КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2014 р. Справа№ 925/1774/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Кропивної Л.В.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання -
Натха М.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Нечипоренко В.Ф. - за
довіреністю

від відповідача: Самар І.С. - за
дорученням

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сміла Енергоінвест"
на рішення господарського суду
Черкаської області від 10.12.2013 (дата
підписання 16.12.2013)

по справі №925/1774/13 (суддя Дорошенко М.В.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Черкасиобленерго" в особі
Смілянського міського району
електричних мереж

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сміла Енергоінвест"

про стягнення 390 072, 88 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Черкаської області від 10.12.2013 позов
задоволено повністю; стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сміла Енергоінвест"
на користь Публічного акціонерного
товариства "Черкасиобленерго" в особі
Смілянського міського району
електричних мереж - 390 072 грн. 88 коп.
боргу та 7 801 грн. 44 коп. витрати на
сплату судового збору.

Не погоджуючись із винесеним рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сміла Енергоінвест"
звернулося до Київського апеляційного
господарського суду із апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
господарського суду Черкаської
області від 10.12.2013 у справі №925/1774/13
скасувати в повному обсязі. Водночас, в
апеляційній скарзі відповідач заявив
клопотання про поновлення пропущеного
строку на апеляційне оскарження
рішення місцевого господарського суду.

Апеляційна скарга мотивована
неправильним застосуванням судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи. Скаржник зазначає, що суд
неправомірно виніс рішення в першому
засіданні за відсутності відповідача.
Крім того, на думку скаржника,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сміла Енергоінвест"
не може бути відповідачем у даній
справі, оскільки заборгованість, що є
предметом даного спору, є боргом
Держави.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 05.02.2014 у справі
№925/1774/13 у складі колегії суддів:
головуючий суддя - Корсакова Г.В.,
судді: Ільєнок Т.В., Кропивна Л.В.
поновлено Товариству з обмеженою
відповідальністю "Сміла Енергоінвест"
строк на подання апеляційної скарги на
рішення господарського суду
Черкаської області від 10.12.2013 та
прийнято апеляційну скаргу до
провадження, розгляд справи призначено
на 24.02.2014 року.

24.02.2014 через відділ документального
забезпечення суду від позивача
надійшов відзив на апеляційну скаргу, в
якому він просить залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а рішення
господарського суду Черкаської
області від 10.12.2013р. по справі №925/1774/13 -
без змін.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 24.02.2014 розгляд
справи відкладено на 17.03.2014, в зв'язку з
неявкою в судове засідання
представника відповідача.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 17.03.2014, у
зв'язку з перебуванням судді Ільєнок
Т.В. на лікарняному, для розгляду справи
№925/1774/13 сформовано колегію у складі:
головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді:
Кропивна Л.В., Тищенко А.І.

У судовому засіданні 17.03.2014 представник
відповідача підтримав апеляційну
скаргу та просив її задовольнити.
Представник позивача заперечував
проти апеляційної скарги, просив
залишити її без задоволення, а рішення
місцевого господарського суду - без
змін.

Статтею 101 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що у процесі перегляду
справи апеляційний господарський суд
за наявними у справі і додатково
поданими доказами повторно розглядає
справу. Апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Згідно із ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представників
сторін, проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
08.08.2012 між Публічним акціонерним
товариством «Черкасиобленерго» від
імені якого діє Смілянський міський
РЕМ (Постачальник, позивач) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Сміла Енергоінвест»
(Споживач, відповідач) укладено Договір
№900 про постачання електричної
енергії, відповідно до умов якого
Постачальник продає електричну
енергію Споживачу для забезпечення
потреб електроустановок Споживача в
межах дозволеної потужності (кВт),
величини якої по об'єктах Споживача
визначені в п. 6 додатку «Графік зняття
показів засобів обліку електричної
енергії», а Споживач оплачує
Постачальнику вартість використаної
(купленої) електричної енергії та
здійснює інші платежі згідно з умовами
Договору (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 2.2 Договору,
Постачальник зобов'язується:

виконувати умови цього Договору (пп. 2.2.1
Договору);

постачати Споживачу електроенергію як
різновид товару:

- в обсягах, визначених відповідно до
розділу 5, та з урахуванням умов розділу
6 цього Договору (додаток «Обсяги
постачання електричної енергії
Споживачу та Субспоживачу»);

- згідно з категорією електроприймачів
Споживача відповідно до Правил
улаштування електроустановок (далі -
ПУЕ) та гарантованого рівня надійності
електропостачання схем
електропостачання, визначених
додатком «Акт розмежування балансової
належності електромереж та
експлуатаційної відповідальності
сторін»;

- із дотриманням граничних показників
якості електричної енергії ,
визначених державними стандартами
України (пп. 2.2.2 Договору);

повідомляти Споживача про всі зміни
тарифів на електричну енергію письмово
або через засоби масової інформації за
п'ять днів до введення їх у дію (пп. 2.2.3
Договору).

Згідно з пунктом 2.3 Договору Споживач
зобов'язується:

виконувати умови цього Договору (пп. 2.3.1
Договору);

дотримуватися режиму споживання
електричної енергії згідно з умовами
розділу 5 цього Договору та режиму
роботи електроустановок відповідно до
додатків «Графік зняття показів
засобів обліку електричної енергії» та
«Обсяги постачання електричної
енергії Споживачу та Субспоживачу»
(пп.2.3.2 Договору);

оплачувати Постачальнику вартість
електричної енергії згідно з умовами
додатків «Порядок розрахунків» та
«Графік зняття показів засобів обліку
електричної енергії» (пп. 2.3.3 Договору);

на вимогу Постачальника оформити
належним чином акт звірки розрахунків
за активну електричну енергію, акт
звірки розрахунків за перетікання
реактивної електроенергії, акт про
прийняття-передавання товарної
продукції та акт звірки фактичних
обсягів споживання електроенергії за
тарифами, диференційованими за
періодами часу (у разі наявності даного
обліку). Щомісячно надавати
Постачальнику оформлений належним
чином Акт про використану електричну
енергію (пп. 2.3.13 Договору).

Згідно з п. 7.1 Договору, облік
електроенергії, спожитої споживачем та
(або) субспоживачами, приєднаними до
електричних мереж Споживача,
здійснюються згідно з вимогами ПУЕ та
ПКЕЕ. У разі порушення Споживачем вимог
нормативно-технічних документів щодо
встановлення та експлуатації засобів
обліку, їх покази не використовуються
при розрахунках за спожиту
електроенергію, а обсяги спожитої
електроенергії визначаються
Постачальником шляхом розрахунку
згідно з вимогами додатка «Порядок
розрахунків».

Пунктом 1 Додатку №3 «Порядок
розрахунків» до Договору сторони
погодили, що розрахунковим періодом
для визначення обсягу спожитої
електричної енергії та інші платежі
вважається період часу з 25 числа
попереднього місяця до такого ж числа
розрахункового місяця.

Відповідно до п. 2 Додатку №3 до
Договору, Споживач протягом перших
п'яти днів поточного календарного
місяця здійснює, на підставі
самостійно отриманих у Постачальника
рахунків, повну попередню оплату
вартості договірної величини
споживання електричної енергії,
заявленої на розрахунковий період,
згідно з додатком до Договору «Обсяги
постачання електричної енергії
Споживачу та Субспоживачу» одним
платежем за діючими тарифами.

Як передбачено п. 3 Додатку №3 до
Договору остаточний розрахунок
Споживач здійснює на підставі
виставлених Постачальником рахунків
відповідно до даних про фактичне
споживання електричної енергії,
визначеного за показами розрахункових
засобів обліку, які фіксуються у
терміни, передбачені Договором, та/або
розрахунковим шляхом у випадках,
передбачених ПКЕЕ на протязі п'яти
операційних днів після закінчення
розрахункового періоду.

Відповідно до п. 9.4 Договору, він
набирає чинності з дня його підписання
і укладається на строк до 31 грудня 2012
року. Договір вважається продовженим
на кожен наступний календарний рік
якщо за місяць до закінчення терміну
дії Договору жодною із Сторін не буде
заявлено про припинення його дії або
перегляд його умов.

Якщо Споживач не користується
електричною енергією та не звітується
за використану електричну енергію
протягом 12 розрахункових періодів,
Постачальник має право припинити
електропостачання електроенергії на
об'єкти Споживача та розірвати даний
Договір в односторонньому порядку,
визначеному абз. 3 п. 9.4 даного Договору.
Новий Договір з таким Споживачем
укладається в порядку, визначеному
ПКЕЕ.

Доказів припинення Договору у
встановленому порядку господарському
суду не надано.

Відповідно до ст. 173 ГК України
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Однією з підстав виникнення
господарського зобов'язання, згідно ст.
174 ГК України, є господарський договір.

Відповідно до частини першої статті 275
ГК України за договором
енергопостачання, до яких відноситься
спірний Договір, енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Згідно п.1 ст.193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно п.1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач свої зобов'язання щодо
постачання електричної енергії
виконав належним чином, однак
відповідач, всупереч умовам Договору
за використану електроенергію
розрахувався не в повному обсязі, у
зв'язку у чим у останнього перед
позивачем виникла заборгованість у
розмірі 390072,88 грн.

Факт наявності заборгованості
відповідача за Договором №900 від 08.08.2012
у сумі 390072,88 грн. станом на 15.10.2013
підтверджується Актом звірки
розрахунків, який підписаний
керівниками та головними бухгалтерами
позивача і відповідача та скріплений
печатками сторін (а.с. 25), розрахунком
заборгованості (а.с. 26), та не
заперечується відповідачем.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
наявності у Смілянського міського
району електричних мереж як
відокремленого структурного
підрозділу Публічного акціонерного
товариства «Черкасиобленерго» права
на подання позову від імені останнього.

Як зазначено у п. 1.7 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» від 26.12.2011 №18,
відповідно до чинного законодавства,
зокрема, Цивільного та Господарського
кодексів України, Законів України "Про
господарські товариства", "Про
акціонерні товариства", "Про банки і
банківську діяльність", юридичні особи
для здійснення своїх функцій мають
право створювати філії,
представництва, відділення та інші
відокремлені підрозділи, які не є
юридичними особами. Коло повноважень
відокремленого підрозділу юридичної
особи стосовно здійснення у
господарському суді повноваження
сторони у справі від імені цієї особи
визначається установчими документами
останньої, положенням про відособлений
підрозділ, яке затверджено юридичною
особою, або довіреністю, виданою нею ж у
встановленому порядку керівникові
цього підрозділу. При цьому слід мати
на увазі, що стороною у справі є
юридична особа, від імені якої діє
відособлений підрозділ, і рішення
приймається саме стосовно
підприємства чи організації -
юридичної особи, але в особі її
відокремленого підрозділу.

Право Смілянського міського району
електричних мереж на подання позову
від імені Публічного акціонерного
товариства «Черкасиобленерго»
підтверджується Довіреністю № 572/0903
від 24.01.2013 (а.с. 30).

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що доказів сплати відповідачем
заборгованості у розмірі 390072,88 грн.
матеріали справи не містять та не
надані суду апеляційної інстанції,
колегія суддів погоджується з
висновком місцевого господарського
суду, що позовні вимоги про стягнення з
відповідача 390072,88 грн. боргу є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Щодо доводів апеляційної скарги про те,
що заборгованість, яка є предметом
даного спору, є боргом Держави, а тому
відповідачем за цим позовом Товариство
з обмеженою відповідальністю "Сміла
Енергоінвест" бути не може, колегія
суддів зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 510 ЦК України визначено,
що сторонами у зобов'язанні є боржник і
кредитор.

Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Правовідносини між сторонами
врегульовані Договором №900 про
постачання електричної енергії від
08.08.2012, відповідно до якого позивач взяв
на себе зобов'язання постачати
відповідачу електроенергію, а
відповідач - оплатити позивачу
вартість використаної (купленої)
електричної енергії згідно з умовами
Договору, а тому зобов'язання сторін,
обумовлені цим Договором, є
обов'язковими до виконання.

Закон та Договір не надають
відповідачу права не виконувати свої
грошові зобов'язання перед позивачем
щодо оплати використаної електричної
енергії через невідшкодування
відповідачу державою різниці між
собівартістю електроенергії та
тарифами на неї.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія вважає, що відповідач
заявлених до нього вимог не спростував,
відсутність у нього заборгованості за
Договором № 900 від 08.08.2012 належними та
допустимими доказами не довів.

В апеляційній скарзі скаржник також
зазначає на те, що місцевий
господарський суд неправомірно виніс
рішення в першому засіданні за
відсутності представника відповідача,
чим позбавив його права надання
пояснень та заперечень у справі.

Колегія суддів відхиляє як
необґрунтовані ці доводи відповідача з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою господарського суду
Черкаської області від 30.10.2013 про
порушення провадження у справі
№925/1774/13, розгляд справи було
призначено на 21.11.2013 року.

У судовому засіданні 21.11.2013 були
присутні представники позивача та
відповідача, що підтверджується
протоколом судового засідання від
21.11.2013 (а.с. 48). Відповідачем також було
подано відзив на позовну заяву (а.с. 33-45).
У зв'язку із необхідністю витребування
від позивача додаткових доказів,
ухвалою суду від 21.11.2013 розгляд справи
було відкладено на 10.12.2013 року.

У судовому засіданні 21.11.2013
представники сторін були повідомлені
про судове засідання, призначене на
10.12.2013, що підтверджується протоколом
судового засідання від 21.11.2013р. Крім
того, сторонам 22.11.2013 була надіслана
ухвала суду від 21.11.2013 про відкладення
розгляду справи, про що свідчить
відповідна відмітка на звороті
оригіналу вказаної ухвали.

З огляду на зазначене, твердження
скаржника про винесення судом рішення
у першому засіданні та позбавлення
відповідача права надання пояснень та
заперечень у справі, є безпідставними
та не приймаються колегією суддів до
уваги.

Щодо посилань відповідача на прийняття
судом рішення за його відсутності, то,
як встановлено, відповідач був
належним чином повідомлений про судове
засідання, призначене на 10.12.2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України,
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу, розгляд справи, коли за
якихось обставин спір не може бути
вирішено в даному засіданні. Такими
обставинами, зокрема, є: нез'явлення в
засідання представників сторін, інших
учасників судового процесу.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" № 18 від 26.12.2011, у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Отже, відкладення розгляду справи є
правом суду, основною умовою для якого
є не відсутність у судовому засіданні
представників сторін, а неможливість
вирішення спору у відповідному
судовому засіданні.

Якщо представники сторін чи інших
учасників судового процесу не
з'явилися в судове засідання, а суд
вважає, що наявних у справі матеріалів
достатньо для розгляду справи та
ухвалення законного і обґрунтованого
рішення, він може, не відкладаючи
розгляду справи, вирішити спір по суті.

Щодо доданих відповідачем до
апеляційної скарги протоколу № 16 від
03.12.2013 засідання територіальної
комісії з погашення заборгованості
підприємств паливно-енергетичного
комплексу, реєстрів по проведенню
розрахунків по погашенню
заборгованості з різниці в тарифах та
договору про організацію
взаєморозрахунків, то відповідачем не
доведено неможливості їх подання суду
першої інстанції. Крім того, вказані
документи не свідчать про звільнення
відповідача від обов'язку виконати
зобов'язання за Договором № 900 від
08.08.2012 по оплаті позивачу використаної
електричної енергії.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий
господарський суд, з позицією якого
погоджується судова колегія, повно і
всебічно дослідив всі суттєві
обставини справи та дійшов правильного
висновку про їх задоволення у зв'язку з
неналежним виконанням відповідачем
договірних зобов'язань, що є підставою
для стягнення з відповідача заявленої
суми заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що рішення
місцевого господарського суду
відповідає чинному законодавству,
фактичним обставинам і матеріалам
справи, тому підстави для його зміни
або скасування відсутні.

Апеляційна скарга Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сміла
Енергоінвест" на рішення
господарського суду Черкаської
області від 10.12.2013, як необґрунтована,
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір за розгляд справи у суді
апеляційної інстанції покладається на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський суд
, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сміла
Енергоінвест" на рішення
господарського суду Черкаської
області від 10.12.2013 у справі №925/1774/13
залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду
Черкаської області від 10.12.2013 у справі
№925/1774/13 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 925/1774/13 повернути
до господарського суду Черкаської
області.

Головуючий суддя
Г.В. Корсакова

Судді
Л.В. Кропивна

А.І. Тищенко