ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.04.2014 р.
Справа № 914/414/14

Позивач: Відкрите акціонерне
товариство "Бориславреммонтаж"

Відповідач: Бориславське міське
управління юстиції

про визнання права власності на
нежитлове приміщення та зобов'язання
вчинити дії

суддя Фартушок Т.Б.

секретар Полюхович Х.М.

Представники:

Позивача: не з'явився;

Відповідача: Раєва Я. - представник,
довіреність в матеріалах справи.

Суть спору:

Відкритим акціонерним товариством
"Бориславреммонтаж" заявлено позов до
Господарського суду Львівської
області Бориславського міського
управління юстиції з вимогою визнання
права власності на нежитлове
приміщення та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Господарського суду
Львівської області по даній справі від
10.02.2014р. порушено провадження у справі
та розгляд справи призначено в
судовому засіданні на 11год. 30хв. 04.03.2014р.
Розгляд справи відкладався з причин та
підстав, зазначених в Ухвалах
Господарського суду Львівської
області від 04.03.2014р. та 25.03.2014р.

В судовому засіданні 01.04.2014р.
відповідно до вимог ст.77 ГПК України
оголошено перерву до 17год. 00хв. 01.04.2014р.

Представникам Сторін по явці оголошено
права та обов'язки, визначені ст.ст.20, 22,
28, 38 ГПК України. Крім того, в ухвалах
Господарського суду Львівської
області по даній справі, які скеровані
чи оголошені Учасникам (підтвердженням
чого є дані реєстрів вихідної
кореспонденції господарського суду
Львівської області та наявні в
матеріалах справи повідомлення про
вручення поштових відправлень)
зазначено, що права та обов'язки сторін
визначені ст.ст.20, 22, 28, 38 ГПК України.

Заяв про відвід судді не надійшло.

Як зазначено у п.4.8 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011р. „Про деякі питання
практики застосування ГПК України
судами першої інстанції", залишення
позову без розгляду - це форма
закінчення розгляду господарським
судом справи без прийняття рішення
суду в зв'язку з виявленням обставин,
які перешкоджають розглядові справи,
але можуть бути усунуті в майбутньому.

Ухвалою Господарського суду
Львівської області про порушення
провадження у справі від 10.02.2014р., на
необхідність виконання вимог якої
зазначалось, Позивачу надано
відстрочення сплати судового збору до
першого судового засідання, докази
сплати якого зобов'язано надати суду в
установленому законом порядку в строк
до 11год. 30хв. 04.03.2014р. (до першого
судового засідання); крім того,
Позивача зобов'язано надати додаткові
докази його фінансового (майнового)
становища та належним чином проведену
оцінку вартості майна для визначення
суми судового збору, яку необхідно
сплатити за подання позовної заяви до
суду.

Приписами п.2.2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №7 від
21.02.2013р. "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
встановлено, що статтею 55 ГПК
передбачено визначення ціни позову у
позовах про стягнення грошей і про
витребування майна. Відповідні позовні
заяви мають майновий характер, і розмір
ставок судового збору за їх подання
визначається за приписом підпункту 1
пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Відповідно до п.2.2.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №7
від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України",
господарським судам слід враховувати,
що: судовий збір з позовної заяви про
визнання права власності на майно,
витребування або повернення майна (в
тому числі в зв'язку з вимогами,
заснованими на приписах частини п'ятої
статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу
України тощо) визначається з
урахуванням вартості спірного майна,
тобто як зі спору майнового характеру.
При цьому суд не повинен визначати
вартість майна за відповідними
вимогами, оскільки за змістом пункту 3
частини другої статті 54 і статті 55 ГПК
такий обов'язок покладається на
позивача (в тому числі і в тих випадках,
коли правові наслідки у вигляді
повернення майна застосовуються з
ініціативи господарського суду,
наприклад, при визнанні договору
недійсним - пункт 1 статті 83 ГПК). На
виняток з цього правила лише у випадках
неправильного зазначення ціни позову
вона визначається суддею (частина
третя статті 55 ГПК); з цією метою суд
вправі витребувати додаткові
документи і матеріали як в учасників
даного судового процесу, так і в інших
підприємств та організацій (стаття 38,
пункт 4 статті 65 ГПК), а в разі
необхідності призначити відповідну
судову експертизу (проведення
експертної оцінки майна), у випадку ж
відмови позивача від здійснення оплати
такої експертизи - залишити позов без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК.

04.03.2014р. представником Позивача подано
через канцелярію суду Платіжне
доручення №108 від 27.02.2014р. про сплату
судового збору за подання позовної
заяви до Господарського суду
Львівської області у сумі 1218,00грн.

Відповідно до ч.2 ст.44 ГПК України,
розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України "Про
судовий збір", враховуючи майновий стан
сторони, суд може своєю ухвалою
відстрочити або розстрочити сплату
судового збору на певний строк, але не
довше ніж до ухвалення судового
рішення у справі.

Суд також враховує, що в матеріалах
справи відсутні будь-які докази
важкого фінансового (матеріального)
становища Позивача та оцінки вартості
майна, що унеможливлює суду самостійно
визначити суму судового збору, яку
необхідно сплатити за подання позовної
заяви до суду.

Ухвалою суду про порушення провадження
у даній справі, на необхідність
виконання якої вказувалось в подальших
ухвалах суду, зобов'язано Позивача
надати всі докази в обгрунтування
правової позиції по суті спору. Крім
того, в судовому засіданні по явці
представнику Позивача вказувалось на
необхідність подання документів з
метою визначення вартості спірного
майна, а відтак, ціни позову.

Незважаючи на наведені вимоги суду,
Позивачем не надано суду матеріалів, що
витребовувались та не вказано на
причини неподання таких. Крім того, по
явці в судовому засіданні представник
Позивача пояснив про відсутність
коштів для здійснення попередньої
оплати вартості судової експертизи з
метою визначення вартості спірного
майна.

Враховуючи вищенаведене суд зазначає
про неможливість розгляду спору по
суті та вирішення питання щодо
розподілу (в тому числі достягнення)
судового збору при винесенні рішення,
оскільки в матеріалах справи відсутні,
Позивачем не подані та вказано про
неможливість подання даних щодо
вартості спірного майна, а відтак,
визначення ціни позову.

З врахуванням вищенаведеного суд
зазначає, що судом забезпечено
Позивачу право на судовий захист
(оскільки прийнято позовну заяву до
розгляду). Проте, внаслідок неподання
Позивачем документів, в тому числі щодо
сплати судового збору в належному
розмірі чи на підтвердження
фінансового (майнового) становища (які
б могли бути єдиною підставою для
подальшого відстрочення сплати
такого), що витребовувались
господарським судом, у суду відсутні
правові підстави для подальшого
розгляду справи (з доказами повної
сплати судового збору чи з подальшим
відстроченням сплати такого). При цьому
суд також бере до уваги, що неподання
Позивачем на вимогу суду документів,
які б вказували на його фінансовий
(майновий) стан унеможливлює
відстрочення сплати судового збору, в
тому числі до прийняття рішення,
оскільки суд позбавлений можливості
впевнитись, що розглядаючи спір без
сплати судового збору, останній буде в
подальшому стягнуто спеціального
фонду Державного бюджету України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд залишає
позов без розгляду, якщо позивач без
поважних причин не подав витребувані
господарським судом матеріали,
необхідні для вирішення спору.

Пунктом 3.3 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
передбачено право суду на залишення
позову без розгляду на підставі пункту
5 частини першої статті 81 ГПК у випадку,
якщо строк (строки), на який (які) судом
було відстрочено або розстрочено
сплату судового збору, закінчився, а
таку сплату не здійснено.

Пунктом 2.1. Постанови Пленуму Вищого
Господарського Суду України N18 від 26
грудня 2011 року "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" (далі - Постанова)
встановлено, що письмові докази
подаються в оригіналі або в належним
чином засвідченій копії (стаття 36 ГПК).
Якщо документи, які мають значення для
правильного вирішення спору, і підписи
на них виготовлені стороною за
допомогою будь-яких технічних засобів,
то такі документи повинні прийматись
господарським судом як письмові
докази, досліджуватись та оцінюватись
за загальними правилами ГПКУ.

Якщо подані копії документів, у тому
числі виготовлені з використанням
технічних засобів, викликають сумніви,
господарський суд може витребувати
оригінали цих документів, у тому числі
для огляду в судовому засіданні з
наступним поверненням цих оригіналів
особі, яка їх подала.

Відповідно до п. 2.3. Постанови,
неподання позивачем витребуваних
господарським судом матеріалів,
необхідних для вирішення спору, тягне
за собою правові наслідки у вигляді
залишення позову без розгляду на
підставі пункту 5 частини першої статті
81 ГПК України.

Враховуючи вищенаведене, в тому числі
те, що неподання Позивачем на вимоги
суду доказу сплати судового збору за
подання позовної заяви в необхідному
розмірі та неподання на вимогу суду
матеріалів, які б характеризували
фінансовий (майновий) стан Позивача, а
відтак, могли б бути єдиною підставою
для подальшого відстрочення сплати
судового збору, унеможливлює
подальший розгляд спору, суд зазначає
про наявність самостійної підстави для
залишення позову без розгляду.

Враховуючи вищенаведене, керуючись
нормами ст.ст. 4-5, 32, 33, 34, 36, 43, 81 (п. 5 ч. 1), 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов Відкритого акціонерного
товариства "Бориславреммонтаж" до
Бориславського міського управління
юстиції з вимогою визнання права
власності на нежитлове приміщення та
зобов'язання вчинити дії - залишити без
розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 ГПК України,
після усунення обставин, що зумовили
залишення позову без розгляду, позивач
має право знову звернутися з ним до
господарського суду в загальному
порядку.

Суддя
Фартушок
Т.Б.