ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2014 р.
Справа № 907/996/13

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

головуючого-судді
Костів
Т.С.

суддів
Малех
І.Б.

Желік
М.Б.

при секретарі Зошій М.Р.

розглянувши апеляційну скаргу
селянського фермерського господарства
"Салдобош", с.Стеблівка Хустського
району за №11 від 18 лютого 2014 року

на рішення господарського суду
Закарпатської області від 05.02.2014 року

у справі №907/996/13

за позовом: публічного акціонерного
товариства "Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк ", м.Київ

до відповідача: селянського
фермерського господарства "Салдобош",
с.Стеблівка Хустського району

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача :
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Дружба",
с.Стеблівка Хустського району

про: стягнення заборгованості 435109,83
грн. за договором про іпотечний кредит
№71 від 04.04.2006 року (позовні вимоги
викладено у відповідності до заяви
позивача, поданої в порядку вимог ст.22
ГПК України щодо їх збільшення)

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився;

В С Т А Н О
В И В :

рішенням господарського суду
Закарпатської області від 05.02.2014 року
у справі №907/996/13 (головуючий суддя
Ремецькі О.Ф., судді Івашкович І.В.,
Русняк В.С.) позовні вимоги публічного
акціонерного товариства "Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк ", м.Київ до селянського
фермерського господарства "Салдобош",
с.Стеблівка Хустського району, за
участю третьої особи без самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Дружба", с.Стеблівка
Хустського району про стягнення
заборгованості 435 109,83 грн. за
договором про іпотечний кредит №71 від
04.04.2006 року (з врахуванням заяви про
збільшення позовних вимог) задоволено
повністю.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду Закарпатської
області від 05.02.2014 року у справі
№907/996/13, відповідач - селянське
фермерське господарство "Салдобош", -
подав апеляційну скаргу. У своїй
апеляційній скарзі апелянт
посилається на те, що рішенням
господарського суду Закарпатської
області по справі №8/69 сума боргу, а
саме 316442,24 грн. (у т.ч. заборгованість по
кредиту у розмірі 238123,60 грн., 58433,22грн.
відсотків за користування кредитом та
2200грн. комісійної винагороди) уже була
стягнута судом з СФГ „Салдобош" на
користь позивача 16.11.2010 р.. Тому у цій
частині, на думку апелянта, слід було
припинити провадження у справі.
Предметом розгляду спору 05.02.2014р. могли
бути тільки дві суми, а саме: 129353,01 грн.
(187786,23грн.-58433,22грн.) відсотків за
користування кредитом за час , що минув
з моменту прийняття рішення суду від
16.11.2010р. по справі №8/69 та комісійна
винагорода у розмірі 7000 грн.
(9200грн.-2200грн.), яка виникла за цей же
період.

На підставі наведеного скаржник
просить у відповідній частині
припинити провадження у справі і
залишити без змін рішення
господарського суду Закарпатської обл.
по справі №907/996/13 в частині стягнення з
СФГ Салдобош" на користь ПАТ
„Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк"
відсотків за користування кредитом у
сумі 129353,01грн. та 7000грн. комісії за
управління кредитом, а також судові
витрати у розмірі 1363,53грн.-пропорційно
задоволеній сумі позову.

Автоматизованою системою
документообігу суду справу №907/996/13
розподілено для розгляду головуючому -
судді Костів Т.С..

Розпорядженням в.о. голови
Львівського апеляційного
господарського суду від 28.02.2014 року у
склад колегії для розгляду
вищезазначеної справи введено суддів
Малех І.Б. та Желіка М.Б..

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 03.03.14 р. подані
скаржником матеріали визнано
достатніми для прийняття їх до
провадження в апеляційній інстанції,
розгляд справи призначено на 18.03.14 р..

В судове засідання 18.03.14 року
представники сторін та третьої особи
не з'явились, причин неявки суду не
повідомили. Проте, на адресу суду
надійшов відзив на апеляційної скаргу
(№ 107/07-05/68 від 13.03.14 року) публічного
акціонерного товариства "Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк ". У поданому відзиві позивач
заперечує проти апеляційної скарги з
підстав викладених у ньому. Просив
рішення суду першої інстанції залишити
без змін, апеляційну скаргу без
задоволення.

Враховуючи, що явка
представників сторін у судове
засідання не була визнана судом
обов'язковою, а також достатність
матеріалів справи для розгляду
апеляційної скарги по суті та з метою
забезпечення дотримання вимог
законодавства в частині додержання
процесуальних строків відповідно до
вимог ст. 69 Господарського
процесуального кодексу України, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи та наявні
в них докази, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів встановила
наступне:

як правильно встановлено судом
першої інстанції, 04.04.2006 р. між
Селянським (фермерським) господарством
"Салдобош" (позичальник) та Акціонерним
комерційним промислово-інвестиційним
банком (закритим акціонерним
товариством), правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
"Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк"
(кредитор), було укладено договір про
іпотечний кредит №71, згідно якого
кредитор видав позичальнику кредит в
сумі 200000грн. строком до 03.04.2009р. зі
сплатою відсотків за користування
кредитними коштами в розмірі 17% річних.
Договором №1 від 23.10.2006р. про внесення
змін до договору про іпотечний кредит
№71 від 04.04.2006р. збільшено суму наданого
кредиту до 240000 грн., а договором №2 від
08.04.2009р. про внесення змін до договору
про іпотечний кредит №71 від 04.04.2006р.
продовжено термін погашення кредиту до
03.10.2009р. та встановлено відсоткову
ставку за користування кредитом в
розмірі 23% річних. Згідно умов
Кредитного договору - п.п. 2.1., 2.2., З.2., 3.3.,
4.2.1., 4.2.2., 5.3., Позичальник зобов'язався
повернути Кредитору суму кредиту до
03.10.2009 року у відповідності з графіком
погашення кредиту, своєчасно
(щомісячно) сплачувати нараховані
відсотки за користування кредитом,
комісійну винагороду за управління
кредитом, а також суми неустойки та
штрафів в порядку та розмірі
передбаченому Кредитним договором.

Позичальником отримано кредит в
сумі 238123,60грн. шляхом оплати
розрахункових документів позичальника
безпосередньо з позичкового рахунку на
рахунки контрагентів позичальника та
на його поточний рахунок.

У строки та в порядку
передбаченому п.п. 2.1., 2.2., З.2., 3.3., 5.3.,
Кредитного договору позичальник суму
кредиту не повернув, проценти за
користування кредитом, комісій
винагороду за управління кредитом та
штрафні санкції за порушення умов
кредитного договору - не сплачує, чим
порушив умови кредитного договору та
норми статей 526, 530, 536 та 1054 ЦК України.
Заборгованість Селянського
(фермерського) господарства "Салдобош"
перед Публічним акціонерним
товариством "Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк" за
кредитним договором про іпотечний
кредит №71 від 04.04.2006 року станом на
16.09.2010р. склала 316442,24 грн. в т.ч.: 238123,60
грн. заборгованість по кредиту; 13647,09
грн. - пеня за несвоєчасну сплату
кредиту; 58433,22 грн. - несплачені відсотки
за користування кредитом; 4038,33грн. -
пені за несвоєчасну сплату відсотків
за користування кредитом; 2200 грн. -
комісійна винагорода за управління
кредитом.

Рішенням господарського суду
Закарпатської області від 16.11.2010р. по
справі №8/69 за позовом ПАТ
"Промінвестбанк" до СФГ "Салдобош", СТОВ
"Дружба" про звернення стягнення на
предмет іпотеки, яке набрало законної
сили, було встановлено факт
заборгованості за кредитним договором
№71 від 04.04.2006 року, а також звернуто
стягнення на предмет іпотеки - 2/3
частини будинку побуту розташованого
за адресою: вул. Дружби, 5, с.Стеблівка
Хустського району Закарпатської
області який належить СТОВ "Дружба" та
був переданий в іпотеку ПАТ
"Промінвестбанк" в забезпечення
кредитних зобов'язань СФГ "Салдобош" за
договором про іпотечний кредит №71 від
04.04.2006р; навіс для сіна, розташований за
адресою: Стеблівська сільська рада,
Хустського району Закарпатської
області ур. "Серед поля", який належить
СТОВ "Дружба" та був переданий в іпотеку
ПАТ "Промінвестбанк" в забезпечення
кредитних зобов'язань СФГ "Салдобош" за
договором про іпотечний кредит №71 від
04.04.2006р..

Відтак, вказаним судовим рішенням
вирішувались інші позовні вимоги - про
звернення стягнення на заставлене
майно в погашення встановленої
заборгованості на відповідну дату.
Тому, предмет спору цих справ не є
тотожним, у зв'язку із чим посилання
скаржника на наявність підстави для
припинення провадження у справі не
заслуговує на увагу.

При цьому, судом першої інстанції
підставно встановлено та скаржником не
заперечується, що часткового та/або
повного погашення заборгованості СФГ
"Салдобош" перед ПАТ Промінвестбанк за
договором про іпотечний кредит №71 від
04.04.2006 року в процесі примусового
виконання наказу господарського суду
Закарпатської області від 29.11.2010р. по
справі №8/69 - не відбувалося. Станом на
30.09.2013р. заборгованість СФГ „Салдобош"
перед ПАТ "Промінвестбанк" за Кредитним
договором про відкриття кредитної
лінії №71 від 04.04.2006 року склала
435109,83грн., в тому числі 238123,60грн.
заборгованість по кредиту; 187786,23грн. -
несплачені відсотки за користування
кредитом; 9200грн. - несплачена комісійна
винагорода за управління кредитом.
Усього - 435109,83 грн..

Відповідно до статей 11, 626 ЦК
України договір є підставою виникнення
цивільних прав та обов'язків. Договором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків (ст. 626 ЦК України). Згідно з ч.
1 ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини 2 цієї ж статті до
відносин за кредитним договором
застосовуються положення про позику,
якщо інше не встановлено цим
параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Частиною 1 статті 1049 ЦК
України передбачено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами
(ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст.193 ГК України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Зазначене також
кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК
України відповідно до яких
зобов'язання має виконуватися належним
чином згідно умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до статті 610 ЦК
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Частина 1
статті 612 ЦК України передбачає, що
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. Частиною 2 статті 193 ГК
України встановлено, що кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Враховуючи відсутність доказів
погашення кредиту відповідачем у
повному розмірі та у строки
встановлені кредитним договором №71
від 04.04.2006р., суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
задоволення позову.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК
України, у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Додаткові докази приймаються судом,
якщо заявник обгрунтував неможливість
їх подання суду першої інстанції з
причин, що не залежали від нього.
Відповідач додаткових доказів не подав
і суду апеляційної інстанції, не
обґрунтовував неможливості подання
таких доказів суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили. Однак, у
встановленому законом порядку
підстави, передбачені у ст. 104 ГПК
України для скасування або зміни
судового рішення не були доведені суду
належними доказами.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи, наявні в
них докази, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
законодавства, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, рішення
господарського суду Закарпатської
області від 05.02.2014 року у справі №
907/996/13 слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 1, 21, 33, 43, 49, 99, 101,
103, 105 ГПК України, Львівський
апеляційний господарський суд, -

П О С Т
А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу селянського
фермерського господарства "Салдобош",
с.Стеблівка Хустського району -
залишити без задоволення, а рішення
господарського суду Закарпатської
області від 05.02.2014 р. у справі № 907/996/13 -
без змін.

2.Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

3.Матеріали справи скерувати до
господарського суду Закарпатської
області.

Повний текст постанови суду оформлено
і підписано відповідно до вимог статті
105 ГПК України 24.03.2014 року.

Головуючий-суддя
Костів Т.С.

Суддя
Малех І.Б.

Суддя
Желік М.Б.