ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

01 квітня 2014 року
Справа № 913/350/14

Провадження №3/913/350/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України», м. Київ,

до відповідача Комунального
теплопостачаючого підприємства
«Алчевськтеплокомуненерго», м.
Алчевськ Луганської області,

про стягнення 3 960 544 грн. 40 коп.

суддя
Секірський А.В.

секретар судового засідання Чех
Т.М. (до перерви)

Липова К.С.

у засіданні брали участь:

від позивача - Єгоров В.С., довіреність
№ 14-30 від 30.01.2013 (до перерви);

Єфременко О.О., довіреність №14-3 від
08.01.2013;

від відповідача - Польова В.В.,
довіреність № 4549 від 01.01.2014.

В судовому засіданні 03.03.2014 на підставі
приписів ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
оголошено перерву до 10 годин 45 хвилин
01.04.2014. Після перерви в судове засідання
прибули повноважні представники
сторін.

в с т а н о в и в:

Суть спору: Публічне акціонерне
товариство «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України» (далі -
позивач) звернулось до господарського
суду Луганської області з позовною
заявою про стягнення з Комунального
теплопостачаючого підприємства
«Алчевськтеплокомуненерго» (далі -
відповідач) суми основної
заборгованості у розмірі 2 983 568,00 грн.,
інфляційних нарахувань у розмірі 28 503,76
грн., 3% річних у розмірі 155 826,02 грн., пені
у розмірі 319 311,12 грн., 7% штрафу у розмірі
473 335,50 грн. за договором купівлі-продажу
природного газу №14/2361/11 від 30.09.2011.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що згідно договору №14/2361/11
від 30.09.2011, позивач зобов'язався
передати відповідачу в період з 01
жовтня 2011 року по 31 грудня 2012 року
імпортований природний газ, а
відповідач повинен був прийняти та
оплатити поставлений природний газ.

Позивач свої зобов'язання згідно
договору виконав, передав відповідачу
в період з 01 жовтня 2011 року по 31 грудня
2012 року імпортований природний газ, на
загальну суму 13 127 704,53 грн., що
підтверджується актами
прийому-передачі природного газу.
Відповідач свої зобов'язання по
договору не виконав.

Станом на 28.01.2014 заборгованість
відповідача перед позивачем за період
з 01 жовтня 2011 року по 31 грудня 2012 року
становить 2 983 568,00 грн., крім того, за
прострочення оплати поставленого
природного газу позивачем нараховано
інфляційні нарахування у розмірі 28 503,76
грн., 3% річних у розмірі 155 826,02 грн., пені
у розмірі 319 311,12 грн., 7% штрафу у розмірі
473 335,50 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Запереченнями №65 від 17.02.2014 відповідач
позов не визнає в частині стягнення
втрат від інфляції, посилаючись на
роз'яснення Верховного суду України у
листі №62-97р від 03.04.1997. Також
відповідачем наведено власний
контррозрахунок інфляційних втрат за
зобов'язаннями листопада 2012 року:

- з 15.12.2012 по 27.12.2012 сума
заборгованості не індексується;

- з 28.12.2012 по 31.01.2013 сума заборгованості
складає 535 569,29 грн, а розмір інфляційних
нарахувань дорівнює 1071,14 грн.

Крім того, клопотанням №66 від 17.06.2014
відповідач просить суд зменшити розмір
пені на 50%, посилаючись на скрутне
становище підприємства та існування
значної дебіторської заборгованості
населення м. Алчевська з оплати послуг
теплопостачання.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши присутнього в судовому
засіданні представника позивача та
відповідача, суд встановив такі
фактичні обставини.

Судом встановлено, що 30.09.2011 між
позивачем та відповідачем укладений
договір №14/2361/11 про купівлю-продаж
природного газу, згідно п. 1.1 якого
Продавець (позивач) зобов'язується
передати у власність Покупцеві
(відповідач) у IV кварталі 2011 року та у 2012
році імпортований природний газ, для
виробництва теплової енергії, яка
споживається населенням та
релігійними організаціями, а покупець
зобов'язується приймати та оплачувати
газ на умовах цього договору; п.1.2 - газ,
що продається за цим договором,
використовується Покупцем виключно
для виробництва теплової енергії, яка
споживається населенням та
релігійними організаціями (а.с. 8-13).

Відповідно до п.2.1 - Продавець передає
Покупцю в період з 01 жовтня 2011 року по 31
грудня 2012 року природний газ.

Згідно з п. 3.3 договору,
приймання-передача газу, переданого
продавцем покупцеві у відповідному
місяці продажу, оформлюється актом
приймання-передачі газу. Обсяг
споживання газу покупцем у
відповідному місяці поставки
встановлюється шляхом складання
добових обсягів, визначених на
підставі показів комерційного вузла
обліку газу покупця.

Відповідно до п. 5.2 договору, ціна за 1000
куб.м. газу становить 1091,00 грн. з
урахуванням збору у вигляді цільової
надбавки до затвердженого тарифу на
природний газ, тарифів на
транспортування, розподіл і постачання
природного газу за регульованим
тарифом та без урахування податку на
додану вартість. До сплати за 1000 куб. м.
природного газу - 1091,00 грн., крім того
ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 1309,20 грн.

11.10.2011 між сторонами було укладено
додаткову угоду до договору №14/2361/11 від
30.09.2011, на підставі якої п.5.2 було
викладено у наступній редакції: ціна за
1000 куб.м. газу становить 1248,74 грн. з
урахуванням збору у вигляді цільової
надбавки до затвердженого тарифу на
природний газ, тарифів на
транспортування, розподіл і постачання
природного газу за регульованим
тарифом та без урахування податку на
додану вартість. До сплати за 1000 куб. м.
природного газу - 1248,74 грн., крім того
ПДВ - 0%, на послуги транспортування - 20% -
60,46 грн., всього з ПДВ - 1309,20 грн. (а.с. 14).

01.08.2012 між сторонами було укладено
додаткову угоду до договору №14/2361/11 від
30.09.2011 на підставі якої п.5.2 було
викладено у наступній редакції: ціна за
1000 куб.м. газу становить 1091,00 грн. з
урахуванням збору у вигляді цільової
надбавки до затвердженого тарифу на
природний газ, тарифів на
транспортування, розподіл і постачання
природного газу за регульованим
тарифом та без урахування податку на
додану вартість. До сплати за 1000 куб. м.
природного газу - 1091,00 грн., крім того
ПДВ - 20% - 218,20 грн., всього з ПДВ - 1309,20 грн.
(а.с. 15).

Згідно п.6.1 договору, оплата за газ
здійснюється покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 100% поточної
оплати протягом місяця поставки газу.
Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця наступного за місяцем
поставки газу.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що за
невиконання або неналежне виконання
своїх зобов'язань за цим договором
сторони несуть відповідальність,
передбачену законами та цим договором;
п.7.2 - у разі невиконання Покупцем умов
п. 6.1 цього договору, Покупець у
безспірному порядку зобов'язується
сплатити продавцю крім суми
заборгованості пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який сплачується
пеня від суми простроченого платежу за
кожний день прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 днів додатково
сплатити штраф у розмірі 7 відсотків
від суми простроченого платежу. Пеня
сплачується протягом 3 банківських
днів з моменту отримання покупцем
вимоги продавця. У разі не сплати пені у
вказаний строк покупець вважається
таким, що має заборгованість за цим
договором.

Позивач в період з 01 жовтня 2011 року по 31
грудня 2012 року належним чином виконав
умови даного договору, поставив
природний газ відповідачеві за
договором №14/2361/11 від 30.09.2011, а саме:

- за жовтень 2011 року - 1211,168 тис. куб.м. на
суму 1 585 661,15 грн., що підтверджується
актом приймання - передачі природного
газу від 31.10.2011 (а.с.16), підписаним
сторонами;

- за жовтень 2012 року - 709,044 тис. куб.м. на
суму 928 280,41 грн., що підтверджується
актом приймання - передачі природного
газу від 27.11.2012 (а.с.17), підписаним
сторонами;

- за листопад 2012 року - 3079,964 тис. куб.м. на
суму 4 032 288,88 грн., що підтверджується
актом приймання - передачі природного
газу від 25.12.2012 (а.с.18), підписаним
сторонами;

- за грудень 2012 року - 5027,096 тис.куб.м. на
суму 6 581 474,09 грн., що підтверджується
актом приймання - передачі природного
газу від 31.12.2012 (а.с.19), підписаним
сторонами.

Про належне виконання позивачем своїх
зобов'язань за договором свідчить
також відсутність з боку відповідача
претензій та повідомлень про порушення
зобов'язань за договором.

Відповідач свої обов'язки за договором
щодо своєчасної та повної сплати
вартості поставленого природного газу
не виконав, внаслідок чого за ним на
момент звернення позивача до суду з
даним позовом утворилась
заборгованість за договором № 14/2361/11
від 30.09.2011 в розмірі 2 983 568,00 грн.

На підставі умов договору, позивачем
нараховано та заявлено до стягнення з
відповідача пеню за порушення строків
оплати поставленого газу у розмірі 319
311,12 грн.

На підставі приписів ст. 625 Цивільного
кодексу України позивачем нараховано
та заявлено до стягнення 3% річних у
сумі 155 826,02 грн. та інфляційні
нарахування на суму боргу у сумі 28 503,76
грн., що підтверджено відповідними
розрахунками позивача наявними в
матеріалах справи.

Окрім цього на підставі п.7.2 договору,
позивачем нараховано та заявлено до
стягнення з відповідача штраф у сумі 473
335,50 грн.

Дослідивши обставини справи, надані
матеріали, оцінивши надані докази у їх
сукупності, суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
необхідність задоволення позову
частково з таких підстав.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень; докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

На підставі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного
кодексу України договір є однією з
підстав виникнення зобов`язань та є
обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
даного Кодексу і інших актів
законодавства. Одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається,
якщо інше не встановлено договором
або законом. Аналогічна за змістом
норма міститься у п.1 ст. 193
Господарського кодексу України.

За приписами п. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов`язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

При цьому, п.2 ст. 193 Господарського
кодексу України встановлено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання
нею зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Порушенням зобов'язання, у
відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Фактичні обставини свідчать, що
позивач на виконання умов договору
постачав відповідачу природний газ,
претензій щодо постачання природного
газу у відповідача немає.

Обсяги поставленого газу в період з 01
жовтня 2011 року по 31 грудня 2012 року
позивач підтверджує відповідними
актами приймання-передачі природного
газу.

Втім, відповідач в порушення умов
договору не здійснив оплату за
поставлений природний газ за в період з
01 жовтня 2011 року по 31 грудня 2012 року, у
зв'язку з чим виникла заборгованість по
сплаті поставленого природного газу в
сумі 2 983 568,00 грн.

Таким чином, заборгованість
відповідача за період з 01 жовтня 2011
року по 31 грудня 2012 року у розмірі 2 983
568,00 грн., підтверджена матеріалами
справи, заявлена обґрунтовано та
підлягає до стягнення з відповідача.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до п.7.2 - у разі невиконання
Покупцем умов п. 6.1 цього договору,
Покупець у безспірному порядку
зобов'язується сплатити продавцю крім
суми заборгованості пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який сплачується
пеня від суми простроченого платежу за
кожний день прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 днів додатково
сплатити штраф у розмірі 7 відсотків
від суми простроченого платежу.

За порушення термінів оплати за
договором № 14/2361/11 від 30.09.2011 позивачем
нарахована пеня у сумі 319 311,12 грн. на
зобов'язання з оплати, що виникли у
листопаді 2012 з 29.01.2013 по 31.01.2013, у грудні
2012 з 29.01.2013 по 14.07.2013, згідно наданого
позивачем розрахунку.

Перевіривши розрахунок заявленої суми
пені суд дійшов висновку, що позивачем
пеня нарахована вірно та є
обґрунтовано заявленою.

Водночас, представник відповідача
надав суду клопотання №66 від 17.02.2014,
згідно якого просив при прийнятті
рішення у даній справі зменшити розмір
суми пені на 50%.

Відповідно до ст. 233 Господарського
кодексу України, у разі, якщо належні до
сплати штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора, суд
має право зменшити розмір санкцій. При
цьому повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу.

Як зазначено у п. 3 ч. 1 ст. 83
Господарського процесуального кодексу
України, суд, приймаючи рішення, має
право зменшувати у виняткових випадках
розмір неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання.

Суд враховує, що відповідач є
комунальним підприємством, яке надає
послуги з теплопостачання населенню м.
Алчевська, а населення несвоєчасно та
не в повному обсязі сплачує послуги
відповідача, що в свою чергу веде до
виникнення заборгованості і затримки
оплати спожитого газу.

Заборгованість населення м. Алчевська
перед підприємством відповідача,
станом на 01.01.2014 становила 39859,4 тис. грн.

Стягнення пені суттєво погіршить
фінансовий стан відповідача, призведе
до зростання заборгованості, що може
відобразитися на якості послуг, що ним
надаються.

Враховуючи вказані у клопотанні
обставини, скрутне фінансове становище
відповідача, наявність заборгованості
перед відповідачем, відсутність
прибутку та наявність збитків, суд
вважає можливим зменшити розмір пені
на 50%, що складає 159 655,56 грн.

Таким чином, стягненню підлягає пеня у
сумі 159 655,56 грн.

В решті заявленої суми пені слід
відмовити.

У відповідності зі статтею 625
Цивільного кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання; боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

На підставі приписів ст. 625 Цивільного
кодексу України позивачем нараховано
та заявлено до стягнення з відповідача
3% річних у сумі 155 826,02 грн., нараховані
на зобов'язання з оплати, що виникли у
жовтні 2011 року з 24.03.2012 по 01.10.2012, у
жовтні 2012 року з 15.11.2012 по 27.12.2012, у
листопаді 2012 року з 15.12.2012 по 31.01.2013, у
грудні 2012 року з 15.01.2013 по 28.01.2014, згідно
наданого позивачем розрахунку.

Наданий позивачем розрахунок 3% річних
є обґрунтованим, та таким, що
відповідає матеріалам справи та її
фактичним обставинам, а тому вимога про
стягнення з відповідача на користь
позивача 3% річних у сумі 155 826,02 грн. є
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Стосовно інфляційних нарахувань у
сумі 28 503,76 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) -
це показник, що характеризує динаміку
загального рівня цін на товари та
послуги, які купуються населенням для
невиробничого споживання, який
визначається виключно Держкомстатом і
його найменший період визначення
становить місяць, а тому прострочення
платежу за менший період не тягне за
собою нарахування інфляційних втрат, а
розмір боргу з урахуванням індексу
інфляції визначається виходячи з суми
боргу, що мала місце на останній день
місяця, в якому платіж мав бути
здійснений, помноженої на індекс
інфляції, визначений Держкомстатом, за
період прострочення.

Відповідно до Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
17.07.2012 № 01-06/928/2012 сума боргу з
урахуванням індексу інфляції повинна
розраховуватися, виходячи з індексу
інфляції за кожний місяць (рік)
прострочення, незалежно від того, чи
був в якийсь період індекс інфляції
менше одиниці (тобто мала місце не
інфляція, а дефляція).

При застосуванні індексу інфляції слід
мати на увазі, що індекс розраховується
не на кожну дату місяця, а в середньому
на місяць і здійснюється шляхом
множення суми заборгованості на момент
її виникнення на сукупний індекс
інфляції за період прострочення
платежу.

Як зазначено у п. 3.2 Пленуму Вищого
господарського суду України №14 від
17.12.2013 "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань", розмір боргу з
урахуванням індексу інфляції
визначається виходячи з суми боргу, що
існувала на останній день місяця, в
якому платіж мав бути здійснений,
помноженої на індекс інфляції,
визначений названою Державною службою,
за період прострочення починаючи з
місяця, наступного за місяцем, у якому
мав бути здійснений платіж, і за
будь-який місяць (місяці), у якому (яких)
мала місце інфляція. При цьому в
розрахунок мають включатися й періоди
часу, в які індекс інфляції становив
менше одиниці (тобто мала місце
дефляція).

Позивачем в розрахунку втрат від
інфляції по кожному місяцю було взято
суму боргу на початок місяця та
застосовано поточний індекс інфляції,
а не індекс інфляції за наступний
місяць, як зазначено вище.

Так, борг за жовтень 2012 року повинен був
бути сплачений до 14.11.2012. Як вбачається
з розрахунку позивача, станом на кінець
місяця - листопада 2012 року, борг складав
928280,41 грн., та на цю суму слід було
нараховувати інфляційну складову за
наступний місяць - грудень 2012 року, а
не листопад 2012 року, як помилково
визначив позивач.

Крім того, оскільки відповідачем було
здійснено оплати протягом грудня 2012
року (остання оплата - 21.12.2012), то на
кінець місяця грудня 2012 року (31.12.2012)
суми боргу вже не існувало, а тому
нарахування позивачем інфляції за
грудень 2012 року на суму 927352,13 грн. є
помилковим.

Загальна сума втрат від інфляції на
борг, що виник за зобов'язаннями жовтня
2012 року складає 1856,56 грн. Однак,
оскільки позивачем заявлено до
стягнення за вказаний місяць
інфляційні нарахування в сумі 926,42 грн.,
суд не може вийти за межі позовних
вимог, тому до стягнення підлягає
вказана сума - 926,42 грн.

Борг за листопад 2012 року повинен був
бути сплачений до 14.12.2012. Як вбачається
з розрахунку позивача, станом на кінець
місяця - грудня 2012 року, борг складав
535569,29 грн., а не 4 032 288,88 грн., як зазначив
в розрахунку позивач, а отже на цю суму
слід було нараховувати інфляційну
складову за наступний місяць - січень
2013 року, а не грудень 2012 року, як
помилково визначив позивач.

Крім того, оскільки відповідачем було
здійснено оплати протягом грудня 2012
року - січня 2013 року (остання оплата -
31.01.2013), то на кінець місяця січня 2013
року (31.01.2013) суми боргу вже не існувало,
а тому нарахування позивачем інфляції
за січень 2013 року на суму 543633,87 грн. є
помилковим.

Загальна сума втрат від інфляції на
борг, що виник за зобов'язаннями
листопада 2012 року складає 1071,14 грн.

Борг за грудень 2012 року повинен був
бути сплачений до 14.01.2013. Як вбачається
з розрахунку позивача, станом на кінець
місяця - січня 2013 року, борг складав
6226366,38 грн., а не 6581474,09 грн., як зазначив в
розрахунку позивач, а отже на цю суму
слід було нараховувати інфляційну
складову за наступний місяць - лютий
2013 року, а не січень 2013 року, як
помилково визначив позивач.

Крім того, оскільки відповідачем було
здійснено численні оплати протягом
січня-жовтня 2013 року, то належний
розрахунок інфляційних нарахувань,
виходячи в вищевикладеного ВГСУ
алгоритму, та періодів нарахування,
визначених позивачем, буде наступним.

Місяць (період заборгованості)Сума
боргу на кінець місяця, грн.Індекс
інфляції за місяць, наступний за
місяцем, у якому мав бути здійснений
платіжСума інфляції (дефляції),
грн.Січень 2,38 лютий 2013 року - 99,9%-
6226,37Лютий 7,38березень 2013 року - 100
%0Березень - травень 2,38Квітень -
травень 2013 року - 100,1 %4413,88Червень
8,38Липень 2013 року - 99,9%- 3732,07Липень -
серпень 8,38Серпень - вересень 2013
року - 99,3%- 21896,48Вересень 8,38Жовтень
2013 року - 100,4%11934,27Жовтень - грудень
8,00Листопад - грудень 2013 року -
100,7%20914,81Всього: 5408,04

Таким чином, з огляду на вищевикладене,
до всього стягнення підлягають
інфляційні нарахування в сумі 7405,60 грн.
В решті слід відмовити.

Вимога позивача про стягнення штрафу у
розмірі 7% від суми простроченого
грошового зобов'язання в сумі 473 335,50
грн. є обґрунтованою та такою, що
підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, позов підлягає
задоволенню у загальній сумі 3 779 790
грн. 68 коп., з них: 2 983 568 грн. 00 коп. - борг
за поставлений природний газ, 159 655 грн.
56 коп. - пеня, 155 826 грн. 02 коп. - 3% річних,
7405 грн. 60 коп. - інфляційні нарахування
та 473 335 грн. 50 коп. - штраф.

За таких обставин, позовні вимоги є
обґрунтованими, підтвердженими
матеріалами справи та такими, що
підлягають задоволенню частково з
віднесенням на відповідача судових
витрат у справі пропорційно
задоволеним вимогам на підставі ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст. 43, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального
теплопостачаючого підприємства
«Алчевськтеплокомуненерго», вул.
Леніна, 126, м. Алчевськ, Луганська
область, 94214, , на користь
Публічного акціонерного товариства
«Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України», вул. Б.
Хмельницького, 6, м. Київ, 01001, , заборгованість за договором №
14/2361/11 від 30.09.2011 купівлі-продажу
природного газу за період з 01 жовтня 2011
року по 31 грудня 2012 року в розмірі 2 983 568
грн. 00 коп. (два мільйони дев'ятсот
вісімдесят три тисячі п'ятсот
шістдесят вісім гривень 00 копійок),
пеню в розмірі 159 655 грн. 56 коп. (сто
п'ятдесят дев'ять тисяч шістсот
п'ятдесят п'ять гривень 56 копійок), 3%
річних в розмірі 155 826 грн. 02 коп. (сто
п'ятдесят п'ять тисяч вісімсот двадцять
шість гривень 02 копійки), інфляційні
витрати в розмірі 7405 грн. 60 коп. (сім
тисяч чотириста п'ять гривень 60
копійок), штраф в розмірі 473 335 грн. 50 коп.
(чотириста сімдесят три тисячі триста
тридцять п'ять гривень 50 копійок) та
витрати зі сплати судового збору в
розмірі 72690 грн. 70 коп. (сімдесят дві
тисячі шістсот дев'яносто гривень 70
поп.), видати наказ позивачу після
набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

В судовому засіданні відповідно до ст.
85 Господарського процесуального
кодексу України оголошено вступну та
резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, оформленого
відповідно до ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та
підписано 08.04.2014.

Суддя
А.В. Секірський