порядок оплати наданих послуг - за
попередньою оплатою (внесення авансу,
придбання телекомунікаційних карток,
тощо) та/або в кредит.

Згідно п.4.6. Договору система
оплати наданих послуг місцевого
телефонного зв'язку, яка
застосовується Укртелекомом -
абонентна система без почасового
обліку телефонних розмов.

У п.4.16. Договору у разі
застосування попередньої (авансової)
оплати Абонент зобов'язаний до 20-го
числа поточного місяця здійснити
оплату послуг в розмірі не менше суми
послуг, наданих у попередньому
розрахунковому періоді. Укртелеком
проводить перерахунок суми до 10-го
числа місяця, що настає після
розрахункового періоду, виходячи з
фактично наданих послуг у
розрахунковий період.

Позивач свої зобов'язання по
Договору виконує повністю, проти чого
не заперечив відповідач.

Водночас, відповідач договірних
зобов'язань щодо оплати позивачу за
надані послуги не виконав, в результаті
чого за період з липня 2012р. по січень
2014р. виникла заборгованість, що складає
3 537,70 грн.

За неналежне виконання умов
Договору позивач просить стягнути з
відповідача пеню в сумі 29,38 грн., 3%
річних в сумі 337,01 грн. та інфляційні
втрати в сумі 7,86 грн.

Крім цього, клопотання від 25.03.2014р.
відповідач визнав заборгованості які
просить стягнути позивач.

Доказів повного або часткового
погашення заборгованості станом на
день розгляду справи сторонами до суду
не надано.

При винесенні рішення суд виходив з
такого.

Відповідно до статті 1 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 179 ГК України
майново-господарські зобов'язання, які
виникають між суб'єктами
господарювання або між суб'єктами
господарювання і негосподарюючими
суб'єктами - юридичними особами на
підставі господарських договорів, є
господарсько-договірними
зобов'язаннями.

Відповідно до статті 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

В силу положень статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу інших актів
цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до статті 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Між сторонами у справі виникли
зобов'язання на підставі договору в
силу пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК
України.

Згідно з ст.612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання. Статтею 611 ЦК України
передбачені наслідки порушення
зобов'язання.

Матеріалами справи підтверджено факт
виконання позивачем своїх зобов'язань
за Договору №11087 від 17.05.2012р. В судовому
засіданні відповідачем визнано
позовні вимоги (клопотання від 25.03.2014р.).
Суд прийшов до висновку про
задоволення позовних вимог в частині
стягнення з відповідача 3 537,70 грн.,
заборгованості за наданні послуги,
оскільки такі обґрунтовані та
підтверджені матеріалами справи.

Відповідно до статті 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Заявлені позивачем до стягнення 3%
річних в сумі 337,01 грн. та інфляційні
втрати в сумі 7,86 грн. нараховані
позивачем правомірно і підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача.

Відповідно до п. 5.2 Договору у разі
несвоєчасної оплати наданих
Укртелекомом послуг Абонент сплачує
пеню, яка обчислюється залежно від
вартості неоплачуваних послуг у
розмірі облікової ставки НБУ, що діяла
в період, за який нараховується пеня, за
кожний день прострочення оплати.

Штрафними санкціями, згідно з ч.1
статтею 230 ГК України визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Суд дійшов висновку, що заявлена
позивачем пеня в сумі 29,38 грн.
нарахована позивачем правомірно та
підлягає стягненню.

Крім цього, відповідач просить
відстрочити виконання рішення на
підставі п.6 ч.1ст. 83 ГПК України на шість
місяців.

Представник позивача не
заперечив проти відстрочення
виконання рішення, про що подав зробили
відмітку на клопотанні.

Розглянувши дане клопотання, суд
зазначає наступне.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 83 ГПК України
господарський суд приймаючи рішення,
має право відстрочити або розстрочити
виконання рішення.

Згідно п.7.1.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.10.2012р. № 9 «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України»
відстрочка - це відкладення чи
перенесення виконання рішення на новий
строк, який визначається господарським
судом. Підставою для відстрочки,
розстрочки, зміни способу та порядку
виконання рішення можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у визначений строк або
встановленим господарським судом
способом. Проте, вирішуючи питання про
відстрочку чи розстрочку виконання
рішення, зміну способу і порядку
виконання рішення, господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи, зокрема стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення (7.2 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.10.2012р. №9 «Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України»).

На підставі викладеного
вище, беручи до уваги, пояснення
відповідача та надання підприємству
можливості добровільно здійснити
погашення боргу, та не заперечення
позивача про відстрочку виконання
рішення, суд задовольняє клопотання
відповідача та відстрочує виконання
рішення на шість місяців.

Згідно з ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Відповідно до
ст.34 ГПК України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Судові витрати покладаються на
відповідача, згідно із вимогами ст. 49
ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 179, 193, 230 ГК України, ст.ст. 11, 15, 526,
610-612, 625, 626, 629 ЦК України та ст. ст. 1, 33, 34,
43, 49, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства
Міністерства оборони України
«Монтажник-Львів»(79039,м. Львів, вул.
Шевченка, 11; ) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Укртелеком» в особі Львівської філії
Публічного акціонерного товариства
«Укртелеком» (79044, м. Львів, вул.
Дорошенка, 43; ) 3 537,70
грн. - заборгованості за надані
телекомунікаційні послуги, 29,38 грн. -
пені, 337,01 - 3% річних, 7,86 грн. -
інфляційних втрат та 1 827,00 грн. витрат
на сплату судового збору.

Відстрочити виконання рішення до
30.09.2014р.

3. Наказ видати відповідно до статті 116
ГПК України.

Рішення набирає законної сили
відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені статтями
91-93 Господарського процесуального
кодексу України.

Повний текст рішення складено
04.04.2014року.

Суддя
Коссак С.М.