номер провадження справи 3/3/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2014
Справа № 908/129/14

За позовом: Приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1)

до відповідача: Приватного підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код
НОМЕР_2)

про стягнення заборгованості в сумі 9
950, 00 грн.

Суддя Соловйов В.М.

при секретарі Осоцькому Д.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, приватний
підприємець, паспорт серія НОМЕР_3,
виданий Шевченківським РВ УМВС України
в Запорізькій області 08.02.2000р.

від відповідача: не з'явився

ПП ОСОБА_1 звернувся до господарського
суду Запорізької області з позовною
заявою до відповідача ПП ОСОБА_2 про
стягнення з відповідача на користь
позивача заборгованості за договором
холодильного обладнання від 25.06.2013р. в
сумі 9 750, 00 грн.

Відповідно до протоколу розподілу
справ між суддями від 15.01.2014р.
автоматизованою системою
документообігу суду позовну заяву
передано на розгляд судді Соловйову
В.М.

Позовні вимоги мотивовані обставинами,
викладеними у позовній заяві, та
обґрунтовані ст. 2, 110, 191-121 ЦПК України,
ст. 530, 525, 526, 549, 550, 785 ЦК України.

Ухвалою від 16.01.2014р. позовна заява
прийнята до розгляду, порушено
провадження у справі № 908/129/14, справу до
розгляду в засіданні господарського
суду призначено на 04.02.2014р.

Ухвалою від 04.02.2014. розгляд справи
відкладений на 05.03.2014р.

Ухвалою від 05.03.2014р. прийнято заяву
позивача про уточнення (збільшення)
позовних вимог від 05.03.2014р. та розгляд
справи відкладений на 17.03.2014р. о 12 год. 00
хв.

В судовому засіданні 17.03.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення. Повідомлено, що повне рішення
буде складено 21.03.2014р.

Під час розгляду справи позивач вимогу
про здійснення фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не заявляв.

В судовому засіданні 17.03.2014р. позивач
підтримав позовні вимоги з підстав,
наведених у заяві про уточнення
(збільшення) позовних вимог від 05.03.2014р.
(а.с. 30-32), просить суд
стягнути з відповідача на користь
позивача заборгованість за договором
холодильного обладнання від 25.06.2013р. в
сумі 9 950, 00 грн., а саме: 600, 00 грн.
заборгованості по орендним платежам, 3
600, 00 грн. неустойки, 5 210, 00 грн. вартості
об'єкта оренди та 540, 00 грн. вартості
звіту про незалежну оцінку майна.

Зокрема, в обґрунтування позовних
вимог позивач зазначив, що 25.06.2013р. між
ним та відповідачем було укладено
договір оренди холодильного
обладнання за умовами якого позивач
передав відповідачу в тимчасове
володіння та користування вітрину
холодильну JBG (L-1500).

Пунктом 8 зазначеного договору
визначено, що розмір орендних платежів
становить 400,00 грн. за 1 місяць, орендна
плата сплачується не пізніше 25 числа
місяця передуючого місяцю оренди.

Відповідачем були здійснені орендні
платежі за липень 2013р. у розмірі 400 грн.
та за серпень 2013р. у сумі 400 грн.

У зв'язку із несплатою орендних
платежів за вересень 2013р. позивач
27.09.2013р. направив на адресу відповідача
претензію - вимогу, в якій відповідач
повідомлявся про розірвання договору
більш ніж за 15 днів.

У зв'язку із чим позивач зазначає, що
договір є розірваний з 15.10.2013р.

Враховуючи, що договір оренди
розірваний з 15.10.2013р., та у зв'язку із
неповерненням відповідачем
орендованого майна, позивачем також
нараховано відповідачу неустойку у
подвійному розмірі орендної плати з
15.10.2013р. по лютий 2014р. у розмірі 3 600, 00
грн., а також 5 210, 00 грн. вартості об'єкту
оренди та 540, 00 вартості звіту про
незалежну оцінку майна.

Відповідач відзив на позовну заяву,
витребувані судом документи і
документи, що підтверджують
заперечення проти позову, не надав, в
судові засідання жодного разу не
з'явився.

Приймаючи рішення за відсутності
відповідача господарський суд бере до
уваги те, що відповідач повідомлений
належним чином про час і місце розгляду
справи судом, про що свідчить
повідомлення про вручення 21.01.2014р.
рекомендованого поштового
відправлення - копії ухвали
господарського суду Запорізької
області від 16.01.2014р. у справі № 908/129/14
про порушення провадження у справі.

Копії ухвал від 04.02.2014р., від 05.03.2014р. про
відкладення розгляду справи на 05.03.2014р.
та 17.03.2014р., направлені на адресу
відповідача, що міститься в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців станом на
17.03.2014р., до канцелярії суду не
повертались.

Отже відповідач був належним чином
повідомлений про час і місце
проведення розгляду справи в засіданні
господарського суду 17.03.2014р.

Питання про визнання явки представника
відповідача у засідання
господарського суду обов'язковою,
відповідно до п.7 ч.1 ст.65 ГПК України,
судом не вирішувалось.

Як зазначено в підпункті 3.9.2 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції", у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Надані позивачем матеріали свідчать
про те, що неявка відповідача не
перешкоджає вирішенню спору, отже
справу розглянуто відповідно до ст. 75
ГПК України за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Між ПП ОСОБА_1 (Орендодавець) та ПП
ОСОБА_2 (Орендар) укладений договір
оренди холодильного обладнання від
25.06.2013р. за умовами якого Орендодавець
передає, а Орендар бере в тимчасове
володіння та користування наступне
обладнання: вітрина холодильна JBG (L-1500).
Стан (якість) майна, що орендується, на
момент передачі в оренду: без ушкоджень
(п. 1 Договору).

Як зазначено в п. 3 Договору, майно, що
передається повинно бути передано
Орендодавцем та прийнято Орендарем
протягом 3 днів з моменту підписання
даного договору.

25.06.2013р. ПП ОСОБА_1 (Орендодавець) та ПП
ОСОБА_2 (Орендар) підписали акт
приймання-передачі орендованого
холодильного обладнання, згідно якому
Орендодавець передав, а Орендар
прийняв обладнання: вітрина холодильна
JBG (L-1500), що належить Орендодавцю, та
знаходиться на його балансі. Стан
обладнання, що передається: без
ушкоджень.

Згідно п. 4 Договору, майно, що
орендується, вважається переданим
Орендареві з моменту підписання акту
приймання майна.

Термін оренди складає 1 рік з моменту
прийняття майна, що орендується, за
актом приймання (п. 5 Договору).

Пунктом 8 Договору передбачено, що
розмір орендних платежів складає 400
грн. за JBG (L-1500) без ПДВ.

Відповідно до п. 9 Договору, орендна
плата сплачується в готівковому
порядку Орендодавцю не пізніше 25 числа
місяця передуючого місяцю оренди.

Права та обов'язки Орендаря визначені в
п. 13 Договору. Так, Орендар
зобов'язується:

- використовувати майно, що
орендується, за його цільовим
призначенням;

- своєчасно здійснювати орендні
платежі;

- дотримуватися належного режиму
експлуатації та зберігання майна, що
орендується;

- усунути можливість доступу до майна,
що орендується, некомпетентних осіб;

- утримувати майно, що орендується, у
належному стані та повній справності.

Орендар повинен негайно повідомити
Орендодавця у випадку втрати, знищення,

пошкодження або виявлення дефекту
обладнання.

Нести усі поточні витрати
обслуговування, а також ремонт
обладнання в разі, як що вони виникли з
приводу неналежної експлуатації і
зберігання обладнання,
передбачених технічними вимогами й
умовами експлуатації, що призвело до
пошко джень і поломки
обладнання.

У разі втрати або знищення торгового
обладнання, Орендар повинен у
десятиденний термін з моменту
виявлення втрати або знищення сплатити
Орендодавцю вар тість втраченого
обладнання, щодо його ринкової
вартості.

У разі неможливості (або відмови
орендаря) повернути орендоване майно,
Орендар повинен у десятиденний термін
з дня закінчення дії договору сплатити
Орендодавцю вартість орендованого
майна, що підтверджується експертним
висновком.

Як стверджує позивач у заяві про
уточнення позову від 05.03.2014р.,
відповідач здійснив оплати за
договором оренди холодильного
обладнання від 25.06.2013р. тільки за 2
місяці, а саме за липень 2013р. у сумі 400,00
грн. та за серпень 2013р у сумі 400,00 грн.

Також позивач стверджує, що
відповідачем не було оплачено орендну
плату за вересень 2013р. у розмірі 400,00
грн. та за 14 днів жовтня 2013р. у розмірі
200,00 грн.

Доказів оплати відповідачем орендної
плати за вересень 2013р. у розмірі 400,00
грн. та за 14 днів жовтня 2013р. у розмірі
200,00 грн. сторонами суду не надано.

27.09.2013р. ПП ОСОБА_1 направив на адресу ПП
ОСОБА_2 претензію-вимогу в якій з
посиланням на порушення відповідачем
зобов'язань щодо оплати орендних
платежів, передбачених п. 8, 9 договору
оренди, вимагав розірвання договору
оренди з 15.10.2013р., сплати всіх належних
орендних платежів та повернення
холодильної вітрини до 20.10.2013р.

Конверт з претензією повернувся до
позивача з відміткою пошти "За
зазначеною адресою не проживає".

Оцінивши представлені докази, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Правовідносини сторін є
господарськими.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну
дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Підстави виникнення господарських
зобов'язань визначені в ст. 174 ГК
України. Так, господарські зобов'язання
можуть виникати:

безпосередньо із закону або іншого
нормативно-правового акта, що регулює
господарську діяльність;

з акту управління господарською
діяльністю;

з господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать;

внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту
або суб'єктом господарювання,
придбання або збереження майна
суб'єкта або суб'єктом господарювання
за рахунок іншої особи без достатніх на
те підстав;

у результаті створення об'єктів
інтелектуальної власності та інших дій
суб'єктів, а також внаслідок подій, з
якими закон пов'язує настання правових
наслідків у сфері господарювання.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК
України, майново-господарськими
визнаються цивільно-правові
зобов'язання, що виникають між
учасниками господарських відносин при
здійсненні господарської діяльності, в
силу яких зобов'язана сторона повинна
вчинити певну господарську дію на
користь другої сторони або утриматися
від певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом, що
визначено ч. 2 ст. 175 ГК України.

Частинами 1-3 ст. 193 ГК України
встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Застосування господарських санкцій до
суб'єкта, який порушив зобов'язання, не
звільняє цього суб'єкта від обов'язку
виконати зобов'язання в натурі, крім
випадків, коли інше передбачено
законом або договором, або управнена
сторона відмовилася від прийняття
виконання зобов'язання.

Згідно ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх
творів, винаходів та інших результатів
інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та
моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Цивільні права та обов'язки можуть
виникати безпосередньо з актів
цивільного законодавства.

У випадках, встановлених актами
цивільного законодавства, цивільні
права та обов'язки виникають
безпосередньо з актів органів
державної влади, органів влади
Автономної Республіки Крим або органів
місцевого самоврядування.

У випадках, встановлених актами
цивільного законодавства, цивільні
права та обов'язки можуть виникати з
рішення суду.

У випадках, встановлених актами
цивільного законодавства або
договором, підставою виникнення
цивільних прав та обов'язків може бути
настання або ненастання певної події.

В даному випадку підставою виникнення
цивільних прав і обов'язків
(зобов'язань), які мають виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону,
договору, є договір оренди
холодильного обладнання від 25.06.2013р.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Законом можуть бути передбачені
особливості укладення та виконання
договору найму (оренди).

Згідно ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України, за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

Плата за користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором.

В даному випадку сторонами визначено,
що розмір орендних платежів складає
400,00 грн. за JBG (L-1500) без ПДВ. Орендна
плата сплачується в готівковому
порядку Орендодавцю не пізніше 25 числа
місяця передуючого місяцю оренди (п. 8, 9
Договору).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст. 202 ГК України,
господарське зобов'язання
припиняється: виконанням, проведеним
належним чином; зарахуванням
зустрічної однорідної вимоги або
страхового зобов'язання; у разі
поєднання управненої та зобов'язаної
сторін в одній особі; за згодою сторін;
через неможливість виконання та в
інших випадках, передбачених цим
Кодексом або іншими законами.

Господарське зобов'язання
припиняється також у разі його
розірвання або визнання недійсним за
рішенням суду.

До відносин щодо припинення
господарських зобов'язань
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України,
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином (частина 1
статті 599 ЦК України).

Підстави для припинення зобов'язання
за договором оренди холодильного
обладнання від 25.06.2013р., які визначено
главою 50 ЦК України, відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Перевіривши розрахунок орендної плати,
здійснений позивачем у заяві про
уточнення позову від 05.03.2013р. (а.с. 31),
господарський суд вважає правильним
наступний розрахунок:

борг з орендної плата за вересень 2013р.
складає 400,00 грн.;

борг з орендної плати за період з
01.10.2013р. по 14.10.2013р. складає 180, 65 грн. (400 :
31 х 14).

У зв`язку із чим стягненню з
відповідача підлягає 580, 65 грн. В
частині стягнення орендної плати в
розмірі 19, 35 грн. в задоволенні позову
слід відмовити.

Стосовно вимоги позивача про стягнення
з відповідача 3 600, 00 грн. неустойки, 5
210, 00 грн. вартості об'єкта оренди та 540, 00
грн. вартості звіту про незалежну
оцінку майна суд зазначає наступне.

Пунктом 5 договору оренди холодильного
обладнання від 25.06.2013р. визначено, що
термін оренди складає 1 рік з моменту
прийняття майна, що орендується, за
актом приймання.

Майно прийнято відповідачем 25.06.2013р.

Таким чином за договором оренди від
25.06.2013р. термін оренди спливає лише
після 25.06.2014р.

Частиною 3 ст. 291 ГК України передбачено,
що договір оренди може бути розірваний
за згодою сторін. На вимогу однієї із
сторін договір оренди може бути
достроково розірваний з підстав,
передбачених Цивільним кодексом
України для розірвання договору найму,
в порядку, встановленому статтею 188
цього Кодексу.

Як зазначено у ч. 1 ст. 188 ГК України,
зміна та розірвання господарських
договорів в односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором.

В пункті 18 Договору сторони
передбачили, що даний договір
розірванню в односторонньому порядку
не підлягає за винятком випадків, коли
одна із сторін систематично порушує
умови договору та свої зобов'язання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору.

Несплата відповідачем орендної плати
за вересень 2013р. та з 01.10.2013р. по 14.10.2013р.
є порушенням зобов'язання, визначеного
умовами договору оренди холодильного
обладнання від 25.06.2013р.

Як встановлено п. 6 Договору, при його
достроковому односторонньому
розірванні сторона - ініціатор повинна
повідомити іншу сторону не пізніше, ніж
за 15 днів.

Позивач вважає договір оренди
холодильного обладнання від 25.06.2013р.
розірваним з 15.10.2013р., як зазначено в
претензії від 27.09.2013р.

Відповідно до ст. 782 ЦК України,
наймодавець має право відмовитися від
договору найму і вимагати повернення
речі, якщо наймач не вносить плату за
користування річчю протягом трьох
місяців підряд.

У разі відмови наймодавця від договору
найму договір є розірваним з моменту
одержання наймачем повідомлення
наймодавця про відмову від договору.

Тобто, законодавець пов'язує
виникнення права орендодавця
відмовитись від договору оренди саме з
фактом не внесення орендної плати
протягом трьох місяців підряд.

На момент звернення ПП ОСОБА_1 до ПП
ОСОБА_2 з претензією - вимогою від
27.09.2013р. про розірвання договору оренди
холодильного обладнання від 25.06.2013р. з
15.10.2013р. відповідач мав заборгованість
з орендної плати лише за вересень 2013р.
(повинен був сплатити не пізніше 25
серпня 2013р.), та жовтень 2013р. (повинен
був сплатити не пізніше 25 вересня 2013р.).

Отже, період виникнення даної
заборгованості є меншим, ніж період
визначений законодавцем у ст. 782 ЦК
України.

Ця обставина унеможливлює
односторонню відмову позивача
(Орендодавця) від договору оренди
холодильного обладнання від 25.06.2013р. і
вимагання повернення вітрини
холодильної JBG (L-1500).

Таким чином суд визнає безпідставним
посилання ПП ОСОБА_1 на те, що договір
оренди холодильного обладнання від
25.06.2013р. є розірваним, оскільки
позивачем не дотримано процедури
розірвання договору в односторонньому
порядку, а отже даний договір є чинним.

Вимоги позивача про стягнення з
відповідача 3 600, 00 грн. неустойки (ч. 2
ст. 785 ЦК України), 5 210, 00 грн.
вартості об'єкта оренди (п.13,14 Договору)
та 540, 00 грн. вартості звіту про
незалежну оцінку (п.13,14 Договору)
заявлені позивачем безпідставно,
оскільки зазначені вимоги можуть
заявлятися лише за умови припинення
договору оренди холодильного
обладнання від 25.06.2013р.

У зв'язку із чим в цій частині в
задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 44, 49 ГПК України,
судові витрати покладаються на
відповідача повністю, оскільки спір
виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст. 44, 49, 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного
підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_2) на користь
Приватного підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1) 580 (п'ятсот
вісімдесят) грн. 65 коп. орендної плати
та 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять
сім) грн. 00 коп. витрат на судовий збір.

3. В частині стягнення орендної плати в
сумі 19 (дев'ятнадцять) грн. 35 коп.,
неустойки в сумі 3 600 (три тисячі
шістсот) грн. 00 коп., вартості об'єкта
оренди в сумі 5 210 (п'ять тисяч
двісті десять) грн. 00 коп. та вартості
звіту про незалежну оцінку майна в сумі
540 (п'ятсот сорок) грн. 00 коп. в
задоволенні позову відмовити.

4. Повне рішення складено 21.03.2014р.

Суддя
В.М. Соловйов