ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

02.04.14 № 910/5519/14. Суддя Цюкало Ю.В.,
розглянувши позовні матеріали
Інституту електрозварювання ім. Є.О.
Патона Національної академії наук
України до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Центр трансферу
технологій "Інститут
електрозварювання ім. Є.О. Патона" про
сплату коштів 1708,62 грн.,

ВСТАНОВИВ:

31.03.2014 до канцелярії Господарського
суду міста Києва надійшла позовна
заява №67/433 від 24.03.2014 Інституту
електрозварювання ім. Є.О. Патона
Національної академії наук України до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Центр трансферу
технологій "Інститут
електрозварювання ім. Є.О. Патона" про
сплату коштів 1708,62 грн.

Подана Інститутом електрозварювання
ім. Є.О. Патона Національної академії
наук України позовна заява №67/433 від
24.03.2014 про сплату коштів 1708,62 грн. не
відповідає вимогам розділу VIII
Господарського процесуального кодексу
України, а тому підлягає поверненню з
посиланням на ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, з
огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи, якщо позовну заяву
підписано особою, яка не має права її
підписувати, або посадовою особою,
посадове становище якої не вказано.

Згідно з ч. 1 ст. 54 Господарського
процесуального кодексу України
позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором чи його
заступником, громадянином - суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

У відповідності до ч. 3 ст. 28
Господарського процесуального кодексу
України, представниками юридичних осіб
можуть бути особи, повноваження яких
підтверджуються довіреністю від імені
підприємства, організації. Довіреність
видається за підписом керівника або
іншої уповноваженої ним особи та
посвідчується печаткою підприємства,
організації.

З аналізу вищенаведених норм
вбачається, що право на представництво
юридичної особи пов'язано не з
конкретною фізичною особою, а з
наявністю акта органу управління
юридичної особи, котрим ця юридична
особа наділяє посадову особу
повноваженнями вчиняти певні юридичні
дії.

Позовну заяву №67/433 від 24.03.2014 підписано
заступником директора Інституту
електрозварювання ім. Є.О. Патона
Національної академії наук України В.С.
Куцак.

Як вбачається з довіреності №К-31-67/621
від 06.04.2010, Куцак В.С. для виконання
представницьких функцій надаються
такі повноваження: "укладати та
підписувати від імені інституту
господарські договори, пов'язані із
здійсненням господарської діяльності
інституту, підписувати листи, заяви,
претензії до судових, правоохоронних
органів, установ та організацій...".

Відповідно до положень ст. 28
Господарського процесуального кодексу
України справи юридичних осіб в
господарському суді ведуть їх органи,
що діють у межах повноважень, наданих
їм законодавством та установчими
документами, через свого представника.
Керівники підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначені законодавством або
установчими документами, подають
господарському суду документи, що
посвідують їх посадове становище.

Як вбачається з довіреності №К-31-67/621
від 06.04.2010 Куцак В.С. надано права,
зокрема, підписувати листи, заяви,
претензії.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суду порушує справи за
позовними заявами і вирішує
господарські спори у порядку позовного
провадження (ч. 1 ст. 4-1 Господарського
процесуального кодексу України).

Позовна заява - процесуальний документ,
за допомогою якого реалізується право
на звернення до господарського суду.

Подання позовної заяви є формою
реалізації права на позов.

Подання позову включає в себе дії
позивача (самостійно або через
уповноважених представників) щодо його
безпосереднього звернення до
господарського суду за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.

В той же час, заявами в розумінні
Господарського процесуального кодексу
України є: заява про залучення третіх
осіб (ст. 27), заява про вжиття запобіжних
заходів (ст.ст. 43-1, 43-3), заява про
відновлення та продовження
процесуальних строків (ст. 53), заява про
забезпечення позову (ст. 66), заява про
відмову позивача від позову, визнання
позову відповідачем, про умови мирової
угоди (ст. 78), заява про винесення
додаткового рішення, ухвали (ст. 88),
заява про роз'яснення, виправлення
рішення, ухвали (ст. 89), заява про
перегляд судових рішень за
нововиявленими обставинами (ст. 113),
заява про виправлення помилки в наказі,
визнання наказу таким, що не підлягає
виконанню (ст. 117), заява про поновлення
пропущеного строку для пред'явлення
наказу до виконання (ст. 119), заява про
видачу дубліката наказу (ст. 120), заява
про відстрочку або розстрочку
виконання рішення, зміну способу та
порядку виконання рішення, ухвали,
постанови (ст. 121), заява про поворот
виконання рішення, постанови (ст. 122).

Враховуючи вищезазначене та зміст
наданих Куцак В.С. прав за
довіреністю№К-31-67/621 від 06.04.2010
підставним є висновок, що Куцак В.С. не
наділений правом на підписання
позовних заяв, оскільки про підписання
позовних заяв у довіреності взагалі не
йдеться.

Будь-яких інших доказів наявності у
Куцак В.С. повноважень на звернення до
господарського суду за захистом прав
та законних інтересів позивача до
позовних матеріалів не представлено.

З огляду на вищезазначене позовна
заява №67/433 від 24.03.2014 підлягає
поверненню без розгляду на підставі п. 1
ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України.

Суд звертає увагу позивача на те, що
копії всіх документів, що додані до
позовної заяви мають бути завірені
належним чином відповідно до п. 5.27
Національного стандарту України ДСТУ
4163-2003 "Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації" (затверджена наказом
Держспоживстандарту України від 07.04.2003
р. №55), яким визначено, що відмітку про
засвідчення копії документа складають
зі слів "згідно з оригіналом", назви,
посади, особистого підпису особи, яка
засвідчує копію, її ініціали та
прізвища, дати засвідчення копії і
проставляють нижче реквізиту підпис.

Як вбачається з матеріалів справи,
документи додані до позовної заяви
№67/433 від 24.03.2014 завірені провідним
юрисконсультом Топоровичем М., однак
матеріали справи не містять доказів
наявності повноважень Топоровича М. на
завіряння вказаних документів, що
суперечить нормам чинного
законодавства України, та з огляду на
що копії документів, додані до позовної
заяви є такими, що завірені неналежним
чином.

Також, суд наолошує на наступному.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів сплати судового
збору у встановлених порядку та
розмірі.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 57
Господарського процесуального кодексу
України, до позовної заяви додаються
документи, що підтверджують сплату
судового збору у встановленому порядку
і розмірі.

Згідно п. 2.20. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
№ 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу 6 Господарського
процесуального кодексу України" чинним
законодавством не встановлено якихось
спеціальних вимог щодо оформлення
платіжних документів, за якими
перераховуються суми судового збору.
Отже, таке перерахування здійснюється
за загальними правилами згідно з
вимогами Закону України "Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні" і
відповідних нормативно-правових актів
Національного банку України.

Відповідно до п. 3.1 Інструкції "Про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті" затвердженої
Постановою Правління НБУ від 21.01.2004 р. №
22 платіжне доручення оформляється
платником за формою, наведеною в
додатку 2 до вказаної Інструкції,
згідно з вимогами щодо заповнення
реквізитів розрахункових документів,
що викладені в додатку 8 до вказаної
Інструкції.

Згідно п. 2.21 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
№ 7, платіжне доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою додаються до позовної
заяви (заяви, скарги) і мають містити
відомості про те, яка саме позовна
заява (заява, скарга, дія) оплачується
судовим збором.

Відповідно реквізитів "призначення
платежу" квитанції №6533452 від 25.12.2013 та
квитанції №7404497 від 07.03.2014 дана позовна
заява жодним чином не ідентифікована,
тобто не визначені реквізити позовної
заяви (дата, номер), яка оплачується
судовим збором, а також не зазначена
сторона до якої заявлені позовні
вимоги.

Абзацем 3 п. 2.22. зазначеної вище
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України
встановлено, що за відсутності у
відповідному платіжному документі
належних платіжних реквізитів або
неправильного їх зазначення заява
(скарга) так само повертається
господарським судом без розгляду.

Банківські реквізити для сплати
судового збору до Господарського суду
міста Києва (лист Головного управління
Державного казначейства України у м.
Києві від 30.01.2012 р. № 06-08/327-1049) наступні:

Одержувач: Головне управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві (ГУ ДКСУ у м. Києві)

Банк одержувача: Головне управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві (ГУ ДКСУ у м. Києві)

МФО: 820019

Рахунок: 3001

Код платежу: 22030001

Призначення платежу: Судовий збір, за
позовом ___________ (ПІБ чи назва установи,
організації позивача), Господарський
суд м. Києва (назва суду, де
розглядається справа),
(суду, де розглядається справа).

Натомість, суд звертає увагу, що у
платіжному дорученні №155 від 19.03.2014 в
"Призначенні платежу" зазначено: "суд.
зб. ІЕЗ ім. Патона до ТОВ "Центр
трансферу технологій ІЕЗ ім. Патона"
код 05379 сл. зап. від 19.03.14 р., тоді як
належало вказати "... Господарський суд
міста Києва, ", т.т. код
ЄДРПОУ суда, де буде розглядатись
справа.

Таким чином, платіжне доручення № 155
від 19.03.2014 не приймається судом у якості
належного доказу сплати позивачем
судового збору у встановленому
порядкуі, що в свою чергу, є підставою
для повернення даної позовної заяви
без розгляду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Також, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо у позовній заяві не вказано
обставин, на яких ґрунтується позовна
вимога, доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини,
обґрунтований розрахунок стягуваної
суми.ї

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України визначено, що до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
обставини, на яких грунтуються позовні
вимоги.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 54 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позовна заява повинна
містити, зокрема, виклад обставин, на
яких ґрунтуються позовні вимоги;
зазначення доказів, що підтверджують
позов; обґрунтований розрахунок сум, що
стягуються чи оспорюються;
законодавство, на підставі якого
подається позов.

В тексті позовної заяви позивач
посилається на Договір №1015 від 01
червня 2006 року, за яким просить суд
стягнути з відповідача заборгованість.

Натомість, до позовних матеріалів
позивачем додано лише Договір №1015 від
01.09.2006, в той час як Договір №1015 від 01
червня 2006 року, на який посилається
позивач у позовній заяві в додатках до
матеріалів відсутній.

З наведеного вбачається, що позивачем
не додано документів, які
підтверджують обставини, на яких
грунтуються позовні вимоги, з огляду на
що позовна заява підлягає поверненню
без розгляду на підставі ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 Господарського
процесуального кодексу України щодо
форми, змісту і додатків до позовної
заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 Господарського
процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, позовна
заява не може бути прийнята до розгляду
та підлягає поверненню для усунення
допущених порушень, після чого заявник
не позбавлений права повторно
звернутись з позовною заявою до
господарського суду в загальному
порядку (ч. 3 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України).

Керуючись ч. 1, п. 1, 3, 4 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до
неї документи заявникові без розгляду.

Суддя
Ю.В.
Цюкало