РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2014 р.
Справа № 903/1127/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючий суддя
Огороднік К.М.

суддя
Коломис В.В. ,

суддя
Бригинець Л.М.

при секретарі судового засідання Ващук
К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" на рішення господарського
суду Волинської області від 25.12.13 року у
справі № 903/1127/13 (суддя Кравчук В.О.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Завод дитячого
харчування "Віта-Фудз"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Феміда-Інтер"

до Відділу примусового виконання
рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області

про визнання права власності на майно,
зазначене в акті опису та арешту майна
від 15.07.2013 року, вартістю 940685,01 грн.;
виключення з акта опису та арешту майна
від 15.07.2013 року спірного майна

за участю представників:

позивача - Столяр А.В., за довіреністю

відповідача 1 - Бачинський Я.М., за
довіреністю

відповідача 2 - не з'явився

скаржник (ПАТ "Комерційний банк "Надра")
- Буртовий М.В., за довіреністю

Розпорядженням В.о. Голови
Рівненського апеляційного
господарського суду від 18.03.14 року
змінено склад колегії суддів по справі
у зв'язку із перебуванням судді
Тимошенко О.М. у відрядженні. Утворено
колегію суддів у наступному складі:
головуючий суддя - Огороднік К.М., суддя
Бригинець Л.М., суддя Коломис В.В.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Завод дитячого
харчування "Віта-Фудз" (далі - ТзОВ
"Віта-Фудз") звернулось до
господарського суду Волинської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Феміда-Інтер" (далі - ТзОВ
"Феміда-Інтер"), до Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області про визнання права власності
на майно та виключення спірного майна з
акта опису та арешту майна.

Рішенням господарського суду
Волинської області від 25.12.2013 року
позов задоволено повністю. Визнано за
ТзОВ "Віта-Фудз" право власності на
майно, зазначене в акті опису та арешту
майна від 15.07.2013 року, вартістю 940658,01
грн.: сік березовий "Бадьорість"
місткістю 0,25 дм., в кількості 864 пляшки
(далі - пл.); сік березовий з цукром,
місткістю 0,25 дм., в кількості 61250 пл.; сік
березовий з цукром, місткістю 1 дм., в
кількості 7340 пл.; сік
березово-журавлиновий, місткістю 0,25
дм., в кількості 2470 пл.; сік
березово-порічковий, місткістю 0,25 дм., в
кількості 220 пл.; сік
березово-чорничний, місткістю 0,25 дм., в
кількості 8721 пл.; сік
березово-чорничний, місткістю 1 дм., в
кількості 4806 пл.; сік
березово-чорноплідно-горобиновий,
місткістю 0,25 дм., в кількості 1615 пл.; сік
гарбузовий натуральний, місткістю 0,25
дм., в кількості 1159 пл.; сік
березово-чорничний, місткістю 0,25 дм., в
кількості 8721 пл.; сік з топінамбуру,
яблук, брусниці з м'якоттю, місткістю 0,25
дм., в кількості 641 пл.; сік з
топінамбуру, яблук, журавлин з м'якоттю,
місткістю 0,25 дм., в кількості 537 пл.; сік
з топінамбуру, яблук, лохини з м'якоттю,
місткістю 0,25 дм., в кількості 546 пл.; сік
з топінамбуру, яблук, порічки з
м'якоттю, місткістю 0,25 дм., в кількості
524 пл.; сік з топінамбуру, яблук, чорної
смородини з м'якоттю, місткістю 0,25 дм., в
кількості 582 пл.; сік лохиновий
натуральний з м'якоттю, місткістю 0,25
дм., в кількості 5262 пл.; сік
малиново-яблучний натуральний з
м'якоттю, місткістю 0,25 дм., в кількості
820 пл.; сік морквяний натуральний з
м'якоттю, місткістю 0,25 дм., в кількості
380 пл.; сік морквяний натуральний з
м'якоттю з цукром, місткістю 0,25 дм., в
кількості 705 пл.; сік
морквяно-брусничний натуральний з
м'якоттю, місткістю 0,25 дм., в кількості
1800 пл.; сік морквяно-журавлиновий з
м'якоттю без цукру, місткістю 1 дм.; в
кількості 330 пл.; сік морквяно-яблучний
натуральний з м'якоттю, місткістю 0,25
дм., в кількості 1325 пл.; сік ожиновий
натуральний з м'якоттю, місткістю 0,25
дм., в кількості 825 пл.; сік томатний з
м'якоттю з сіллю, місткістю 1 дм., в
кількості 1703 пл.; сік
томатно-яблучно-журавлиновий
"Кислинка", місткістю 1 дм., в кількості
2500 пл.; сік томатно-яблучно-брусничний
"Гармонія", місткістю 1 дм., в кількості
1305 пл.; сік чорничний натуральний з
м'якоттю, місткістю 0,25 дм., в кількості
8860 пл.; сік чорнично-полуничний
натуральний з м'якоттю, місткістю 0,25
дм., в кількості 1325 пл.; сік яблучний
натуральний з м'якоттю, місткістю 0,25
дм., кількістю 3365 пл.; сік
яблучно-брусничний натуральний з
м'якоттю, місткістю 0,25 дм., в кількості
1640 пл.; сік яблучно-журавлиновий
натуральний з м'якоттю, місткістю 0,25
дм., в кількості 1270 пл.; сік
яблучно-лохиновий натуральний з
м'якоттю, місткістю 0,25 дм., в кількості
3697 пл.; сік яблучно-малиновий
натуральний з м'якоттю, місткістю 0,25
дм., в кількості 1890 пл.; сік
яблучно-ожиновий натуральний з
м'якоттю, місткістю 0,25 дм., в кількості
1840 пл.; сік яблучно-порічковий
натуральний з м'якоттю, місткістю 0,25
дм., в кількості 1975 пл.; сік
яблучно-сливовий натуральний з
м'якоттю, місткістю 0,25 дм., в кількості
780 пл.; сік яблучно-чорничний
натуральний з м'якоттю, місткістю 0,25
дм., в кількості 3810 пл.; сік
яблучно-чорничний натуральний з
м'якоттю, місткістю 1 дм., в кількості 5055
пл.; сік
яблучно-чорноплідно-горобиновий
натуральний з м'якоттю, місткістю 0,25
дм., в кількості 2005 пл.; сік
яблучно-чорносмородиновий натуральний
з м'якоттю, місткістю 0,25 дм., в кількості
3158 пл.; сік березовий "Бадьорість",
місткістю 1 дм., в кількості 4119 пл.; сік
березовий "Бадьорість", місткістю 3 дм.,
в кількості 4227 банок; сік березовий з
цукром, місткістю 3 дм., в кількості 9392
банки; повидло яблучне в банках 0,5 дм.,
по 650,00 гр., в кількості 2630 банок; повидло
яблучне вагове - 767 кг; сироп полуничний,
місткістю 3 дм., в кількості 100 банок.
Виключено вказане майно з акта опису та
арешту майна від 15.07.2013 року. Здійснено
розподіл судових витрат.

Не погодившись із згаданим рішенням
суду, Публічне акціонерне товариство
"Комерційний банк "Надра" (далі - ПАТ "КБ
"Надра") оскаржило його в апеляційному
порядку, просив скасувати та прийняти
нове, яким в позові відмовити повністю.
В обґрунтування своїх вимог зазначив,
що висновок суду першої інстанції про
те, що позивач правомірно набув права
власності на спірне майно за договором
купівлі-продажу № 01/1/13 від 03.01.2013 року є
нікчемним, зроблений помилково, з
неповним з'ясуванням обставин справи.
За твердженнями апелянта, спірний
договір сторонами підписано з метою
уникнути реалізації майна при
здійсненні виконавчого провадження.

Представник апелянта в судовому
засіданні доводи скарги підтримав,
просив її задовольнити, оскаржене
рішення скасувати та прийняти нове,
яким в позові відмовити повністю за
наведених в скарзі підстав.

Представники позивача та відповідача
доводи скарги заперечили, просили не
брати їх до уваги, а відтак рішення
місцевого суду як законне та
обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши доводи апеляційної
скарги, дослідивши долучені до
матеріалів справи письмові докази,
виходячи з вимог чинного
законодавства, апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
скарга підлягає задоволенню за таких
обставин.

Господарськими судами встановлено, що
в процесі виконання наказу
господарського суду міста Києва в
справі № 7/474-34/365-27/2 за первісним
позовом ТзОВ "Феміда-Інтер" до ВАТ "КБ
"Надра" про розірвання кредитних
договорів, договорів забезпечення
виконання зобов'язань, та за зустрічним
позовом ВАТ "КБ "Надра" до ТзОВ
"Феміда-Інтер" про стягнення
заборгованості за кредитними
договорами та договором на відкриття
документарного акредитиву й оплату в
загальній сумі 77918954,96 грн. 15.07.2013 року
головним державним виконавцем Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Волинській області складено акт опису
та арешту майна, а саме: консервної
продукції (соків, повидла, сиропа, пюре)
та передано його на відповідальне
зберігання ОСОБА_5

Вважаючи, що майно, на яке накладено
арешт, належить ТзОВ "Віта-Фудз", а не
боржникові, позивач звернутися до суду
з позовом про визнання права на майно і
про звільнення майна з-під арешту

Згідно ст. 2 Закону України "Про
виконавче провадження" примусове
виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про
виконавче провадження" особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права на майно і про
звільнення майна з-під арешту.

За правилами, встановленими для
розгляду позовів про виключення майна
з опису, розглядаються вимоги громадян
і організацій, що ґрунтуються на праві
власності на описане майно або на праві
володіння ним (п. 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27.08.1976 року
№ 6 "Про судову практику в справах про
виключення майна з опису" (із змінами,
внесеними постановою від 25.05.1998 року №
15)).

Згідно ст. 387 ЦК України власник має
право витребувати своє майно від особи,
яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності (ст. 392 ЦК України).

Отже, виходячи із змісту зазначених
норм власник або особа, яка вважає, що
майно, на яке накладено арешт, належить
їй, а не боржникові, може звернутися до
суду з позовом про визнання права на
майно і про звільнення майна з-під
арешту, а умовою задоволення
матеріально - правових вимог позивача
має бути встановлення факту належності
позивачеві права на спірне майно та
безпідставність включення такого
майна до опису боржника та накладення
на нього арешту.

Господарськими судами встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
03.01.2013 року між ТзОВ "Феміда-Інтер"
(продавець) та ТзОВ "Віта-Фудз"
(покупець) був укладений договір
купівлі-продажу № 01/1/13.

За умовами цього договору продавець
зобов'язався виготовити та поставити
покупцю консервну продукцію, банки,
кришки, напівфабрикати (далі - товар)
згідно замовлення, а покупець -
прийняти товар і оплатити його
вартість за ціною, що зазначається в
специфікації (п. 1.1 договору).
Асортимент, кількість та ціна товару
погоджується сторонами в замовленні та
зазначається у специфікації, яка є
невід'ємною частиною договору (п. 2.1.
договору). Днем здійснення платежу
вважається день, в якому сума що
підлягає оплаті, списується із
банківського рахунку покупця на
користь продавця (п. 2.5 договору).
Поставка товару здійснюється у
відповідності із замовленням покупця
не пізніше 7 робочих днів після
підтвердження факту оплати покупцем
замовлення (п. 4.1 договору). Право
власності на товар переходить від
продавця до покупця з моменту
підписання уповноваженими
представниками сторін накладної, яка
засвідчує момент передачі товару (п. 4.3
договору).

В матеріалах справи з посиланням на
договір № 01/1/13 від 03.01.2013 року містяться
видаткові накладні № РН-0000001 від 11.01.2013
року, № РН-0000004 від 29.01.2013 року, № РН-0000007
від 31.01.2013 року, № РН-0000008 від 01.02.2013 року,
№ РН-0000006 від 06.02.2013 року, № РН-0000009 від
05.03.2013 року, № РН-0000013 від 11.03.2013 року, №
РН-0000012 від 13.03.2013 року, № РН-0000011 від
19.03.2013 року, № РН-0000014 від 01.04.2013 року, №
РН-0000016 від 15.04.2013 року, № РН-0000015 від
18.04.2013 року, № РН-0000017 від 30.04.2013 року, №
РН-0000018 від 14.05.2013 року, № РН-0000021 від
21.05.2013 року, № РН-0000022 від 21.05.2013 року, №
РН-000899 від 22.05.2013 року на загальну суму
1253654,90 грн.

До матеріалів справи долучено простий
вексель серії АА № 1363585 від 12.06.2013 року
номінальною вартістю 1610554,43 грн., акт
приймання-передачі векселя від 12.06.2013
року.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом даного судового розгляду є
вимога ТзОВ "Віта-Фудз" про визнання
права на майно і про звільнення майна
з-під арешту. Отже до предмету
дослідження у даній справі входить
встановлення обставин, пов'язаних з
поставкою позивачем та отриманням
відповідачем продукції за договором, з
підтвердженням цього відповідними
документами.

Ухвалюючи рішення у справі,
господарський суд першої інстанції
дійшов висновку про наявність підстав
для задоволення позовних вимог через
їх обґрунтованість і доведеність
матеріалами справи.

Проте, висновок до якого дійшов
місцевий господарський суд є
помилковим та передчасним з огляду на
таке.

Статтею 655 Цивільного кодексу України
передбачено, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
іншій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Правові засади регулювання,
організації, ведення бухгалтерського
обліку та складання фінансової
звітності в Україні унормовані Законом
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні". Згідно
з частиною 1 статті 9 цього Закону
підставою для обліку господарської
операції є первинний документ, який
фіксує факт здійснення операції. За
визначенням статті 1 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення. Порядок
створення, прийняття і відображення у
бухгалтерському обліку, а також
зберігання первинних документів,
облікових регістрів, бухгалтерської
звітності підприємствами передбачено
Положенням про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95 №88. Згідно з пунктами 2.1, 2.2., 2.4
цього Положення первинні документи - це
письмові свідоцтва, що фіксують і
підтверджують господарські операції і
для надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати відповідні
реквізити. Господарські операції - це
факти підприємницької та іншої
діяльності, що впливають на стан майна,
капіталу, зобов'язань і фінансових
результатів. Первинні документи
повинні бути складені у момент
проведення кожної господарської
операції або, якщо це неможливо,
безпосередньо після її завершення.
Первинні документи для надання їм
юридичної сили і доказовості повинні
мати обов'язкові реквізити: назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Статтею 32 ГПК України унормовано, що
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Відповідно до ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування полягає не лише в поданні
особами доказів, а й у доведенні їх
переконливості. За приписами ст. 34 ГПК
України, господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Статтею 43 ГПК України
унормовано, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтуються на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Дослідивши усі обставини справи та
надавши оцінку зібраним у справі
доказам, апеляційний господарський суд
на підставі повного та всебічного
розгляду справи установив, що
позивачем не надано та, відповідно
матеріали справи не містять належних
доказів, а саме, первинних документів
бухгалтерського обліку, котрі б
підтверджували факт здійснення
господарської операції з
купівлі-продажу спірної продукції. При
цьому апеляційним господарським судом
надана оцінка видатковим накладним №
РН-0000001 від 11.01.2013 року, № РН-0000004 від
29.01.2013 року, № РН-0000007 від 31.01.2013 року, №
РН-0000008 від 01.02.2013 року, № РН-0000006 від
06.02.2013 року, № РН-0000009 від 05.03.2013 року, №
РН-0000013 від 11.03.2013 року, № РН-0000012 від
13.03.2013 року, № РН-0000011 від 19.03.2013 року, №
РН-0000014 від 01.04.2013 року, № РН-0000016 від
15.04.2013 року, № РН-0000015 від 18.04.2013 року, №
РН-0000017 від 30.04.2013 року, № РН-0000018 від
14.05.2013 року, № РН-0000021 від 21.05.2013 року, №
РН-0000022 від 21.05.2013 року, № РН-000899 від
22.05.2013 року на загальну суму 1253654,90 грн.
(за якими, як стверджує позивач,
здійснювалася спірна господарська
операція). Проте, апеляційним
господарським судом ці документи
відхиляються як такі, що не мають
доказової сили. Суд установив, що
вказані видаткові накладні не
відповідають вимогам закону до неї,
оскільки не містить обов'язкових
реквізитів (вони підписані зі сторони
отримувача невідомою особою); відсутні
у справі і довіреності покупця на право
отримання спірних
товарно-матеріальних цінностей
(посилання на довіреності у видаткових
накладних не вказані).

В процесі розгляду спору місцевим
господарським судом також не були
оцінені бухгалтерська та податкова
звітність відповідача, яка б
підтверджувала відображення в ній
вказаних господарських операцій. В
матеріалах справи відсутні
специфікації, які згідно п. 2.1 договору
є його невід'ємною частиною. Пунктом 4.1
договору передбачено, що поставка
товару здійснюється у відповідності із
замовленням покупця не пізніше 7
робочих днів після підтвердження факту
оплати покупцем замовлення. Доказів
здійснення оплати, яка б передувала
поставці товару суду не надано. Вказані
докази позивачем та відповідачем не
подано ні при розгляді спору в суді
першої інстанції, ні при розгляді
апеляційної скарги апеляційним
господарським судом.

Наведеним спростовується доведеність
права власності позивача на спірне
майно.

Відтак, апеляційний господарський суд
вважає за необхідне скасувати
оскаржуване рішення, оскільки місцевий
господарський суд дійшов передчасного
та помилкового висновку про
обґрунтованість позовних вимог, та
прийняти нове рішення про відмову в
позові.

Щодо визнання позову відповідачем,
апеляційний господарський суд вважає
за необхідне зазначити наступне.

В пункті 16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність органів і посадових
осіб державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження" № 14 від 26.12.2003 зазначено,
що вимоги інших осіб щодо належності
їм, а не боржнику майна, на яке
накладено арешт, вирішуються шляхом
пред'явлення ними відповідно до правил
підвідомчості (ст. 24 ЦПК України, ст. 12
ГПК України) позову до боржника та
особи, в інтересах якої накладено
арешт, про визнання права власності на
майно і звільнення його з-під арешту. В
такому ж порядку розглядаються вимоги
осіб, які не є власниками майна, але
володіють ним на законних підставах.

Відповідно до п. 5 та п. 9.10 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 9 від 17.10.2012р. "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України" відповідачами у справах про
визнання права власності на майно і про
зняття з нього арешту за позовами осіб,
які не є власниками майна, але
володіють ним з підстав, передбаченим
законом, є стягувач (особа, в інтересах
якої накладено арешт) і боржник, а
справи підлягають розгляду за
правилами господарського судочинства,
якщо вони виникають у цивільних чи
господарських правовідносинах і
суб'єктний склад сторін у них
відповідає вимогам ст. 1 ГПК України.
Орган Державної виконавчої служби у
відповідних випадках може залучатися
господарським судом до участі у
справах як третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору.

Однак, як вбачається з позовної заяви,
ТзОВ "Віта-Фудз" звернулось до
господарського суду із даним позовом
до боржника та органу державної
виконавчої служби. ПАТ "КБ "Надра", яке є
стягувачем у виконавчому провадженні,
в рамках якого накладено арешт на
спірне майно, не було залучене місцевим
господарським судом до участі у справі,
та не повідомлялось про результати
розгляду даної справи. Відтак
прийняття місцевим господарським
судом визнання позову відповідачем є
передчасним, оскільки не було
з'ясовано, чи не порушує дана заява
права та інтереси ПАТ "КБ "Надра".

Судові витрати згідно ст. 49 ГПК України
покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105 ГПК
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" задоволити.

2. Рішення господарського суду
Волинської області від 25.12.2013 року у
справі № 903/1127/13 скасувати.

Прийняти нове рішення. В позові
відмовити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Завод дитячого
харчування "Віта-Фудз" (45100, Волинська
обл., м. Рожище, вул. Селянська, 9, ) на користь Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" (04053, м. Київ, вул. Артема, 15,
) 9406,58 грн. судового
збору за подання апеляційної скарги.

4. Видачу наказу доручити
господарському суду Волинської
області.

5. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Огороднік К.М.

Суддя
Коломис В.В.

Суддя
Бригинець Л.М.