ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.03.2014
Справа № 1/7

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Демідової П.В.

При секретарі судового засідання
Самойловій К.Є.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства „Родовід Банк" м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю „Аси-Ойл", м. Донецьк

про стягнення 14 973 853,68 грн. та звернення
стягнення на майно

За участю представників сторін:

Від позивача: Абрамова О.В. за
довіреністю.

Від відповідача: Давиденко К.Ю. за
довіреністю, Русанов С.В. - керівник.

Суд перебував в нарадчій кімнаті

18.03.2014р. з 10.55 год. по 11.00 год.

Суть справи:

Публічне акціонерне товариство
„Родовід Банк" м. Київ звернулось з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Аси-Ойл" про
стягнення заборгованості за кредитом
за кредитним договором № 2007-221 від
15.05.2007 р. у сумі 13 750 000 грн., за відсотками
у сумі 1 216 386,83 грн., пені у сумі 7 466,85 грн.
та звернути стягнення на майно, яке є
предметом договору іпотеки № 2007-221/1 від
15.05.2007р.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на неналежне
виконання відповідачем зобов'язань за
кредитним договором, у зв'язку з чим
нараховує до стягнення штрафні санкції
у вигляді пені та вимагає звернення
стягнення заборгованості на майно,
передане в іпотеку за договором №
2007-221/1 від 15.05.2007р. шляхом його продажу з
прилюдних торгів за початковою ціною 16
193 227,00 грн.

Ухвалою від 24.01.2011р. за вищевказаним
позовом порушено провадження по справі
№1/7.

02 лютого 2011р. через канцелярію суду
відповідачем надані заперечення №28/2
від 01.02.2011р. на позовну заяву,
обґрунтовані припиненням
зобов'язанням за кредитним договором №
2007-221 від 15.05.2007 р. внаслідок зарахування
зустрічних однорідних вимог.
Вищевказана позиція підтримана
відповідачем у доповненнях №47/2 від
15.02.2011р. до заперечень на позовну заяву.

За клопотанням відповідача ухвалою
суду від 16.03.2011р. строк розгляду справи
№1/7 продовжений на 15 днів.

Ухвалою суду від 30.03.2011р. провадження по
справі №1/7 зупинялось до вирішення
господарським судом м. Києва справи
№55/27 та закінчення розгляду Донецьким
апеляційним господарським судом
апеляційної скарги по справі №1/4пн.

В судовому засіданні 18.03.2014р.
представник позивача пояснив, що не має
права відмовлятися від позову,
представники відповідача проти
задоволення позову заперечили.

Перед початком розгляду справи по суті
представників сторін було ознайомлено
з правами та обов'язками у
відповідності із ст.22 ГПК України.
Судом, відповідно до вимог ст.81-1 ГПК
України складено протокол, який
долучено до матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 ч.2 ст.129
Конституції України, ст.ст.42, 43 ГПК, ст. 33
ГПК України основними засадами
судочинства є рівність усіх учасників
судового процесу перед законом та
судом, змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ст.34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
За приписами ст.43 ГПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд, -

Встановив:

15 травня 2007р. між Відкритим
акціонерним товариством "Родовід Банк"
м.Київ (далі - банк, правонаступником
якого є позивач) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Аси-Ойл"
м.Донецьк був укладений кредитний
договір № 2007-221, відповідно до якого
банк зобов'язався надати позичальнику
в майбутньому кредити (транші) в
національній валюті України та/або в
іноземних валютах (доларах США, євро) з
повною чи частковою конвертацією у
долари США, євро, національну валюту в
межах загальної суми 1 900 000,00 доларів
США на основі додаткових угод про
надання кредиту (траншу). Пунктом 1.2
договору визначено, що заборгованість
за кредитами, наданими за цим
договором, має бути погашена у строки,
вказані у відповідних додаткових
угодах, але не пізніше 14.05.2010р.

Протягом дії кредитного договору
сторонам було укладено ряд додаткових
угод до нього та змін до додаткових
угод (а.с.а.с.22-85, том І), зокрема,
додатковою угодою №б/н від 10.09.2009р.
ліміт кредитної лінії за згодою сторін
встановлений в сумі 15 674 000,00 грн.;
змінами від 11.11.2009р. до додаткової угоди
№15 від 10.09.2009р. сторони визначили строк
повернення кредитних коштів не пізніше
14.05.2010р. Додатковою угодою №б/н від
27.10.2010р. сторони змінили процентну
ставку за користування кредитними
коштами, встановивши її у період з
17.05.2010р. по 30.09.2010р. в розмірі 20% річних та
визначили, що сплата нарахованих
процентів за період перебування
заборгованості на рахунках з обліку
простроченої заборгованості в період з
17.05.2010р. по 30.09.2010р. рівними частинами
згідно з наведеним графіком.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором №2007-221 від
15.05.2007р. сторонами укладено та
нотаріально посвідчено приватним
нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу ОСОБА_4 договір
іпотеки № 2007-221/1 від 15.05.2007р., за яким в
іпотеку передано наступне майно:

- цілісний майновий комплекс
автозаправочної станції (разом з
виробничим обладнанням), розташований
за адресою: Донецька область,
Ясинуватський район, с. Яковлівка, вул.
Ясинуватська, 1Б, до складу якого
входять: будівля операторської (літ.А-1)
площею 189,80 кв.м, криша-навіс (літ.Б),
резервуарний парк (літ.1-3), замощення
(літ.І) загальною площею 189,80 кв.м та
обладнання, перелік якого наведений в
додатку №1 до договору; загальна
вартість цілісного майнового
комплексу автозаправочної станції
разом з обладнанням складає 8 385 778,00
грн.;

- цілісний майновий комплекс
автозаправочної станції (разом з
виробничим обладнанням), розташований
за адресою: Донецька область, м.
Донецьк, вул. Софійська, 4Б, до складу
якого входять: будівля автозаправочної
станції (літ. А-1) загальною площею 119,3
кв.м, навіс (літ.Б), замощення (літ.І),
резервуари (літ..) та обладнання,
перелік якого наведений в додатку №1 до
договору (російською мовою); загальна
вартість цілісного майнового
комплексу автозаправочної станції
разом з обладнанням складає 7 807 449,00 грн.

За умовами п.2.1, іпотечний договір
набирає сили з моменту його
нотаріального посвідчення і припиняє
свою дію після сплати суми
заборгованості за кредитним договором
(з урахуванням пені та збитків, які
виникли).

Проаналізувавши зміст договору
іпотеки № 2007-221/1 від 15.05.2007р., суд дійшов
висновку про його забезпечувальний
характер щодо кредитного договору №
2007-221 від 15.05.2007р. та правове регулювання
§6 Глави 49 Цивільного кодексу України
та Законом України «Про іпотеку».

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України (далі - ГК України),
ст.ст.525,526 ЦК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи №1/7
банком здійснювалось кредитування
відповідача в межах узгодженого
сторонами ліміту за кредитним
договором № 2007-221 від 15.05.2007р. В свою
чергу, за позицією позивача, відповідач
взяті на себе зобов'язання належним
чином не виконував, у зв'язку з чим
позивач звернувся до нього з вимогою
№151.3-11-004089/9423 від 27.12.2010р. про повернення
кредиту та сплату нарахованих
процентів, яку отримано представником
відповідача 04.01.2011р., проте залишено без
відповіді та задоволення.

За твердженням позивача, станом на
29.12.2010р. у відповідача наявна
заборгованість за кредитом в сумі 13 750
000,00 грн., заборгованість за процентами
в сумі 1 216 386,83 грн. Крім того, за
порушення зобов'язання зі сплати
відсотків за користування кредитом
позивачем за період 17.05.2010р.-30.05.2010р.
нараховано пеню в сумі 202,59 грн., за
період 02.12.2010р.-28.12.2010р. нараховано пеню
в сумі 7 264,26 грн.

Проте, рішенням господарського суду
Донецької області від 15.02.2011р. по справі
№1/4пн, залишеним без змін постановою
Донецького апеляційного
господарського суду від 03.08.2011р. та
постановою Вищого господарського суду
України від 18.10.2011р., серед іншого,
визнано припиненими господарські
правовідносини за кредитним договором
№ 2007-221 від 15.05.2007р. та додатковою угодою
б/н від 27.10.2010 до нього, за договором
іпотеки: № 2007-221/1 від 15.05.2007 та визнано
відсутнім з 11.02.2011р. право вимоги за
вищевказаним договором іпотеки.

Вищевказаний висновок суду
аргументується тим, що Товариство з
обмеженою відповідальністю «Асі-Ойл»
на підставі Договорів про відступлення
права вимоги від 24.11.2010 та від 03.02.2011
стало кредитором ПАТ "Родовід Банк" на
суму 35 500 000,00 грн. та на суму 672 425,74 грн.
відповідно, та згідно зі ст. 601 ЦК
України, ст. 203 ГК України звернулось до
ПАТ «Родовід Банк» з заявою від 24.10.2010
про зарахування зустрічних однорідних
грошових вимог по зобов'язаннях ТОВ
"Аси-Ойл" перед ПАТ "Родовід Банк" по
кредитному договору № 2007-419 від 26.12.2007 у
сумі 21 048 000,00 грн.; по кредитному
договору № 2007-221 від 15.05.2007 з урахування
Додаткової угоди № 15 від 10.09.2009 у сумі 13
750 000,00 грн.; по кредитному договору №
2007-221 від 15.05.2007 з урахування Додаткової
угоди № б/н від 27.10.2010 у сумі 702000,00 грн., а
всього на загальну суму 35 500 000,00 грн.; а
також з заявою від 07.02.2011 про
зарахування зустрічних однорідних
грошових вимог по зобов'язаннях ТОВ
"Аси-Ойл" перед ПАТ "Родовід Банк" по
кредитному договору № 2007-419 від 26.12.2007
щодо сплати процентів за користування
грошовими коштами у сумі 406 669,02 грн.; по
кредитному договору № 2007-221 від 15.05.2007
щодо сплати процентів за користування
грошовими коштами у сумі 233 561,64 грн.; по
кредитному договору № 2007-221 від 15.05.2007 з
урахування Додаткової угоди № б/н від
27.10.2010 щодо сплати грошових коштів у
сумі 32195,08 грн., а всього на загальну
суму 672425,74 грн.; та зобов'язань ПАТ
"Родовід Банк" перед ТОВ "Аси-Ойл" щодо
сплати грошових коштів у сумі 35 500 000,00
грн. та у сумі 672 425,74 грн., які виникли на
підстав Договору про відступлення
права вимоги від 24.11.2010 та Акту передачі
права вимоги до вказаного договору від
24.11.2010, а також на підстав Договору про
відступлення права вимоги від 03.02.2011 та
Акту передачі права вимоги до
вказаного договору від 03.02.2011,
укладених між ТОВ "Аси-Ойл та ВАТ
"Українські промислові інвестиції".

У відповідності до ч.2 ст.35 ГПК України,
факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори), за
винятком встановлених рішенням
третейського суду, під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд робить
висновок, що наразі правовідносини зі
стягнення заборгованості за кредитним
договором № 2007-221 від 15.05.2007 р. у сумі 13 750
000 грн., за відсотками у сумі 1 216 386,83 грн.,
пені у сумі 7 466,85 грн., що є предметом
спору по справі №1/7, врегульовані
сторонами та припинені у зв'язку з
проведеним зарахуванням зустрічних
однорідних вимог на підставі ст.601 ЦК
України та у зв'язку з набранням
законної сили рішенням Господарського
суду Донецької області по справі № ј
пн. , яким припинено правовідносини за
кредитним договором № 2007-221 від 15.05.2007
року. Враховуючи те, що правовідносини
складаються із сукупності прав та
обов'язків їх учасників, припинення
таких правовідносин за рішенням суду
тягне за собою припинення всіх прав та
обов'язків сторін, що унеможливлює
стягнення утвореної раніш
заборгованості, у тому числі
нарахованих санкцій.

При цьому судом встановлено, що
відповідачем, до порушення провадження
по справі, 24.10.2010 року заявлено про
зарахування зустрічних однорідних
вимог за кредитом в сумі 21 048 000 грн..
(заява отримана позивачем 24.11.2010 р. арк.
справи 11, 14 т. 2)

Відповідно до п.1-1 ст.80 ГПК України,
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору. За правовою позицією
Вищого господарського суду України,
викладеною в п.4.4 постанови №18 від
26.11.2012р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», відсутність
предмету спору має місце в разі
припинення існування предмета спору
(наприклад, сплата суми боргу, знищення
спірного майна, скасування
оспорюваного акта державного чи іншого
органу тощо), якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань. Припинення
провадження у справі на підставі
зазначеної норми ГПК можливе в разі,
коли предмет спору існував на момент
виникнення останнього та припинив
існування в процесі розгляду справи.
Якщо ж він був відсутній і до порушення
провадження у справі, то зазначена
обставина тягне за собою відмову в
позові, а не припинення провадження у
справі.

Враховуючи приписи наведених норм та
беручи до уваги підтверджене належними
доказами припинення зобов'язань за
кредитним договором № 2007-221 від 15.05.2007
р., суд дійшов висновку про відсутність
предмету спору на момент розгляду
справи №1/7, у зв'язку з чим провадження
у справі в частині позовних вимог про
стягнення заборгованості за
відсотками у сумі 764 386,83 грн., пені у
сумі 7 466,85 грн. підлягає припиненню
відповідно до п.1-1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України.

Згідно з ч.2 ст.80 ГПК України, у випадках
припинення провадження по справі
повторне звернення до господарського
суду зі спору між тими ж сторонами, про
той же предмет і з тих же підстав не
допускається.

Проте, в задоволені позову про
стягнення заборгованості за кредитом в
сумі 13 750 000 грн. та відсотків в сумі 702 000
грн. слід відмовити в зв'язку з
проведеним заліком до подання позову
(27.11.2010 року).

Водночас, відповідно до статті 1 ГПК
України підприємства, установи,
організації мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням; також
згідно статей 15, 16 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання
та право звернутися до суду за його
захистом відповідно до встановлених
способів захисту цивільних прав та
інтересів судом.

Розглядаючи ж спір, господарський суд
повинен встановити об'єктивну
наявність порушення чи оспорювання
цивільного права чи охоронюваного
законом інтересу позивача,
відповідність обраного ним способу їх
захисту способам, визначеним
законодавством, забезпечення
внаслідок прийняття рішення
відновлення порушених прав позивача.

Відсутність цивільного права чи
інтересу, про захист яких подавався
позов, є підставою для відмови у
задоволенні позовних вимог.
Аналогічний висновок з досліджуваного
питання міститься у постанові Вищого
господарського суду України від
07.09.2010р. по справі № 2-31/5738-2009.

Отже, враховуючи, що факт відсутності у
ПАТ «Родовід банк» з 11.02.2011р. права
вимоги за договором іпотеки № 2007-221/1
від 15.05.2007р. є преюдиційним та
встановлений під час вирішення
господарської справи №1/4пн та після
порушення провадження по справі №1/7,
суд робить висновок про відсутність у
позивача права вимоги щодо звернення
стягнення в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 2007-221 від 15.05.2007 р. на майно, передане в
іпотеку за договором № 2007-221/1 від
15.05.2007р., а тому припиняє провадження по
справі №1/7 щодо позовних вимог в цій
частині.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові
витрати розподіляються пропорційно
розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.129 Конституції України,
ст.ст. 525, 526, 601, 611, 612, §6 Глави 49 ГПК
України, Законом України «Про іпотеку»,
ст.203 Господарського кодексу України,
ст.ст.1, 4, 22, 25, 33-35, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Припинити провадження по справі №1/7 в
частині позовних вимог Публічного
акціонерного товариства „Родовід
Банк" м. Київ до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Аси-Ойл" про
стягнення за кредитним договором №
2007-221 від 15.05.2007 р. заборгованості за
відсотками 764 386,83 грн., пені у сумі 7 466,85
грн.

Припинити провадження по справі №1/7 в
частині позовних вимог Публічного
акціонерного товариства „Родовід
Банк" м. Київ до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Аси-Ойл" про
звернення стягнення в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором № 2007-221 від 15.05.2007 р. на майно,
яке є предметом договору іпотеки №
2007-221/1 від 15.05.2007р.

Відмовити у задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
„Родовід Банк" м. Київ до Товариства з
обмеженою відповідальністю „Аси-Ойл"
про стягнення за кредитним договором №
2007-221 від 15.05.2007 р. заборгованості за
кредитом у сумі 13 750 000 грн.,
заборгованості за відсотками у сумі 702
000 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Асі-Ойл» (83114, м.
Донецьк, вул. Щорса, 108А, ) на
користь Публічного акціонерного
товариства „Родовід Банк" (04136, м. Київ,
вул. Північно-Сирецька, 1-3, )
державне мито в сумі 1 314,44 грн. та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в сумі
12,17 грн.

У судовому засіданні 18.03.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення. Повний текст рішення за
правилами ст.ст.84-85 ГПК України
підписано 24.03.2014р.

Суддя
П.В. Демідова