ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року
Справа № 902/1542/13

Господарський суд Черкаської області
в складі головуючого судді Пащенко А.Д.,
із секретарем судового засідання
Ковбою І.М.,

представники позивача, відповідача: не
з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні господарського
суду Черкаської області справу

за позовом державного підприємства
"Підприємство Ладижинської виправної
колонії управління Державної
пенітенціарної служби України у
Вінницькій області (№ 39)"

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення 13 998 грн. 04 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Державним підприємством
"Підприємство Ладижинської виправної
колонії управління Державної
пенітенціарної служби України у
Вінницькій області (№ 39)" подано 21.10.2013
позовну заяву до господарського суду
Вінницької області про стягнення з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
коштів в сумі 13 998 грн. 04 коп., зокрема 12
690 грн. 84 коп. боргу у зв'язку з
непоставкою лісопродукції, яку
відповідач зобов'язаний був поставити
відповідно до укладеного між сторонами
договору купівлі - продажу № Г-17 від
26.03.2012, 1 269 грн. 10 коп. пені та 38 грн. 10 коп.
інфляційних втрат.

Ухвалою від 28.01.2014 господарський
суд Вінницької області надіслав за
підсудністю до господарського суду
Черкаської області матеріали справи №
902/1542/13 за позовом державного
підприємства "Підприємство
Ладижинської виправної колонії
управління Державної пенітенціарної
служби України у Вінницькій області (№
39)" до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про стягнення 13 998 грн. 04 коп., оскільки
згідно Витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців місцем проживання
відповідача - фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 є: с.
Драбове-Барятинське Драбівського
району Черкаської області.

Автоматизованою системою
документообігу суду для розгляду
вказаної справи визначено суддю
Пащенко А.Д.

Ухвалою від 11.02.2014 господарським судом
Черкаської області прийнято справу до
провадження та призначено її розгляд
на 04 березня 2014 року.

Ухвалою від 04.03.2014 розгляд справи
відкладено на 20.03.2014 у зв'язку з неявкою
відповідача у судове засідання.

Представники сторін у судове засідання
20.03.2014 не з'явилися.

До початку судового засідання позивач
подав клопотання про розгляд даної
справи без участі його представника.

Суд вважає можливим розглядати справу
за відсутності представника позивача
за наявними матеріалами справи.

Відповідач належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи: суд вжив усіх заходів для
належного повідомлення відповідача
про дату і час розгляду справи, ухвали
суду від 11.02.2014, 04.03.2014 надіслані за
адресою відповідача, вказаною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
надіслання ухвал суду оформлено
згідно з вимогами Інструкції з
діловодства в господарських судах
України (з подальшими змінами). До суду
повернулись вказані ухвали суду, що
були надіслані відповідачу за адресою,
вказаною у витягу з ЄДР юридичних осіб
та фізичних осіб - підприємців, з
відміткою пошти: "за зазначеною адресою
не проживає", однак, в пункті 3.9.1.
постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" вказано, що особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та
статті 87 ГПК. У разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. Присутній у судовому
засіданні 12.12.2013 в господарському суді
Вінницької області підприємець
ОСОБА_1 підтвердив факт реєстрації його
як підприємця за вказаною в ЄДР
адресою. 11.03.2014 до суду надійшло
повідомлення про вручення відповідачу
ухвали суду від 11.02.2014, що була
направлена йому за адресою, вказаною у
позовній заяві та у договорі, що
свідчить про обізнаність відповідача
про дату, час і місце розгляду даної
справи. Господарським процесуальним
кодексом України не встановлено
обов'язку суду відкладати розгляд
справи у разі відсутності
представника сторони чи неподання
витребуваних документів. За приписом
частини 1 статті 77 ГПК України
господарський суд відкладає розгляд
справи, коли за якихось обставин спір
не може бути вирішено в даному
засіданні. В процесі розгляду даної
справи суд приходить до висновку, що
вона може бути розглянута без відзиву
на позов, за наявними матеріалами
відповідно до статті 75 ГПК України,
неявка представника відповідача у
судове засідання не перешкоджає
розгляду справи, а направляти свого
представника у судове засідання є
правом сторони, а не обов'язком. Тому
суд вважає можливим розглядати справу
за відсутності представника
відповідача, без відзиву на позов, за
наявними у справі матеріалами,
відповідно до статті 75 ГПК України.

У судовому засіданні 20.03.2014
оголошена вступна та резолютивна
частини рішення суду відповідно до
статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив таке.

Між державним підприємством
"Підприємство Ладижинської виправної
колонії управління Державної
пенітенціарної служби України у
Вінницькій області (№ 39)" (Покупець за
договором, позивач у справі) та
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
(Продавець за договором, відповідач у
справі) укладено договір купівлі -
продажу № Г-17 від 26.03.2012 (далі - Договір),
відповідно до умов якого Продавець
зобов'язався передати у власність
продукцію хвойних порід ( далі - Товар)
на загальну суму 50000 грн. 00 коп., а
Покупець зобов'язався прийняти та
своєчасно оплатити вартість товару.

Умовами Договору передбачено, зокрема,
наступне:

- Продавець передає у власність Покупця
Товар згідно діючих цін на даний період
(п. 1.1);

- загальна вартість Товару в період
поставки включає в себе і вартість
транспортних послуг (п. 1.2);

- покупець зобов'язується прийняти
Товар та вчасно оплатити його згідно
умов даного договору (п. 1.3.);

- загальна вартість договору складає
50000 грн. 00 коп. (п.3.1);

- Покупець оплачує отриманий Товар на
підставі виставлених рахунків шляхом
перерахування грошових коштів на
банківський рахунок Продавця. (п. 3.2.);

- за неналежне виконання умов Договору
Сторони несуть відповідальність : -
несвоєчасне проведення оплати
Покупець сплачує пеню в розмірі 0,1% від
несплаченої суми за кожний день
прострочення, але не більше 10 % від
простроченої суми; - несвоєчасна
поставка Товару, Продавець сплачує
пеню в розмірі 0,1% від недоставленої
продукції за кожний день прострочення,
але не більше 10 % відстроченої суми.

- Договір вступає в силу з моменту його
підписання і діє до 31 грудня 2012 року.

Державним підприємством "Підприємство
Ладижинської виправної колонії
управління Державної пенітенціарної
служби України у Вінницькій області (№
39)" 03.04.2012 відповідно до умов Договору
було перераховано відповідачу кошти в
сумі 20 043 грн. 84 коп., що підтверджується
платіжним дорученням № 756 від 02.04.2012 (а.
с. 64).

Відповідач передав позивачу, а
останній прийняв по видатковій
накладній № 6 від 03.07.2012 лісопродукцію
як давальницьку сировину в кількості
17,0 м. куб., при цьому в накладній вказана
підстава передачі товару - договір.
Накладна підписана представниками
сторін. 05.12.2012 згідно листа позивача (а.
с. 60) лісоматеріал хвойної породи в
кількості 17,0 м. куб. був переданий
накладною №18 від 05.12.2012 (а. с. 59) і
прийнятий як товар по 403 грн. 00 коп. на
загальну суму 6 851 грн. 00 коп. та
автопослуги на суму 502 грн. 00 коп., при
цьому в накладній вказана підстава
передачі товару - лист від 05.12.2012.
Накладна підписана представниками
сторін.

08.05.2013 позивач надіслав на адресу
відповідача претензію № 7/114, у якій
просив у місячний термін доставити
позивачу лісопродукцію або повернути
кошти в сумі 12690,84 грн. Однак,
відповідач відповіді позивачу не
надав, заборгованість не сплатив.

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності, суд вважає позовні вимоги
підлягаючими до часткового
задоволення, з огляду на наступне.

Згідно зі статтями 193, 202 Господарського
кодексу України, статтями 525, 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства; одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається, якщо інше не передбачено
договором або законом. Відповідно до
статті 202 Господарського кодексу
України, статті 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

За приписом частини 1 статті 530
Цивільного кодексу України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із матеріалів справи вбачається, що
03.04.2012 позивач перерахував відповідачу
кошти в сумі 20 043 грн. 84 коп. по
платіжному дорученню № 756 від 02.04.2012 із
посиланням на рахунок № 006 від 27.03.2012,
тобто, фактично позивач приступив до
виконання договору, сплативши частину
передоплати за товар, що відповідачем
не заперечено.

05.12.2012 згідно листа позивача
лісоматеріал хвойної породи в
кількості 17,0 м. куб. був переданий за
накладною № 18 від 05.12.2012 і прийнятий як
товар на загальну суму 7 353 грн.

Отже, відповідачем не передано
позивачу лісопродукцію на суму 12 690 грн.
84 коп. із грошових коштів, що були йому
перераховані позивачем.

Відповідно до частини 2 статті 693
Цивільного кодексу України якщо
продавець, який одержав суму
попередньої оплати, не передав товар у
встановлений строк, покупець має право
вимагати передати оплачений товар або
повернення суми попередньої оплати.

Договором від 26.03.2012 не
встановлений строк передачі позивачу
лісоматеріалу.

08.05.2013 позивач надіслав на адресу
відповідача претензію № 7/114, у якій
просив у місячний термін доставити
позивачу лісопродукцію або повернути
кошти в сумі 12690,84 грн. відповідно до
поштового повідомлення вказану
претензію відповідач отримав 29.05.2013.

В частині 2 статті 530 Цивільного кодексу
України вказано, що якщо строк
виконання зобов'язання не встановлений
або визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Із матеріалів справи вбачається і
відповідачем не заперечено, що він не
передав позивачу лісопродукцію на
вказану позивачем суму передоплати 12 690
грн. 84 коп. і вказану суму коштів
позивачу не перерахував.

З огляду на викладене, вимога позивача
про стягнення з відповідача 12 690 грн. 84
коп. передоплати є обґрунтованою і
законною, підтвердженою належними
доказами, не спростованою
відповідачем, тому з відповідача
підлягають стягненню на користь
позивача кошти в сумі 12 690 грн. 84 коп.

Вимоги позивача про стягнення індексу
інфляції та пені не підлягають
задоволенню, виходячи з такого.

Згідно статті 546 Цивільного кодексу
України пеня є одним із видів
забезпечення виконання зобов'язання.

Відповідно до статті 547 ЦК України
правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання вчиняється у письмовій
формі.

В статті 548 ЦК України вказано, що
виконання зобов'язання (основного
зобов'язання) забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом.

При укладенні договору від 26.03.2012
купівлі-продажу сторони не встановили
розмір пені за неповернення чи
прострочення повернення продавцем
отриманої ним передоплати. Тому,
вимога позивача про стягнення пені є
безпідставною.

Що стосується вимоги про стягнення
індексу інфляції, то суд зазначає, що
стягнення з продавця суми попередньої
оплати, перерахованої за договором
купівлі-продажу, не вважається
грошовим зобов'язанням у розумінні
статті 625 ЦК України.

За такі дії відповідач несе
відповідальність, передбачену
частиною третьою статті 693 ЦК України,
коли на суму попередньої оплати
нараховуються проценти відповідно до
статті 536 цього Кодексу від дня, коли
товар мав бути переданий, до дня
фактичного передання товару покупцеві
або повернення йому суми попередньої
оплати.

Вказане викладено у постанові
Верховного суду України від 15.10.2013 та
постанові Вищого господарського суду
України від 09.06.2011 N 43/308-10.

На підставі статті 49 ГПК України з
відповідача підлягають відшкодуванню
позивачу, пропорційно розміру
задоволених позовних вимог, понесені
останнім витрати на сплату судового
збору в сумі 1 559 грн. 83 коп.

З огляду на викладене, керуючись
статтями 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1) на користь державного
підприємства "Підприємство
Ладижинської виправної колонії
управління Державної пенітенціарної
служби України у Вінницькій області (№
39)" (24324, Вінницька область, м. Ладижин,
селище Губник, вул. Гранітна, 15,
ідентифікаційний код 08679586) - 12 690 грн. 84
коп. (дванадцять тисяч шістсот
дев'яносто гривень 84 копійки)
передоплати, 1 559 грн. 83 коп. (одну
тисячу п'ятсот п'ятдесят дев'ять
гривень 83 копійки) судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду в порядку та
строки, передбачені розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено 25.03.2014

Суддя
А.Д.Пащенко