ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2014 р.
Справа № 920/1510/13

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.,

суддя Пушай В.І., суддя Плужник О.В.

при секретарі Сіренко К.О.

за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача (вх.№304С/3-9)
на рішення господарського суду
Сумської області від 02.12.13 у справі №
920/1510/13

за позовом UAB TELSETA (ЗАТ "TELSETA"), м. Вільнюс,
Литовська республіка

до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління Сумській області

третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача:
Сумська митниця Міндоходів, м. Суми

про визнання права власності на майна
та зняття з нього арешту

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013р. позивач звернувся до
господарського суду Сумської області з
позовною заявою про витребування із
незаконного володіння відповідача на
свою користь автомобіль Volvo V70 р.н.
НОМЕР_1 кузов НОМЕР_2, конфіскований в
дохід держави як безпосередній предмет
порушення митних правил згідно з
постановою Апеляційного суду Сумської
області від 20.03.13р.592/1707/13-п.

Ухвалою від 07.10.2013р. суд замінив
первісного відповідача - Сумську
митницю Міндоходів належним -
Управлінням державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Сумській області, а Сумську митницу
залучено в якості третьої особи.

Ухвалою від 18.11.2013р. суд прийняв заяву
представника позивача від 18.11.2013р. про
зміну предмету позову до розгляду, в
якій посилався на те, що позивача
незаконно позбавлено права власності
на автомобіль Volvo V70, р/н НОМЕР_1, та надав
до суду копію довідки від 03.10.2013р. про
реєстрацію транспортного засобу,
згідно з якою за даними Реєстру
дорожніх транспортних засобів
Литовської Республіки, ЗАТ "ТЕЛСЕТА"
зареєстрував на своє ім'я транспортний
засіб, а саме: автомобіль Volvo V70, р/н
НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2.

Рішенням господарського суду області
від 02.12.2013 р. по справі
№ 920/1510/13 ( суддя Б.І. Лиховид) в позові
відмовлено, з посиланням на те, що
автомобіль Volvo V70, р/н НОМЕР_1, кузов
НОМЕР_2 конфісковано у дохід держави,
відповідно до п.10 ч.1 ст.346 ЦК України
право власності припинено.

Позивач з рішенням господарського суду
не погоджується, вважає його прийнятим
з порушенням норм матеріального та
процесуального права, надав апеляційну
скаргу, в якій просить рішення
скасувати та прийняти нове рішення,
яким задовольнити позов в повному
обсязі.

В апеляційній скарзі зазначив, що судом
першої інстанції помилково не взято до
уваги доводи позивача, що його
незаконно було позбавлено права
власності на автомобіль Volvo V70, р/н
НОМЕР_1, та доказ права власності
наданий позивачем до суду, а саме копію
довідки від 03.10.2013р. про реєстрацію
транспортного засобу, згідно з якою за
даними Реєстру дорожніх транспортних
засобів Литовської Республіки, ЗАТ
"ТЕЛСЕТА" зареєстрував на своє ім'я
транспортний засіб, а саме: автомобіль
Volvo V70, р/н НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2.

Третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
вважає рішення суду законним та
обґрунтованим, прийнятим відповідно до
норм чинного законодавства, надав
заперечення проти апеляційної скарги,
в якому просить рішення залишити без
змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Третя особа вказує на те, що у позивача
права власності на майно немає, а тому й
захисту воно не підлягає за
відсутністю такого, з посиланням на те,
що судом першої інстанції вірно
встановлено, що автомобіль Volvo V70, р/н
НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2 належав
позивачеві на праві власності та вибув
з володіння власника через звернення
стягнення на це майно згідно з рішенням
Апеляційного суду Сумської області на
підставі імперативних вимог
законодавства України, що постановою
ВГСУ від 13.01.2013 року у справі №5002-10/1513-2012
встановлено, що спірний предмет
(транспортний засіб) конфісковано в
дохід держави, тобто саме держава є
його власником.

Представник позивача надав до суду
клопотання про проведення судового
засідання в режимі
відеоконференцзв'язку, в зв'язку з
неможливістю прибуття в судове
засідання, зазначивши, що у випадку
відмови в задоволенні клопотання
просив здійснити розгляд справи за
відсутністю представника позивача

Розглянувши клопотання позивача про
проведення судового засідання в режимі
відеоконференцзв'язку, колегія суддів
дійшла висновку про відмову у його
задоволенні у зв'язку з пропущенням
строку подання такого клопотання та
неможливістю проведення відповідних
заходів.

Представники позивача, відповідача та
третьої особи в призначене судове
засідання не з'явилися, хоча були
належним чином повідомлені про час і
місце проведення судового засідання.

Судова колегія повторно розглянувши
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду
встановила, що 20 березня 2013 року
апеляційний суд Сумської області
розглянув апеляційну скаргу
представника митної служби Олійника
В.М. на постанову Ковпаківського
районного суду м. Суми від 22 лютого 2013
року, якою провадження у справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_2 закрито, у зв'язку з
відсутністю в його діях складу
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483
Митного кодексу України, та прийшов до
переконання, що ОСОБА_2 допустив
порушення митних правил, які
підпадають під ознаки
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу
України та задовольнив апеляційну
скаргу представника митної служби
Олійника В.М., постанову Ковпаківського
районного суду м. Суми від 22 лютого 2013
року, якою провадження у справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_2 закрито, у зв'язку з
відсутністю в його діях складу
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483
Митного кодексу України, скасував,
визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу
України, і наклав на нього
адміністративне стягнення у виді
штрафу у розмірі 187910 грн. 09 коп., з
конфіскацією в дохід держави
безпосереднього предмета порушення
митних правил - автомобіля Volvo V70, р/н
НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, вартістю 187910 грн.
09 коп.

Суд першої інстанції зробив
правомірний висновок, що за змістом
закону, адміністративна
відповідальність особи за порушення
митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483
Митного кодексу України, настає за
вчинення дій, спрямованих на
переміщення товарів через митний
кордон України з приховуванням від
митного контролю, тобто з
використанням спеціально виготовлених
сховищ (тайників) та інших засобів та
способів, що утруднюють виявлення
таких товарів, або шляхом надання одним
товарам вигляду інших, або з поданням
митному органу як підстави для
переміщення товарів підроблених
документів чи одержаних незаконним
шляхом, або таких, що містять
неправдиві відомості.

Апеляційний суд Сумської області
встановив, що 18 січня 2013 року, слідуючи
з України до Російської Федерації на
автомобілі Volvo V70, р/н НОМЕР_1, на митному
посту "Бачівськ", ОСОБА_2 надав як
підставу для переміщення через митний
кордон України зазначеного автомобіля
документи, що містять неправдиві дані,
а саме: договір-доручення №20130103МС-001UA-Lg
від 03 січня 2013 року, довіреність на
управління та розпорядження
автомобілем, договір про
представництво від 03 січня 2013 року.

08.04.2013 р. постановою старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Сумській області було відкрито
виконавче провадження з виконання
постанови суду про конфіскацію на
користь держави автомобіля Volvo V70, р/н
НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, вартістю 187910 грн.
09 коп., що зберігається на складі
Сумської митниці.

18.04.2013р. державним виконавцем складено
Акт опису і арешту майна та на підставі
Постанови Кабінету Міністрів України
від 26.12.2001, № 1724 "Про порядок обліку,
зберігання, оцінки вилученого митними
органами майна, щодо якого винесено
рішення суду про конфіскацію, передачі
цього майна органам державної
виконавчої служби і розпорядження ним"
описане майно передано Сумською
митницею на відповідальне зберігання
до філії 19 ПП "Нива-В.Ш.", що
підтверджується Актом
приймання-передачі майна № 106 від
18.04.2013р., видатковою накладною від
18.04.2013р.

Суд першої інстанції обґрунтовано
встановив, що предметом спору у даній
справі є визнання права власності на
автомобіль Volvo V70 р.н. НОМЕР_1 кузов
НОМЕР_2 та зняття з нього арешту.

Постановою Апеляційного суду Сумської
області від 20.03.2013 р. у справі №592/1707/13-п
про адміністративне правопорушення
визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу
України, і накладено на нього
адміністративне стягнення у виді
штрафу у розмірі 187910 грн. 09 коп., з
конфіскацією в дохід держави
безпосереднього предмета порушення
митних правил - автомобіля Volvo V70, р/н
НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, вартістю 187910 грн.
09 коп.

Судом першої інстанції правомірно
встановлено, що автомобіль Volvo V70, р/н
НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2 конфісковано у
дохід держави.

Відповідно до ст. 465 Митного кодексу
України конфіскація як
адміністративне стягнення за
порушення митних правил полягає у
примусовому вилученні товарів,
транспортних засобів, зазначених у
пункті 3 статті 461 цього Кодексу, і
безоплатній передачі їх у власність
держави. Конфіскація може бути
застосована виключно за рішенням суду
у випадках, обсязі та порядку, що
визначаються цим Кодексом та іншими
законами України. Конфіскація товарів,
транспортних засобів, зазначених у
пункті 3 статті 461 цього Кодексу,
застосовується незалежно від того, чи є
ці товари, транспортні засоби
власністю особи, яка вчинила
правопорушення.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 346 "Підстави
припинення права власності" право
власності припиняється, в тому числі, у
разі конфіскації.

Частиною 1 ст. 354 Цивільного кодексу
України передбачено, що до особи може
бути застосовано позбавлення права
власності на майно за рішенням суду як
санкція за вчинення правопорушення
(конфіскація) у випадках, встановлених
законом. Конфісковане майно переходить
у власність держави безоплатно.

Постанова Апеляційного суду Сумської
області від 20.03.2013р. у справі №592/1707/13-п
набрала законної сили, є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Судом першої інстанції правомірно
встановлено, що рішення суду в частині
конфіскаціі в дохід держави
безпосереднього предмета порушення
митних правил набрало законної сили, на
даний час власником спірного майна
виступає держава, у позивача право
власності на майно припинено.

Отже, за відсутності у позивача права
власності на автомобіль Volvo V70, р/н
НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, немає підстав і
для задоволенні вимоги про зняття з
нього арешту.

Суд першої інстанції обгрунтовано
дійшов висновку про залишення позовних
вимог про визнання права власності на
автомобіль Volvo V70 р.н. НОМЕР_1 кузов
НОМЕР_2 та зняття з нього арешту без
задоволення.

Відповідно до статті 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
що позивачем не виконано.

Таким чином, висновки викладені в
рішенні господарського суду,
відповідають нормам матеріального та
процесуального права та фактичним
обставинам справи, а мотиви позивача не
можуть бути підставою для його
скасування, керуючись ст..ст.354, 346 ЦК
України, ст..ст. 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. ст. 105
ГПК України, судова колегія -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Сумської
області від 02.12.13 у справі №
920/1510/13 залишити без змін, а апеляційну
скаргу залишити без задоволення.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до касаційної
Інстанції : Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови підписаний
17.03.2014 року.

Головуючий суддя
Могилєвкін Ю.О.

Суддя
Пушай В.І.

Суддя
Плужник О.В.