ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2014 р.Справа № 916/360/14

За позовом: Державного підприємства
"Одеський морський торговельний порт"

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
Національна Стивідорна Компанія"

про стягнення 967 003,41 грн.

Суддя Степанова
Л.В.

Представники:

Від позивача: Бровкін І.О. за
довіреністю, Струкова К.О. за
довіреністю

Від відповідача: Коротков С.О. за
довіреністю

Суть спору: про стягнення 967 003,41 грн.

У судовому засіданні від 20.02.2014р.
оголошено перерву до 13.03.2014р.
відповідно до ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Державне підприємство "Одеський
морський торговельний порт" звернулось
до господарського суду Одеської
області з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
Національна Стивідорна Компанія" про
стягнення суми у розмірі 967 003,41 грн., яка
складається з суми заборгованості у
розмірі 890 016,28 грн., суми штрафних
санкцій у розмірі 60 920,97 грн., 3 % річних у
розмірі 16 066,16 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 07.02.2014р. порушено
провадження у справі № 916/360/14.

19.02.2014р. до матеріалів справи надійшло
клопотання Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
Національна Стивідорна Компанія" № 123/6
від 18.02.2014р. (вх. № 4430/14 від 19.0.22014р.) про
відкладення розгляду справи в зв'язку
з необхідністю підготування
обґрунтованого письмового відзиву на
позов. Крім того, відповідачем було
надане клопотання № 124/6 від 18.02.2014р. (вх.
№ 4431/14 від 14.02.2014р.) про залучення до
матеріалів справи додаткових
документів.

21.02.2014р. до господарського суду
Одеської області надійшло клопотання
Державного підприємства „Одеський
морський торговельний порт" № 20/2-217
(вх. № 4585/14 від 21.02.2014р.) про залучення до
матеріалів справи додаткових
документів.

У судовому засіданні від 13.03.2014р.
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Українська
Національна Стивідорна Компанія" було
надано відзив № 190/6 від 13.03.2014р. (вх. №
6351/14 від 13.03.2014р.) відповідно до якого
відповідач просить суд позов
задовольнити частково, стягнути
загальну суму у розмірі 949 311,99 грн., з
яких сума заборгованості - 890 016,28 грн.,
сума штрафних санкцій (пені) - 46 836,85
грн., 3 % річних - 12 458,86 грн., а також
розстрочи виконання рішення про
стягнення загальної суми у розмірі 949
311,99 грн. на 18 місяців, починаючи з
квітня 2014 року, згідно представленого
графіку.

У судовому засіданні від25.03.2014р.
представником позивача були надані
заперечення № 20/2-405 від 24.03.2014р. (вх. №
7604/14 від 25.03.2014р.) на відзив згідно з
якими позивач просить суд позовні
вимоги задовольнити у повному обсязі
та відмовити відповідачу у наданні
розстрочки.

Розглянув матеріали справи, заслухавши
представників сторін, суд встановив:

01 жовтня 2003 року між Державним
підприємством "Одеський морський
торговельний порт" (Порт) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Українська
Національна Стивідорна Компанія"
(Підприємство) було укладено договір
про надання послуг № КД-4405 (надалі
договір № КД-4405 від 01.10.2003р.) відповідно
до п. 1.1 якого Порт приймає на себе
зобов'язання щодо виконання для
Підприємства, зазначених у підпунктах
3.1.1 - 3.1.7 Договору робіт (послуг) по
забезпеченню виконання Підприємством
комплексу робіт та послуг, пов'язаних
із перевантаженням вантажів
(навантажувально-розвантажувальних
робіт), а Підприємство зобов'язується
прийняти та оплатити виконані роботи.
Підприємство оплачує послуги Порта в
порядку та на умовах, передбачених
нижче (п. 1.2 договору № КД-4405 від
01.10.2003р.).

Відповідно до пп. 2.1, 2.5 договору № КД-4405
від 01.10.2003р. до обов'язку Підприємства
віднесено: своєчасно і в повному об'ємі
оплачувати послуги Порта.
Забезпечувати в рамках пункту 1.1
даного договору об'єм робіт та послуг у
відношенні фактичного вантажопотоку,
залученого Підприємством відповідно
до умов даного договору.

Крім того, відповідно до п. 2.6 договору
№ КД-4405 від 01.10.2003р. Підприємство
гарантує залучення для перевалення
через ППК-6 вантажопотоку в об'ємі 475,4
тис. тонн на рік.

Обов'язки Порта закріплені розділом 3
договору № КД-4405 від 01.10.2003р. Так,
відповідно до п. 3.1, крім іншого, Порт
зобов'язаний належним чином надавати
послуги, передбачені даним Договором,
по вантажам, що прибувають на підставі
договорів, укладених Підприємством.

Згідно з п. 4.1 договору № КД-4405 від
01.10.2003р. вартість наданих Портом послуг
складає 18 % від вартості комплексу
навантажувально-розвантажувальних
робіт (перевалки), без податку на додану
вартість (ПДВ). Податок на додану
вартість нараховується та сплачується
додатково, якщо інше не встановлено
діючим законодавством України.

Відповідно до п. 4.2 договору № КД-4405 від
01.10.2003р. послуги Порту по даному
договору оплачуються в порядку
щомісячної передплати шляхом
перерахування на рахунок Порту 263,4 тис.
грн., включаючи ПДВ (за вирахуванням сум
передоплати по минулому місяцю, у разі
наявності таких), у строк не більше 5-ти
банківських днів оплачуваного місяця.

Пунктом 4.4 договору № КД-4405 від 01.10.2003р.
передбачено, що після надання
Підприємством звіту, Порт перевіряє та
узгоджує звіт Підприємство на протязі
3-х (трьох) днів з моменту його
отримання. Підприємство зобов'язано
забезпечити уповноваженим
представникам Порту доступ до
первинної документації з метою
зрівняння наведених у ній даних з
даними звіту. З моменту повідомлення
Портом Підприємства про виниклі
розбіжності, сторони зобов'язуються на
протязі 3-х (трьох) днів провести
спільні дії (переговори, звірку
первинної інформації та тощо) та
узгодити дані звіту. На протязі 10-ти
(десяти) після закінчення місяця
сторони підписують Акт приймання-здачі
виконаних портом робіт (послуг) на
підставі якого визначається остаточна
сума, що належить Порту сплати за
місяць. У разі, якщо сума, що належить
Порту за звітний місяць перевищує суму
здійсненої попередньої оплати,
Підприємство доплачує різницю на
протязі 5-ти (п'яти) днів з моменту
отримання рахунку Порта. Сума
попередньої оплати зараховується в
рахунок зобов'язань Підприємства перед
Портом у наступні періоди.

Згідно з п. 5.4 договору № КД-4405 від
01.10.2003р.за прострочення грошового
зобов'язання сторона, що допустила таке
прострочення, зобов'язана сплатити
протилежній стороні пеню з розрахунку
подвійної облікової ставки НБУ в
період, за який сплачується пеня від
простроченої суми.

Відповідно до п. 5.5 договору № КД-4405 від
01.10.2003р. у разі невиконання
Підприємством вимог п. 2.6 даного
договору, Підприємство компенсує Порту
втрати у розмірі 18 % від вартості
комплексу
навантажувально-розвантажувальних
робіт у відношенні об'єму вантажу,
якого бракує, виходячи із
середньоприбуткової ставки за
відпрацьований рік.
Середньоприбуткова ставка
розраховується як відношення прибутку,
отриманого від
навантажувально-розвантажувальних
робіт за відпрацьований рік, до
загальної кількості тонн вантажу за
аналогічний період.

Згідно з п. 8.1 договору № КД-4405 від
01.10.2003р. Договір може бути доповнений та
змінений по узгодженню сторін з
оформленням доповнень до Договору, які
є невід'ємною його частиною.

Договір набирає чинності з моменту
набрання чинності Договору оренди
державного нерухомого майна № КД-4407
від 01.10.2003р. та Договору оренди
державного рухомого майна № КД - 4406 від
01.10.2003р. та діє на протязі десяти років
(п. 9.1 договору № КД-4405 від 01.10.2003р.).

В подальшому, між Державним
підприємством "Одеський морський
торговельний порт" (Порт) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Українська
Національна Стивідорна Компанія"
(Підприємство) було укладено низку
додаткових угод договору № КД-4405 від
01.10.2003р., а саме: № 1 від 01.07.2004р., № 2 від
01.07.2004р., № 3 від 01.08.2006р., № КД-4405/4 від
31.12.2010р., № КД-4405/5 від 01.06.2011р., № КД-4405/6
від 01.11.2011р., № КД-4405/7 від 10.02.2012р. та №
КД-4405/8 від 19.04.2013р.

При цьому, додатковою угодою № КД-4405/5
від 01.06.2011р. до договору № КД-4405 від
01.10.2003р., укладеною між Державним
підприємством "Одеський морський
торговельний порт" (Порт) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Українська
Національна Стивідорна Компанія"
(Підприємство), сторони дійшли згоди
щодо викладення п. 5.5 договору № КД-4405
від 01.10.2003р. у наступній редакції: "У
разі невиконання Підприємством вимог
п. 2.6 даного договору, Підприємство
компенсує Порту втрати у розмірі 15,5 %
(без урахування ПДВ, ПДВ нараховується
згідно з діючим законодавством
України) від вартості комплексу
навантажувально-розвантажувальних
робіт у відношенні об'єму вантажу,
якого бракує, виходячи із
середньоприбуткової ставки за
відпрацьований рік.
Середньоприбуткова ставка
розраховується як відношення прибутку,
отриманого від
навантажувально-розвантажувальних
робіт за відпрацьований рік, до
загальної кількості тонн вантажу за
аналогічний період.

Крім того, відповідно до п. 2 вказаної
додаткової угоди сторони встановили,
що вищезазначені зміни п. 5.5 договору
про надання послуг від 01.10.2003р. № КД-4405
застосовуються до відношень між
сторонами, що виникли з 01.10.2003р. та діють
до спливу строку договору про надання
послуг від 01.10.2003р. № КД-4405.

Додатковою угодою № КД-4405/4 від 31.12.2010р.
до договору № КД-4405 від 01.10.2003р., сторони
дійшли згоди щодо доповнення розділу 8
даного договору пунктом 8.8 наступного
змісту: "У даному договорі під роком
розуміється період, рівний
календарному року. Для співставлення
періоду, який складає менше
календарного року, приймаються
аналогічні попередні періоди."

Так, як зазначає позивач у своєму
позові за період з 01.05.2013р. по 31.05.2013р. та
з 01.06.2013р. по 12.06.2013р. Портом було надано
Підприємству послуги по виконанню
робіт із забезпечення комплексу
вантажних робіт, що підтверджується
звітами про об'єм і вартість комплексу
робіт і послуг, пов'язаних з перевалкою
вантажів, виконаних за травень 2013 року
та за червень 2013 року, актами
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
згідно договору про надання послуг від
01.10.2003р. № КД-4405 від 01.10.2013р. та 12.06.2013р.
відповідно, на підставі чого Портом
було виставлено Підприємству рахунки
№ 546005 від 10.06.2013р. на суму 680 021,74 грн. та
№ 546006 від 12.06.2013р. на суму 209 994,54 грн.

Однак, за твердженням позивача, станом
на 17.01.2014р. Підприємством вищезазначені
рахунки оплачені на були, в зв'язку з
чим у відповідач утворилась
заборгованість у розмірі 890 016,28 грн.

29.10.2013р. в зв'язку з тим, що Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Українська Національна Стивідорна
Компанія" допустило прострочення
грошових зобов'язань за договором №
КД-4405 від 01.10.2003р. у частині здійснення
передоплати за послуги Порту за
травень та червень місяці та сплати
рахунків № 546005 від 10.06.2013р. на суму 680
021,74 грн. та № 546006 від 12.06.2013р. на суму 209
994,54 грн., Державне підприємство
"Одеський морський торговельний порт"
звернулось до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
Національна Стивідорна Компанія" з
претензією № 20/1-1216 згідно з якою
позивач просить з метою досудового
врегулювання спору терміново
перерахувати на банківський рахунок
позивача штрафні санкції та річні
відсотки у такій сумі: 890 016,28 грн. - сума
заборгованості, 44 603,69 грн. - пеня та 9 921,41
- 3% річних.

Відповіддю № 1097/6 від 29.11.2013р. на
претензію ДП "ОМТП" від 29.10.2013р. № 20/1-1216
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Українська
Національна Стивідорна Компанія"
повідомило, що ще 06.11.2013р. до ДП "ОМТП"
було направлено лист від 04.11.2013р. № 1018/6
в якому, зокрема, визнало
заборгованість у розмірі 890 016,28 грн. та
запропонувало ДП "ОМТП" для підписання
графік погашення цієї заборгованості.
Однак, відсутність відповіді
останнього унеможливлює надання
відповіді на претензію № 20/1-1216 від
29.10.2013р.

Листом № 20/1-1420 від 16.12.2013р. Державне
підприємство "Одеський морський
торговельний порт" повідомило
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Українська
Національна Стивідорна Компанія" про
неможливість надання відстрочки та
необхідність протягом семи днів з
моменту отримання цього листа сплатити
існуючу дебіторську заборгованість.

Враховуючи вищенаведені обставини,
Державне підприємство "Одеський
морський торговельний порт" звернулось
до господарського суду Одеської
області з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
Національна Стивідорна Компанія" про
стягнення суми у розмірі 967 003,41 грн., яка
складається з суми заборгованості у
розмірі 890 016,28 грн., суми штрафних
санкцій у розмірі 60 920,97 грн., 3 % річних у
розмірі 16 066,16 грн. В обґрунтування
заявленого позову Державне
підприємство "Одеський морський
торговельний порт" посилається на
неналежне виконання відповідачем
прийнятих на себе за договором про
надання послуг № КД-4405 від 01.10.2003р.
зобов'язань, а також положеннями
Господарського кодексу України,
Цивільного кодексу України та
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Українська
Національна Стивідорна Компанія" позов
Державного підприємства "Одеський
морський торговельний порт" визнає
частково - на загальну суму у розмірі 949
311,99 грн., з яких сума заборгованості - 890
016,28 грн., сума штрафних санкцій (пені) -
46 836,85 грн., 3 % річних - 12 458,86 грн., з
підстав, викладених у відзиві на позов
№ 190/6 від 13.03.2014р. (вх. № 6351/14 від 13.03.2014р.).

Так, заперечуючи проти нарахування
позивачем пені у розмірі 4 510,67 грн. та 9
573,45 грн., а також 3 % річних у розмірі 3
607,30 грн., які нараховані за період після
12.06.2013р., відповідач зауважує, що
починаючи з 13.06.2013р. ДП "ОМТП" фактично
припинило виконання своїх обов'язків
за договором послуг у зв'язку з
набуттям чинності з 13.06.2013р. Закону
України "Про морські порти України" від
17.05.2012р. № 4709-VI, майбутньою
реорганізацією ДП "ОМТП" і створенням
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України", а отже правонаступником по
договору послуг з 13.06.2013р. виступатиме
ДП "АМПУ" та взаєморозрахунки за
Договором послуг здійснюватимуться
також з ДП "АМПУ".

Більш того, відповідач наголошує на
тому факті, що за договором № КД-4405 від
01.10.2003р. звітним періодом є календарний
місяць, проте у позовній заяві не
згадано, чому у червні місяці акт
виконаних робіт здачі-прийняття робіт
(надання послуг) підписано за період
01.06-12.06.2013р. тобто за період, менший ніж
календарний місяць.

Згідно з частиною 1 статті 175
Господарського кодексу України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 199 Господарського
кодексу України передбачено, що
виконання господарських зобов'язань
забезпечується заходами захисту прав
та відповідальності учасників
господарських відносин, передбаченими
цим Кодексом та іншими законами. За
погодженням сторін можуть
застосовуватися передбачені законом
або такі, що йому не суперечать, види
забезпечення виконання зобов'язань,
які звичайно застосовуються у
господарському (діловому) обігу. До
відносин щодо забезпечення виконання
зобов'язань учасників господарських
відносин застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Виходячи зі змісту положень ст.ст. 546, 548,
549 Цивільного кодексу України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися у відповідності до
закону або умов договору, зокрема,
неустойкою, яку боржник повинен
сплатити у разі порушення зобов'язання.

Відповідно до статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 11 Цивільного кодексу України
передбачено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

В силу ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до статей 526, 525 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Так, відповідно до пп. 2.1, 2.5 договору №
КД-4405 від 01.10.2003р. до обов'язку
Підприємства віднесено: своєчасно і в
повному об'ємі оплачувати послуги
Порта. Забезпечувати в рамках пункту 1.1
даного договору об'єм робіт та послуг у
відношенні фактичного вантажопотоку,
залученого Підприємством відповідно
до умов даного договору.

Згідно з п. 4.1 договору № КД-4405 від
01.10.2003р. вартість наданих Портом послуг
складає 18 % від вартості комплексу
навантажувально-розвантажувальних
робіт (перевалки), без податку на додану
вартість (ПДВ). Податок на додану
вартість нараховується та сплачується
додатково, якщо інше не встановлено
діючим законодавством України.

Як вбачається з матеріалів справи, за
період з 01.05.2013р. по 31.05.2013р. позивачем
було надано відповідачу послуги по
виконанню робіт із забезпечення
комплексу вантажних робіт в обсязі
41194,466 тонн на суму 3656030,81 грн. А отже,
згідно з положеннями п. 4.1 договору №
КД-4405 від 01.10.2003р., до сплати підлягає
сума у розмірі 680 021,74 грн., що
підтверджується копією акту
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
від 31.05.2013р. згідно договору про надання
послуг № КД-4405 від 01.10.2003р., яка
міститься в матеріалах справи.

10.06.2013р. позивачем було виставлено
рахунок № 546005 на суму 680 021,74 грн., який, в
свою чергу, отримано відповідачем
12.06.0213р. про що міститься відповідна
відмітка.

Крім того, за період з 01.06.2013р. по 12.06.2013р.
позивачем було надано відповідачу
послуги по виконанню робіт із
забезпечення комплексу вантажних
робіт в обсязі 12494,398 тонн на суму 1129002,91
грн. А отже, згідно з положеннями п. 4.1
договору № КД-4405 від 01.10.2003р., до сплати
підлягає сума у розмірі 209994,54 грн., що
підтверджується копією акту
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
від 12.06.2013р. згідно договору про
надання послуг № КД-4405 від 01.10.2003р., яка
міститься в матеріалах справи.

12.06.2013р. позивачем було виставлено
рахунок № 546006 на суму 209 994,54 грн., який, в
свою чергу, отримано відповідачем
17.06.0213р. про що міститься відповідна
відмітка.

Таким чином заборгованість
відповідача за договором № КД-4405 від
01.10.2003р., яка підлягає стягненню за
період з 01.05.2013р. по 12.06.2013р. та
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами, складає 890 016,28 грн.

Також, позивачем заявлені вимоги щодо
стягнення з відповідача 3% річних за
період з 26.05.2013р. по 17.06.2013р. у сумі 497,93
грн., за період з 18.06.2013р. по 17.01.2014р. у
сумі 11 960,93 грн. та за період з 23.06.2013р. по
17.01.2014р. у сумі 3 607,30 грн., всього у
загальному розмірі 16 066,16 грн., та
штрафні санкції за період з 26.05.2013р. по
09.06.2013р. у сумі 1 623,70 грн., за період з
10.06.2013р. по 17.06.2013р. у сумі 909,27 грн., за
період з 18.06.2013р. по 12.08.2013р. у сумі 13 302,34
грн., за період з 13.08.2013р. по 18.12.013р. у
сумі 31 001,54 грн., за період з 23.06.2013р. по
12.08.2013р. у сумі 4 510,67 грн., за період з
13.08.2013р. по 18.12.2013р. у сумі 9 573,45 грн., а
всього у загальному розмірі 60 920,97 грн.
згідно наданого розрахунку.

Відповідач, в свою чергу, проти
нарахування позивачем пені у розмірі 4
510,67 грн. та 9 573,45 грн., а також 3 % річних у
розмірі 3 607,30 грн., які нараховані за
період після 12.06.2013р., відповідач
зауважує, що починаючи з 13.06.2013р. ДП
"ОМТП" фактично припинило виконання
своїх обов'язків за договором послуг у
зв'язку з набуттям чинності з 13.06.2013р.
Закону України "Про морські порти
України" від 17.05.2012р. № 4709-VI, майбутньою
реорганізацією ДП "ОМТП" і створенням
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України", а отже правонаступником по
договору послуг з 13.06.2013р. виступатиме
ДП "АМПУ" та взаєморозрахунки за
Договором послуг здійснюватимуться
також з ДП "АМПУ".

Більш того, відповідач наголошує на
тому факті, що за договором № КД-4405 від
01.10.2003р. звітним періодом є календарний
місяць, проте у позовній заяві не
згадано, чому у червні місяці акт
виконаних робіт здачі-прийняття робіт
(надання послуг) підписано за період
01.06-12.06.2013р. тобто за період, менший ніж
календарний місяць.

Щодо строку дії договору № КД-4405 від
01.10.2003р., укладеного між сторонами по
справі, суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Так, згідно з п. 8.1 договору № КД-4405 від
01.10.2003р. Договір може бути доповнений та
змінений по узгодженню сторін з
оформленням доповнень до Договору, які
є невід'ємною його частиною.

Договір набирає чинності з моменту
набрання чинності Договору оренди
державного нерухомого майна № КД-4407
від 01.10.2003р. та Договору оренди
державного рухомого майна № КД - 4406 від
01.10.2003р. та діє на протязі десяти років
(п. 9.1 договору № КД-4405 від 01.10.2003р.).

Таким чином, з огляду на той факт, що між
сторонами за договором № КД-4405 від
01.10.2003р. жодних додаткових угод, або
доповнень до нього стосовно строку дії
даного договору укладено не було, суд
доходить висновку що строк дії
договору № КД-4405 від 01.10.2003р.
обчислюється відповідно до положень
його пункту 9.1.

При цьому, розглянувши позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача 3%
річних у розмірі 16 066,16 грн., суд
зазначає наступне.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Отже, розглянувши позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача 3 %
річних у розмірі 16 066,16 грн.,
проаналізувавши здійснений позивачем
розрахунок, суд вважає їх
обґрунтованими та такими, що
нараховані відповідно до вимог чинного
законодавства.

Таким чином з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню 3 % річних
за період з 26.05.2013р. по 17.06.2013р. у сумі 497,93
грн., за період з 18.06.2013р. по 17.01.2014р. у
сумі 11 960,93 грн. та за період з 23.06.2013р. по
17.01.2014р. у сумі 3 607,30 грн., всього у
загальному розмірі 16 066,16 грн.

Розглянувши позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача штрафних
санкцій у розмірі 60 920,97 грн., суд вважає
за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст. 611 Цивільного
кодексу України, у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Так, згідно з ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського
Кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 231
Господарського процесуального кодексу
України штрафні санкції за порушення
грошових зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

При цьому, відповідно до ст.ст. 1, 3
Закону України "Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" (із змінами і доповненнями,
внесеними Законом України від 10 січня
2002 року N 2921-III) платники грошових коштів
сплачують на користь одержувачів цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін. Розмір пені, передбачений
статтею 1 цього Закону, обчислюється
від суми простроченого платежу та не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Згідно з п. 5.4 договору № КД-4405 від
01.10.2003р. за прострочення грошового
зобов'язання сторона, що допустила таке
прострочення, зобов'язана сплатити
протилежній стороні пеню з розрахунку
подвійної облікової ставки НБУ в
період, за який сплачується пеня від
простроченої суми.

Водночас, відповідно до п. 18
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2004 році" від 11.04.2005р. N 01-8/344
господарський суд у розгляді справи не
зобов'язаний здійснювати "перерахунок"
замість позивача розрахованих
останнім сум штрафних санкцій, річних
тощо. Однак з огляду на вимоги частини 1
статті 47 ГПК щодо прийняття судового
рішення за результатами обговорення
усіх обставин справи та частини 1
статті 43 ГПК стосовно всебічного,
повного і об'єктивного розгляду в
судовому процесі всіх обставин справи
в їх сукупності суд повинен перевірити
обґрунтованість і правильність
здійсненого позивачем нарахування
таких сум, і в разі, якщо їх обчислення
помилкове - зобов'язати позивача
здійснити перерахунок відповідно до
закону чи договору або зробити це
самостійно. Якщо для здійснення
перерахунку необхідні додаткові
матеріали, суд витребує їх у позивача, а
в разі неподання ним таких матеріалів -
з урахуванням обставин конкретної
справи залишає позов (в частині
стягнення відповідних спірних сум) без
розгляду на підставі пункту 5 частини 1
статті 81 ГПК або відмовляє в
задоволенні позову у відповідній
частині у зв'язку з недоведеністю
позовних вимог.

Так, проаналізувавши здійснений
позивачем розрахунок, викладений по
тексту позовної заяви, господарський
суд дійшов висновку про допущення
Державним підприємством "Одеський
морський торговельний порт" помилки
при його здійсненні, зокрема,
визначення періоду, за який останнім
нараховані штрафні санкції.

Враховуючи вищенаведені обставини,
ухвалою суду від 13.03.2014р. позивача було
зобов'язано надати, зокрема,
обґрунтований розрахунок пені
відповідно до вимог чинного
законодавства. Однак, Державним
підприємством "Одеський морський
торговельний порт" вищезазначені
вимоги суду виконані не були.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд залишає позов без
розгляду, якщо позивач без поважних
причин не подав витребувані
господарським судом матеріали,
необхідні для вирішення спору, або
представник позивача не з'явився на
виклик у засідання господарського суду
і його нез'явлення перешкоджає
вирішенню спору.

З огляду на викладене, у суду наявні
правові підстави для залишення
позовних вимог Державного
підприємства "Одеський морський
торговельний порт" в частині стягнення
з відповідача штрафних санкцій у
розмірі 60 920,97 грн. без розгляду.

Водночас, відповідач просить суд
розстрочи виконання рішення про
стягнення загальної суми у розмірі 949
311,99 грн. на 18 місяців, починаючи з
квітня 2014 року, згідно представленого
графіку посилаючись при цьому на
скрутне фінансове становище
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
Національна Стивідорна Компанія", що
підтверджується балансом (звітом про
фінансовий стан) на 31.12.2013р., звітом про
фінансові результати (звіт про
сукупний дохід) за 2013 рік, податковою
декларацією з податку на прибуток
підприємства від 06.02.2014р., копії яких
містяться в матеріалах справи.

Позивач, в свою чергу, проти
розстрочення судового рішення
заперечує з підстав, викладених у
запереченнях на відзив № 20/2-405 від
24.03.2014р. (вх. № 7604/14 від 25.03.2014р.).

Так, положеннями статті 83
Господарського процесуального кодексу
України передбачено право
господарського суду при прийнятті
рішення, зокрема, відповідно до пункту 6
даної статті господарський суд,
приймаючи рішення, має право
відстрочити або розстрочити виконання
рішення.

Відповідно до п. 9.5 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про судове рішення" від 23 березня 2012
року N 6 - у рішеннях, якими надано
відстрочку або розстрочку виконання
(пункт 6 статті 83, стаття 121 ГПК), -
конкретні терміни їх виконання.

Отже, розглянувши клопотання
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
Національна Стивідорна Компанія" щодо
розстрочки виконання рішення строком
на 18 місяців, починаючи з квітня 2014
року, приймаючи до уваги скрутне
фінансове становище відповідача, суд
доходить висновку щодо часткового
задоволення клопотання Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Українська Національна Стивідорна
Компанія" та розстрочення рішення суду
щодо стягнення з останнього
заборгованості у розмірі 890 016,28 грн. та 3
% річних у розмірі 16 066,16 грн. на 10
місяців, починаючи з 1 квітня 2014 року,
згідно наступного графіку: грошові
кошти у розмірі 90 608,26 грн. до 30.04.2014р.,
грошові кошти у розмірі 90 608,26 грн. до
31.05.2014р., грошові кошти у розмірі 90 608,26
грн. до 30.06.2014р., грошові кошти у розмірі
90 608,26 грн. до 31.07.2014р., грошові кошти у
розмірі 90 608,26 грн. до 31.08.2014р., грошові
кошти у розмірі 90 608,26 грн. до 30.09.2014р.,
грошові кошти у розмірі 90 608,26 грн. до
31.10.2014р., грошові кошти у розмірі 90 608,26
грн. до 30.11.2014р., грошові кошти у розмірі
90 608,26 грн. до 31.12.2014р. та грошові кошти у
розмірі 90 608,10 грн. до 31.01.2015р.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

За таких обставин, приймаючи до уваги
вищенаведене, а також оцінюючи надані
документальні докази в їх сукупності,
суду вбачаються правові підстави для
часткового задоволення позовних вимог,
шляхом присудження до стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
Національна Стивідорна Компанія" на
користь Державного підприємства
"Одеський морський торговельний порт"
заборгованості у розмірі 890 016,28 грн. та 3
% річних у розмірі 16 066,16 грн. Позовні
вимоги Державного підприємства
"Одеський морський торговельний порт"
щодо стягнення з відповідача штрафних
санкцій у розмірі 60 920,97 грн. підлягають
залишенню без розгляду.

Судові витрати покладаються на
відповідача пропорційно задоволеним
вимогам, відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82- 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Державного підприємства
"Одеський морський торговельний порт"
задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
Національна Стивідорна Компанія" (65026,
м. Одеса, Митна площа, 1, р/р 1868 в ПАТ
"Банк Восток", МФО 307123, код ЄДРПОУ) на
користь Державного підприємства
"Одеський морський торговельний порт"
(65026, м. Одеса, Митна площа, 1, ) заборгованості у розмірі 890 016
(вісімсот дев'яносто тисяч шістнадцять)
грн. 28 коп. та 3 % річних у розмірі 16 066
(шістнадцять тисяч шістдесят шість)
грн. 16 коп. з розстрочкою виконання
рішення суду на 10 (десять) місяців,
починаючи з квітня 2014 року, згідно
наступного графіку:

· грошові кошти у розмірі 90 608
(дев'яносто тисяч шістсот вісім) грн. 26
коп. до 30.04.2014р.;

· грошові кошти у розмірі 90 608
(дев'яносто тисяч шістсот вісім) грн. 26
коп. до 31.05.2014р.;

· грошові кошти у розмірі 90 608
(дев'яносто тисяч шістсот вісім) грн. 26
коп. до 30.06.2014р.;

· грошові кошти у розмірі 90 608
(дев'яносто тисяч шістсот вісім) грн. 26
коп. до 31.07.2014р.;

· грошові кошти у розмірі 90 608
(дев'яносто тисяч шістсот вісім) грн. 26
коп. до 31.08.2014р.;

· грошові кошти у розмірі 90 608
(дев'яносто тисяч шістсот вісім) грн. 26
коп. до 30.09.2014р.;

· грошові кошти у розмірі 90 608
(дев'яносто тисяч шістсот вісім) грн. 26
коп. до 31.10.2014р.;

· грошові кошти у розмірі 90 608
(дев'яносто тисяч шістсот вісім) грн. 26
коп. до 30.11.2014р.;

· грошові кошти у розмірі 90 608
(дев'яносто тисяч шістсот вісім) грн. 26
коп. до 31.12.2014р.;

· грошові кошти у розмірі 90 608
(дев'яносто тисяч шістсот вісім) грн. 10
коп. до 31.01.2015р.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
Національна Стивідорна Компанія" (65026,
м. Одеса, Митна площа, 1, р/р 1868 в ПАТ
"Банк Восток", МФО 307123, код ЄДРПОУ) на
користь Державного підприємства
"Одеський морський торговельний порт"
(65026, м. Одеса, Митна площа, 1, ) судовий збір у розмірі 18 121
(вісімнадцять тисяч сто двадцять одна)
грн. 65 коп.

4. Позовні вимоги Державного
підприємства "Одеський морський
торговельний порт" про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
Національна Стивідорна Компанія"
штрафних санкцій у розмірі 60 920,97 грн.
залишити без розгляду.

Накази видати згідно ст. 116
Господарського процесуального кодексу
України.

Рішення господарського суду набирає
законної сили в порядку ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України, та може бути оскаржено у
встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 31.03.2014 року

Суддя

Степанова Л.В.