м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

Справа № 910/1980/14 01.04.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «М'ясна фабрика
«Фаворит Плюс»,

м. Дніпропетровськ

До Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Київ

Про стягнення 8 290,99 грн.

Суддя Курдельчук І.Д.

Представники сторін: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся з позовом про
стягнення 8 290,99 грн. заборгованості,
пені, штрафу та 3% річних за Договором №
19 поставки від 22.01.2013р., посилаючись на
порушення відповідачем, як покупцем,
умов щодо оплати.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.02.2014р. порушено провадження
у справі № 910/1980/14 та розгляд справи
призначено на 11.03.2014р.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.03.2014р., розгляд справи було
відкладено на 01.04.2014р., у зв'язку з
неявкою представників сторін.

27.03.2014р. на адресу Господарського суду
міста Києва від позивача надійшли
витребувані судом документи та
клопотання про розгляд справи без
участі повноважного представника, у
зв'язку з неможливістю забезпечити
його явку.

Сторони, які належним чином були
повідомлені, в судове засідання не
з'явились, представників в судове
засідання не направили, вимоги ухвал
суду від 11.02.2014р. та від 11.03.2014р.
відповідач не виконав, відзив на позов
не надав, позовну вимогу по суті і
розміру у будь-який інший
процесуальний спосіб не заперечив.

Відповідно до положень ст.ст. 64, 77, 87,
Господарського процесуального кодексу
України ухвала про відкриття
провадження у справі (про відкладення
розгляду справи) надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

До матеріалів справи долучені конверти
з судовою кореспонденцією, які були
повернуті з адреси місцезнаходження
відповідача, з відміткою пошти «за
закінченням встановленого строку
зберігання».

Місцезнаходження відповідача, куди
направлено судову кореспонденцію,
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних та
фізичних осіб-підприємців.

Господарський суд визнав наявні в
матеріалах справи документи
достатніми для вирішення спору та
відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглянув справу за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні 01.04.2014р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК
України.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1
ГПК України, складалися протоколи
судових засідань, які долучені до
матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.01.2013р. між сторонами було
укладено Договір № 19 поставки,
відповідно до умов якого, позивач, як
постачальник, зобов`язується передати
у власність відповідача, як покупця,
товар, а відповідач зобов`язується
прийняти товар та оплатити його на
умовах зазначених в даному Договорі.

Договір підписано уповноваженими
особами, а саме, від позивача -
Генеральним директором Бурчаком Е.М.,
який діяв на підставі Статуту та від
відповідача - ОСОБА_1, який діяв на
підставі Свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця
Серія НОМЕР_11, та скріплено печаткою
позивача, у встановленому порядку не
оспорений, не розірваний, не визнаний
недійсним. Таким чином, Договір є
дійсним, укладеним належним чином та є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 2.2. Договору, покупець
зобов'язаний провести оплату за
придбаний товар протягом 7 (семи)
календарних днів з дати передачі
товару.

Позивач на виконання умов Договору,
поставив відповідачу товар на загальну
суму 5 530,41 грн., що підтверджується
такими видатковими накладними: №
від 16.08.2013р. на суму 670,42 грн., № від
30.08.2013р. на суму 453,93 грн., № від
17.09.2013р. на суму 577,72 грн., № від
27.09.2013р. на суму 512,44 грн., № від
08.10.2013р. на суму 542,07 грн., № від
18.10.2013р. на суму 659,10 грн., № від
02.11.2013р. на суму 646,02 грн., № від
16.11.2013р. на суму 863,60 грн., № від
23.11.2013р. на суму 608,64 грн., які підписані
повноважними представниками сторін та
скріплені печатками без зауважень та
приймається судом, як належні докази
виконання позивачем договірних
зобов'язань.

Відповідач, порушуючи умови Договору,
зокрема п. 2.2., за поставлений позивачем
товар розрахувався частково, сплативши
останньому грошові кошти у розмірі -
151,32 грн.

30.11.2013р. сторонами було проведено
звірку та оформлено Акт звірки
взаємних розрахунків, який підписано
повноважними представниками сторін та
скріплено печатками без зауважень.
Відповідно до вказаного акту
відповідач підтвердив, заборгованість
за отриманий товар складає - 5 379,09 грн.

Таким чином, заборгованість
відповідача за поставлений позивачем
товар складає - 5 379,09 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України суб'єкт господарського
зобов'язання повинен вчинити певну дію
на користь іншого суб'єкта, а інший
суб'єкт має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином, одностороння відмова
від виконання зобов'язання не
допускається.

Порушення зобов'язань за договором
тягне за собою застосування
встановлених законом заходів
відповідальності. Позивач, відповідно
до п. 7.2. Договору, нараховує пеню у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожен день прострочення, що складає
180,66 грн. (період нарахування з 24.08.2013р.
по 24.01.2014р.).

Відповідно до п. 7.2. Договору за
необґрунтовану відмову в оплаті
вартості переданого постачальником
покупцю товару, а також несвоєчасну чи
неповну оплату товару, покупець
зобов'язаний сплатити пеню у розмірі 1%
від вартості несплаченого товару за
кожний день прострочення.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» від 22
листопада 1996 року N 543/96-ВР, розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Суд, визнає вимогу позивача про
стягнення пені обґрунтованою та такою,
що підлягає задоволенню.

Також, на суму боргу позивач нараховує
3% річних у розмірі - 41,69 грн. (період
нарахування з 24.08.2013р. по 24.01.2014р.) та
відповідно до п. 7.3. Договору штраф у
розмірі - 2 689,55 грн.

Відповідно до п. 7.3. Договору, у випадку
прострочення оплати більш ніж на 15
(п'ятнадцять) календарних днів,
покупець сплачує постачальнику штраф у
розмірі 50% від вартості несплаченого
товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи наявність прострочення з
боку відповідача, вимоги позивача про
нарахування 3% річних та штрафу
визнаються судом обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
із сторін повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" якщо стороною (або
іншим учасником судового процесу) у
вирішенні спору не подано суду в
обґрунтування її вимог або заперечень
належні і допустимі докази, в тому
числі на вимогу суду, або якщо в разі
неможливості самостійно надати докази
нею не подавалося клопотання про
витребування їх судом (частина перша
статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи;
крім того, неподання позивачем
витребуваних господарським судом
матеріалів, необхідних для вирішення
спору, тягне за собою правові наслідки
у вигляді залишення позову без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК.

Відповідач не надав суду належних та
допустимих доказів, які б
спростовували доводи позивача та
підтверджували заперечення проти
задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається
судом доведеним, обґрунтованим, та
таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи, що відповідно до ст. 44 ГПК
України позивачем понесені судові
витрати, пов'язані з розглядом справи,
то зазначені витрати відшкодовуються
за рахунок відповідача (ст. 49 ГПК
України).

Керуючись ст. ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_10) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «М'ясна
фабрика «Фаворит Плюс» (49000, м.
Дніпропетровськ, вул. Ульянова, 10, ), - з будь-якого рахунку,
виявленого державним виконавцем під
час виконання судового рішення,
заборгованість у розмірі - 5 379 (п'ять
тисяч триста сімдесят дев'ять) грн. 09
коп., пеню у розмірі - 180 (сто вісімдесят)
грн. 66 коп., три відсотки річних у
розмірі - 41 (сорок одна) грн. 69 коп., штраф
у розмірі - 2 689 (дві тисячі шістсот
вісімдесят дев'ять) 55 коп. та витрати по
сплаті судового збору в розмірі - 1 827
(одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

3. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржено протягом
десяти днів з дня підписання повного
рішення шляхом подачі апеляційної
скарги до місцевого господарського
суду.

Відповідно до ст. 87 ГПК України повне
рішення та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Суддя

І.Д. Курдельчук

Повне рішення складено 07 квітня 2014
року.