ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2014 р.Справа № 922/551/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання
Стоянові А.С.

розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства "ПО
Мануфактура", м. Харків до Фізичної
особи - підприємства ОСОБА_1, м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 108947,99
грн. за участю :

Представник позивача - Коник О.В.
довіреність б/н від 24.02.2014 року;

Представник відповідача - не з"явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне підприємство "ПО
Мануфактура" звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовом до Фізичної особи -
підприємства ОСОБА_1 про стягнення
основної заборгованості у розмірі 83674,00
грн., інфляційних втрат у розмірі 751,78
грн., 3% річних у розмірі 3603,71грн. та
штрафу в розмірі 20918,50 грн. В
обгрунтування позовних вимог позивач
вказує на неналежне виконання з боку
відповідача своїх зобов'язань за
Договором поставки від 23.08.2012 року.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримував позовні вимоги в
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача в судові
засідання не з'являвся, документів,
витребуваних судом та відзиву на
позовну заяву, не надав, про причини
неявки суд не повідомляв, про час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, про що свідчить
наступне.

Відповідно до п. 3.6 Роз'яснення президії
Вищого арбітражного суду України від
18.09.1997 № 02-5/289 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України", особи,
які беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.

Згідно Витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 03.03.2014 року, місцем
знаходження Фізичної особи -
підприємства ОСОБА_1" є: АДРЕСА_1.

Ухвала господарського суду про
порушення провадження у справі, яка
надсилались на юридичну адресу
відповідача повернута до суду з
позначкою "закінчився термін
зберігання" (згідно довідки поштового
відділення арк. с.41).

Згідно Інформаційного листа Вищого
господарського суду України N 01-8/1228,
02.06.2006 року "Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2005 році"до
повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому примірники повідомлень про
вручення рекомендованої
кореспонденції, повернуті органами
зв'язку з позначками "адресат вибув",
"адресат відсутній"і т.п., з урахуванням
конкретних обставин справи можуть
вважатися належними доказами
виконання господарським судом
обов'язку щодо повідомлення учасників
судового процесу про вчинення цим
судом певних процесуальних дій.

Враховуючи вищезазначене, та зважаючи
на приписи ч. 1 ст. 18 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців", відповідно
до якої, відомості, які внесені до
Єдиного державного реєстру, вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, суд приходить
до висновку, що відповідач належним
чином повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи й відсутність
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи те, що норми ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
ним повноважень створені належні умови
для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе розглядати справу за
наявними у справі і додатково поданими
на вимогу суду матеріалами і
документами.

Розглянувши матеріали справи та надані
представником Позивача докази в
обгрунтування заявлених позовних
вимог, вислухавши пояснення
представника позивача судом
встановлено наступне.

Між Приватним підприємством "ПО
Мануфактура" - Постачальник (позивач у
справі) та Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 - Покупець
(відповідач у справі) 23 серпня 2012 року
було укладено Договір поставки,
відповідно до умов якого позивач
зобов"язався поставити, а відповідач
прийняти та оплатити поставлений Товар
у кількості, якості, асортименті і за
ціною, зазначеною у накладних, а також
інших товаросупровідних документах, що
є частиною цього Договору з моменту їх
підписання повноважними
представниками сторін.

Згідно з п. 2.1 Договору ціна одиниці
Товару (партії) зазначається у
накладних чи інших аналогічних
документах, що є невід"ємною частиною
цього договору.

На виконання умов Договору, позивач
поставив відповідачу Товар, що
підтверджується видатковою накладною
№БУ-0000266 від 23 серпня 2012 року на
загальну суму 83674,00 грн., у тому числі
ПДВ 13945,67 грн. (арк.с.13). Товар за вказаною
накладною було отримано відповідачем -
ОСОБА_1 без зауважень.

Пунктом 8.1 Договору передбачено, що
відповідач зобов"язаний сплатити
позивачу за поставлений Товар (за кожну
окрему партію) згідно розрахункової
накладної тощо не пізніше 14
(чотирнадцять) календарних днів з
моменту отримання цієї партії у
власність.

Як стверджує позивач, відповідач
зобов'язання за Договором поставки від
23.08.2012 року не виконав, за переданий по
накладній Товар не розрахувався, у
зв'язку з чим, на момент звернення
позивача до суду заборгованість
Фізичної особи - підприємства ОСОБА_1
перед Приватним підприємством "ПО
Мануфактура" за вказаним Договором
становить 83674,00 грн.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам суд виходить з
наступного.

Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України Договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зообов'язана вчинити на користь
другої сторони (кредитора) певну дію
(передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку. (ст..
509 ЦК України).

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України, ст.ст. 525-526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається. Зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи, що вказана сума боргу
відповідачем не оспорена, відповідач
не надав суду доказів про погашення
боргу, а також враховуючи, що
відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк, позовні вимоги
позивача в частині стягнення боргу в
розмірі 83674,00 грн. є обгрунтованими,
підтверджуються наданими суду
доказами та підлягають задоволенню.

Крім того, позивач, посилаючись на
порушення відповідачем зобов"язань за
Договором, просить стягнути з нього
штраф в розмірі 20918,50 грн., інфляційні
втрати в розмірі 751,78 грн. та 3% річних у
розмірі 3603,71 грн.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу
України, виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Договором або законом
можуть бути встановлені інші види
забезпечення виконання зобов'язання.

Ст.549 Цивільного кодексу України
передбачено, що штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

Згідно п.10.3 Договору у випадку затримки
оплати відповідач на вимогу позивача
сплачує останньому 5% від неоплаченої в
строк суми за перший день затримки, та 1%
від неоплаченої в строк суми за кожний
наступний день затримки, але всього не
більше 25% від неоплаченої в строк суми.

Розрахунок штрафу перевірено судом та
встановлено, що він відповідає умовам
договору та вимогам чинного
законодавства.

Наведені законодавчі приписи та
установлені фактичні дані щодо
невиконання відповідачем взятих на
себе зобов'язань по оплаті
поставленого товару у розмірі та у
строк, встановлений договором, дають
підстави для висновку суду про
правомірність позовних вимог щодо
стягнення на користь позивача штрафу в
розмірі 20918,50 грн.

В силу вимог ч.2 ст.625 Цивільного кодексу
України, боржник який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

При цьому, передбачене законом право
кредитора вимагати сплати боргу з
урахуванням індексу інфляції та
процентів річних є способами захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові.

За таких обставин суд визнав позовні
вимоги позивача в сумі 751,78 грн.,
нараховані за індексами інфляції на
суму основного боргу, а також 3603,71 грн. -
3% річних, обгрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір підлягає стягненню з відповідача
на користь позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 509, 526, 530, 546, 549, 610, 611, 625, 626, 712 ЦК
України, ст.193 ГК України, ст.ст. 22, 32, 33, 43,
44, 49, 65, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи -
підприємства ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1) на користь
Приватного підприємства "ПО
Мануфактура" (63503, Харківська обл., м.
Чугуїв, вул. Рози Люксембург, буд. 16-А,
) суму основної
заборгованості у розмірі 83674,00 грн.,
штраф у розмірі 20918,50 грн., 3% річних у
розмірі 3603,71 грн., інфляційні втрати у
розмірі 751,78 та 2178,96 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 07.04.2014 р.

Суддя Т.С. Денисюк