ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2014 р.Справа № 916/2731/13Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.,

суддів: Петрова М.С., Гладишевої Т.Я.

при секретарі судового засідання
Полінецькій В.С.

за участю представників сторін:

від позивача - Конончук О.В.,
довіреність № 188 від 27.01.14р.;

від відповідача - Пойденко О.С.,
довіреність № б/н від 25.10.13р. /т.2,а.с.45/.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Гольфстрім Шіпінг",
м.Одеса

на рішення господарського суду
Одеської області від „02" грудня 2013 року

по справі № 916/2731/13

за позовом Державного підприємства
„Адміністрація морських портів
України" в особі філії „Морська
пошуково-рятувальна служба" державного
підприємства „Адміністрація морських
портів України"

до скаржника

про стягнення 5 127,67 грн.,

/повна фіксація судового процесу
здійснювалась відповідно до ст. 129
Конституції України та ст. ст. 4-4, 81-1
Господарського процесуального кодексу
України, в судовому засіданні за ст.77
ГПК України оголошувалася перерва з
11.03.14р. по 25.03.14р. /.

Встановив:

У жовтні 2013р. Казене
підприємство (далі по тексту - КП)
"Морська пошуково-рятувальна служба"
звернулося до господарського суду
Одеської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю (далі - ТОВ)
„Гольфстрім Шіпінг" про стягнення 3923, 05
грн. - пені за несвоєчасне виконання
зобов'язання, 889,70грн. -штраф, 314, 92 - 3%
річних.

Позовні вимоги з посиланням
на приписи ст.ст.526, 611, 625 ЦК України,
мотивовані тим що відповідач порушив
умови договору № 2101/1 від 21.01.2012р..

Рішенням господарського суду Одеської
області від 02.12.2013 року (суддя Гуляк Г.І.)
позов задоволено повністю з підстав
його обгрунтованості.

Не погоджуючись із зазначеним вище
рішенням місцевого господарського
суду, ТОВ „Гольфстрім Шіпінг"
звернулося до Одеського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить оскаржуване
рішення скасувати повністю та прийняте
нове, яким відмовити в позові повністю.

Скаржник вважає, що місцевим
господарським судом неповно з'ясувані
обставини, що мають суттєве значення
для справи та порушено норми
матеріального та процесуального права,
а саме:

- суд керувався Порядком сплати частини
корабельного збору казенному
підприємству «Морська пошуково -
рятувальна служба», затвердженим
наказом Міністерства інфраструктури
Ураїни № 634 від 24.10.12р., який втратив
чинність на підставі наказу
Міністерства інфраструктури Ураїни
№343 від 5.06.13р.;

- при визначені порядку нарахування
санкцій суд не врахував умови п. 3.5
договору № 2101/1 від 21.01.12р., за якими
корабельний збір має бути
перерахований до виходу судна з порту,
але не пізніше 5 банківських днів з дати
отримання рахунку Морським агентом;

- порушено ст.ст. 1, 3 ЗУ «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань», якими
обмежено розмір пені подвійною
обліковою ставкою Національного банку
України.

У відзиві на апеляційну скаргу та у
судовому засіданні представник
позивача спростовував доводи
апеляційної скарги, просив залишити
оскаржуване рішення без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, заслухавши у
судовому засіданні пояснення
представників сторін, проаналізувавши
на підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
21.01.2012р. між КП "Морська
пошуково-рятувальна служба",
правонаступником якого внаслідок
реорганізації є ДП „Адміністрація
морських портів України" /далі-порт/ (п.1
наказу Міністерства інфраструктури
України № 665 від 05.09.13р. /т.1, а.с.187-189/) та
ТОВ "Гольфстрім Шіпінг" /Морський агент/
укладено договір № 2101/1 щодо сплати
Морським агентом частини корабельного
збору.

Згідно п. 2.2.3 договору відповідач
зобов'язаний своєчасно сплачувати
корабельний збір в порядку та розмірі,
визначеному чинним законодавством та
договором.

Відповідно до п. 2.2.1 договору
відповідач зобов'язався не пізніше
дати заходження судна у порт подавати
позивачу інформацію про захід судна за
формою, що наведена у додатку № 1 до
договору, а також копію обмірного
свідоцтва, класифікаційне свідоцтво
та інші документи, необхідні позивачу
для нарахування корабельного збору і
виписки рахунку на його сплату.

Відповідно до п. 2.6. сторони погодили,
що порядком сплати частини
корабельного збору, який діяв під час
виконання зобов'язань за договором,
передбачалося, що сплата морським
агентом або судновласником частини
корабельного збору здійснюється до
виходу судна з порту.

Згідно п. 3.5 договору кошти від
корабельного збору мають бути
перераховані Морським агентом до
виходу судна з порту, але не пізніше
десяти банківських днів після
отримання рахунку Морським агентом.

Пунктом 3.6. договору передбачено, що
рахунки для сплати корабельного збору
направляються Морському агенту поштою,
або передаються особисто (або через
повноважного представника) або
засобами факсимільного чи
електронного зв'язку. Фактом отримання
рахунку є особистий підпис Морського
агента (або його повноважного
представника), поштове повідомлення
про отримання рахунку Морським
агентом, факсимільне підтвердження
відправки рахунку або підтвердження
прийому електронної пошти.

Згідно до пункту 4.2 договору сторони
узгодили, що за несвоєчасну сплату
корабельного збору Морський агент
сплачує пеню у розмірі 0,1 відсотка
несплаченої суми за кожний календарний
день прострочення платежу, а за
прострочення понад тридцять днів -
додатково стягується штраф у розмірі
семі відсотків несплаченої суми.

Відповідно до умов п. 7.2. договору
сторони погодили, що договір
вважається пролонгованим на кожний
наступний рік, якщо жодною із сторін не
буде заявлено в письмовій формі за
місяць до закінчення терміну дії
договору про його розірвання. Оскільки
таких заяв не було, умови договору від
21.01.2012 року продовжували діяти у 2013
році.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами, відповідно до
ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства, одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

В період з 29.12.12р. по 1.06.13р. в акваторію
Одеського та Іллічівського морських
торговельних портів заходили наступні
морські судна, що перебували під
агентуванням відповідача:

"Mabrookah" - 29.12.12- 4.01.13, 31.01 -4.02.13,
20-23.02.13,10-13.03.13,

25-27.03.13, 9-11.04.13,
30.04-3.05.13,

"Indian Reefer" - 02-5.01.13,

"Aviva" - 4-8.01.13,

"Green Maqic" - 7-11.01.13., 13-15.02.13,
28.02-3.03.13, 5-8.04.13,

"Zoya" - 8-13.01.13,

"Lady Racisce" - 11-14.01.13,

"Etel" - 26-29.01.13, 2-4.02.13,
9-14.02.13, 20-22.02.13,

"Wild Osprey" - 24.01.13 -2.02.13, 26.03-6.04.13,

"Skandinavian Reefer- 2-10.02.13,

"Chiquita Nederland"- 9-12.02.13, 11-16.04.13,

"Green Explorer" - 14-17.02.13, 6-7.03.13,
22-25.03.13,

"Grown Topaz" - 15-18.02.13, 28-30.03.13,

"Sea Phoenix" - 17.01.13 -22.02.13,

"Chiquita Rostock" - 7-9.03.13, 26-30.04.13,

"Runaway Bay" - 3-4.03.13,

"Cool Aster" - 10-13.03.13, 3-5.04.13,

"Prince of Sound" - 7-14.04.13,

"Green Guatemala"- 13-17.05.13,

"Grown Sapphire" - 25-29.05.13,

"Akademik Zavaritskiy"- 31.05-1.06.13,

що підтверджено відповідними
довідками-додатками до говору,
складеними відповідачем /т.1,а.с.26-149/.

Сплата частини корабельного збору на
користь позивача передбачалася
Положенням про портові збори,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 12.10.2000 р. № 1544
(Положення про портові збори) та
Порядком сплати частини корабельного
збору казенному підприємству "Морська
пошуково-рятувальна служба", затв.
наказом Міністерства інфраструктури
України від 24.10.2012 року №634 (Порядок
сплати частини корабельного збору), які
діяли в період виникнення за договором
між сторонами /т.1, а.с.10-12/, тому
відповідні доводи апеляційної скарги є
безпідставними.

На виконання умов п.3.6 договору № 2101/1
позивач на адресу Морському агенту
направив рахунки, які були сплачені із
простроченням строку, у зв'язку із чим
нараховані пеня, штраф та 3% річних, що
заявлені до стягнення.

Відповідно до п.1 ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах ставляться.

Згідно із умовами ст.ст. 525, 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватись
належним чином, відповідно до умов
договору та вимог чинного
законодавства, одностороння відмова
від виконання зобов'язання або зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

4.09.2013р. позивач на адресу ТОВ
„Гольфстрім Шіпінг" направив
претензію № 23/13 з вимогою про оплату
нарахованих штрафних санкцій /т.1,
а.с.15-18/, яка отримана останнім 06.09.13р., що
підтверджується поштовим
повідомленням /т.1, а.с. 19/ та залишена
відповідачем без відповіді.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання. Боржник, який
прострочив виконання зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення. Підставою для звільнення
боржника від відшкодування таких втрат
є лише погашення заборгованості, тобто
виконання грошового зобов'язання
належним чином. Частиною 2ст. 625 ЦК
України встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання повинен сплатити 3% річних
від простроченої суми, якщо інший
розмір не встановлений договором або
законом.

Перевіривши розрахунки позивача щодо
заявлених до стягнення сум, колегія
дійшла висновку про їх обгрунтованість
з наступних підстав.

Позивачем обгрунтовано нараховано
пеню за період з 4.01.13р. по 3.06.13р., з дати
виходу судна з порту, оскільки означене
відповідає п.2.6, 3.5 договору та вимогам
Положення про портові збори та Порядку
сплати частини корабельного збору
казенному підприємству "Морська
пошуково-рятувальна служба",
несвоєчасне виставлення рахунків
обумовлено порушенням відповідачем
умов п. 2.2.1 договору за яким він не
пізніше дати заходження судна у порт
мав подавати позивачу інформацію про
захід судна за формою, що наведена у
додатку № 1 до договору, одначе не
виконував цього обов'язку вчасно.

Посилання скаржника на
невідповідність розрахунку вимогам
Закону України "Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" є безпідставним, оскільки
встановлене статтею 3 названого Закону
обмеження розміру пені не стосується
неустойки, встановленої іншими
законодавчими актами, про що зазначено
в п.2.9 Постанови Пленум Вищого
господарського суду України від
17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань». Застосований
позивачем розмір неустойки
встановлено, окрім договору сторін,
ст.231 ГК України, позаяк позивач є
державним підприємством.

За викладених обставин, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
апеляційна скарга Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Гольфстрім Шіпінг" задоволенню не
підлягає, а рішення господарського
суду Одеської області від 02.12.2013 р.
слід залишити без змін.

Згідно із ст.49 ГПК України витрати
скаржника по сплаті судового збору за
розгляд апеляційної скарги не
відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-105 ГПК України,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Рішення господарського суду
Одеської області від „02" грудня 2013 року
по справі № 916/2731/13 залишити без змін,
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Гольфстрім Шіпінг" - без задоволення.

Постанова в порядку ст.105 ГПК України
набирає законної сили з дня її
прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Повний текст постанови
складено 27.03.2014р..

Головуючий суддя
Г.П. Разюк

Суддя
Т.Я. Гладишева

Суддя
М.С. Петров