ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2014 р.
Справа № 914/368/14

За позовом: Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Червонограді,
м. Червоноград Львівської області,

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ромас», с.м.т. Жвирка
Сокальського р-ну Львівської обл.,

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача: Державна фінансова інспекція
у Львівській області, м. Львів,

про стягнення матеріальної шкоди в
розмірі 4' 199,24 грн.

Суддя Яворський Б.І.

при секретарі Квик Т.І.

Представники:

від позивача: Вандзьо О.Б.,

від відповідача: не з'явився,

від третьої особи: не з'явився.

На розгляд господарського суду
Львівської області Відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Червонограді
подано позов до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ромас» про
стягнення матеріальної шкоди в розмірі
4' 199,24 грн. Третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача Державна фінансова
інспекція у Львівській області.

Ухвалою суду від 05.02.2014р. порушено
провадження у справі, яку призначено до
розгляду на 24.02.2014р. Рух справи
відображено у відповідних ухвалах
суду. У судовому засіданні 03.04.2014р.
оголошувалася перерва.

У судовому засіданні 03.04.2014р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав з підстав, викладених у
позовні заяві та письмових поясненнях,
просив позов задоволити та стягнути з
відповідача 4' 199,24 грн. шкоди.

У судові засідання 24.02.2014р., 17.03.2014р. та
03.04.2014р. відповідач явки повноважного
представника не забезпечив, про
причини неявки не повідомив, вимог
ухвал суду не виконав, проти позову не
заперечив, а тому суд вважає за можливе
розглянути справу згідно ст.75 ГПК
України на підставі наявних у ній
матеріалів.

У судове засідання 03.04.2014р. представник
третьої особи не з'явився, про причини
неявки не повідомив, через канцелярію
суду подав письмові пояснення, у яких
вважає позовні вимоги обґрунтованими
та просить їх задоволити.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, повно, всебічно і об'єктивно
з'ясувавши усі обставини справи в їх
сукупності, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, судом
встановлено таке.

27.10.2011р. між Відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Червонограді
(замовник, позивач) та ТзОВ «Ромас»
(підрядник, відповідач) укладено
договір підряду №45.

Згідно п.1.1 договору замовник доручає, а
підрядник бере на себе зобов'язання
виконання обсягу робіт по влаштуванню
під'їзду до пандусу ФСНВ у
м.Червонограді. Загальна вартість
робіт по договору визначається на
підставі кошторисної документації і
становить 65' 000,00 грн. Загальна вартість
робіт може уточнюватись в зв'язку із
зміною ціни на матеріали,
енергоресурси, паливо, механізми,
заробітну плату, а також з виникненням
додаткових видів робіт (п.2.1,2.2
договору).

У листопаді 2011р. відповідач виконав
відповідні роботи, про що складено акти
приймання будівельних робіт, а позивач
оплатив такі роботи (копії платіжних
доручень знаходяться у матеріалах
справи).

22.05.2013р. сторони підписали акт звірки
взаєморозрахунків, у якому зазначили,
що на користь відділу виконавчої
дирекції ФСНВ у м.Червонограді існує
сума у 5'099,24 грн.

Червоноградська об'єднана державна
фінансова інспекція провела ревізію
цільового та законного використання
коштів Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України у
Відділенні виконавчої дирекції ФСНВ у
м.Червонограді УВД ФСНВ у Львівській
області за період з 01.10.2011р. по 31.03.2013р.
За результатами якої складено
відповідний акт №23-38/7 від 09.07.2013р. У
акті зазначено, зокрема, наступне. ТзОВ
«Ромас» при складанні кошторисної
документації на виконання робіт по
влаштуванню під'їзду до пандусу
відділення відповідно до умов договору
від 27.10.2011 №45, у актах форми №КБ-2в за
листопад 2011р. в порушення вимог п.3.3.12
ДБН Д.1.1-1-2000, пункту 2.5 вказівок по
застосуванню державних будівельних
норм України (РЕКНр) та п.1.3.3 Збірника
18.Благоустрій ДБН України
необґрунтовано застосовано коефіцієнт
1.2 до норм трудовитрат робітників,
зайнятих на ремонтно-будівельних
роботах, що призвело до завищення
вартості робіт на загальну суму 2'646,00
грн. Також ТзОВ «Ромас» у актах форми
№КБ-2в по влаштуванню під'їзду до
пандусу в порушення вимог п.3.3.10.12 ДБН
Д.1.1-1-2000 та в ресурсних відомостях до
них завищено вартість будівельних
матеріалів на загальну суму 1'553,24 грн.
Вказано виникло внаслідок завищення
середньої відстані перевезень при
розрахунку витрат на доставку
матеріальних ресурсів. У своєму
поясненні від 21.05.2013р. інженер ВТВ ТзОВ
«Ромас» Полотнюк О.Є. вказала, що
вказане порушення виникло помилково. В
ході ревізії завищення вартості робіт
на суму 4' 199,24 грн. враховано у
взаєморозрахунках між відділенням
фонду та ТзОВ «Ромас».

Аналогічне зазначено у довідці від
22.05.2013р. №23-01/42 Червоноградської
об'єднаної державної фінансової
інспекції про зустрічну перевірку у
ТзОВ «Ромас» щодо документального та
фактичного підтвердження виду, обсягу
і якості операцій та розрахунків для
з'ясування їх реальності та повноти
відображення в обліку відділення
виконавчої дирекції ФСНВ у
м.Червонограді УВД ФСНВ у Львівській
області за період з 01.10.2011р. по 31.03.2013р.

04.09.2013р. позивач звернувся до
відповідача із заявою про
відшкодування нанесеної матеріальної
шкоди.

Станом на день прийняття рішення
докази сплати суми збитків відсутні.

При прийняття рішення суд виходив з
наступного.

У Витязі з державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців у графі «відомості
про перебування юридичної особи у
процесі припинення» зазначено: «
16.08.2013р., в стані припинення, за рішенням
засновників»; у графі «дата та номер
запису про державну реєстрацію
припинення юридичної особи, підстава
для його внесення» зазначено:
«відомості відсутні». З даного приводу
суд відзначає наступне.

Статтею 104 ЦК України передбачено, що
юридична особа припиняється в
результаті передання всього свого
майна, прав та обов'язків іншим
юридичним особам - правонаступникам
(злиття, приєднання, поділу,
перетворення) або в результаті
ліквідації. Юридична особа є такою, що
припинилася, з дня внесення до єдиного
державного реєстру запису про її
припинення.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» юридична
особа припиняється в результаті
передання всього свого майна, прав та
обов'язків іншим юридичним особам -
правонаступникам у результаті злиття,
приєднання, поділу, перетворення
(реорганізації) або в результаті
ліквідації за рішенням, прийнятим
засновниками (учасниками) юридичної
особи або уповноваженим ними органом,
за судовим рішенням або за рішенням
державного органу, прийнятим у
випадках, передбачених законом.
Юридична особа є такою, що припинилася,
з дати внесення до Єдиного державного
реєстру запису про державну реєстрацію
припинення юридичної особи.

Згідно з ч.1 ст.106 ЦК України злиття,
приєднання, поділ та перетворення
юридичної особи здійснюються за
рішенням його учасників або органу
юридичної особи, уповноваженого на це
установчими документами, а у випадках,
передбачених законом, - за рішенням
суду або відповідних органів державної
влади.

Враховуючи те, що на час розгляду
справи ТзОВ «Ромас» є таким, що не
припинилося, не позбавлене статусу
юридичної особи, відсутні його
правонаступники, суд вважає дане
товариство належним учасником
судового процессу. Аналогічна позиція
висловлюється і Вищим господарським
судом України у постанові від 11.12.2013р. у
справі №5015/4417/12.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послуги,
сплатити гроші тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст.837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати роботи за завданням
другої сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу.

Згідно ст.526 ЦК України та ст.193 ГК
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином згідно
умов договору та актів цивільного
законодавства, а при відсутності таких
вказівок - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (ст.610 ЦК України). Статтею
611 ЦК України передбачені наслідки
порушення зобов'язання, зокрема,
відшкодування збитків. Відповідно до
ст.22 ЦК України особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Матеріали справи підтверджують факт
завищення вартості виконаних
підрядних робіт на суму 4' 199,24 грн., яке
виникло з вини відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.4-3 та ст.33 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи. Ніякі докази не мають для суду
заздалегідь встановленої сили (ст.43 ГПК
України).

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. якщо
стороною (або іншим учасником судового
процесу) у вирішенні спору не подано
суду в обґрунтування її вимог або
заперечень належні і допустимі докази,
в тому числі на вимогу суду, або якщо
в разі неможливості самостійно надати
докази нею не подавалося клопотання
про витребування їх судом (частина
перша статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у
суду вищої інстанції відсутні
підстави для скасування судового
рішення з мотивів неповного
з'ясування місцевим господарським
судом обставин справи.

Зважаючи на викладене вище, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.49 ГПК України
судовий збір покладається на
відповідача.

На підставі викладеного вище та
керуючись ст.ст.22,104,106,509,526,610,611,837
Цивільного кодексу України, ст.193
Господарського кодексу України, ст.ст.
3, 12, 33, 34, 44, 49,75, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ромас» (80040,
Львівська область, Сокальський район,
с.м.т.Жвирка, вул.Львівська, 1,
ідентифікаційний ) на
користь Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Червонограді
(80104, Львівська область, м.Червоноград,
вул.С.Бандери,41, ідентифікаційний код
ЄДРПОУ - 25258320) 4' 199,24 грн. збитків.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ромас» (80040,
Львівська область, Сокальський район,
с.м.т.Жвирка, вул.Львівська, 1,
ідентифікаційний ) в
доход Державного бюджету України 1' 827,00
грн. судового збору.

4. Накази видати відповідно до ст.116
ГПК України.

У судовому засіданні 03.04.2014р. судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення, повний текст
складений та підписаний 04.04.2014р.

Суддя
Яворський Б.І.