номер провадження справи 2/109/13-20/12/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2014
Справа № 908/4097/13

За позовом: Концерну "Міські
теплові мережі" в особі філії Концерну
"Міські теплові мережі" Жовтневого
району (69091, м. Запоріжжя, бул.
Гвардійський, буд. 137; фактична адреса:
69002, м. Запоріжжя, вул. Артема, буд. 79-а)

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Універсал інвест
мінус" (69095, м. Запоріжжя, пр.
Леніна, буд. 105, прим. 170)

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача: Товариство з обмеженою
відповідальністю "НАШ ДІМ" (69050, м.
Запоріжжя, вул. Радгоспна, буд. 61)

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача: Державний регіональний
проектно-вишукувальний інститут
"Запоріждіпроводгосп" (69095, м. Запоріжжя,
пр. Леніна, буд. 105)

про стягнення 42035,74 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача - Іванчик О.М. (дов. № 9151/27
від 31.12.2013 р.);

Від відповідача - не з'явився;

Від третьої особи (ТОВ «НАШ ДІМ») -
Бургазли А.С. (дов. б/н від 10.01.2014р.);

Від третьої особи (ДРПВІ
«Запоріждіпроводгосп») - Чичерина Т.Д.
(дов. № 120 від 24.03.2014 р.)

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з
відповідача суми 42035,74 грн. вартості
безпідставно набутої теплової енергії
за березень 2012 р. та період: листопад 2012
р. - квітень 2013 р.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 16.12.2013 р.
позовну заяву прийнято до розгляду
суддею Мойсеєнко Т.В., порушено
провадження у справі № 908/4097/13, справі
присвоєно номер провадження 2/109/13,
справу призначено до розгляду на 14.01.2014
р. На підставі ст. 77 ГПК України розгляд
справи відкладався на 04.02.2014 р., 17.02.2014 р.

У зв'язку з перебуванням судді
Мойсеєнко Т.В. у довготривалій
відпустці, необхідністю розгляду
справи по суті, здійснено перерозподіл
справи № 908/4097/13 між суддями та
призначено її до розгляду судді
Гандюковій Л.П.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 10.02.2014 р. справу
№ 908/4097/13 прийнято до розгляду суддею
Гандюковою Л.П., справі присвоєно номер
провадження 2/109/13-20/12/14, судове
засідання призначено на 17.02.2014 р. На
підставі ст. 77 ГПК України розгляд
справи відкладався на 05.03.2014 р. Ухвалою
від 05.03.2014 р. на підставі ст. 27 ГПК
України до участі у справі залучено
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: Товариство з
обмеженою відповідальністю "НАШ ДІМ" та
Державний регіональний
проектно-вишукувальний інститут
"Запоріждіпроводгосп", розгляд справи
відкладено на 25.03.2014 р.

25.03.2014 р. справу розглянуто, оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги, які мотивовані тим, що
Концерн "Міські теплові мережі" на
виконання основної мети своєї
діяльності здійснює постачання
теплової енергії на об'єкт - будинок №
105 по пр. Леніна в м. Запоріжжя, в якому
знаходяться нежитлові приміщення №№
170, 210 літ. А-5, належні відповідачу на
праві власності. Система опалення
нежитлових приміщень, які належать
відповідачу, є невід'ємною частиною
систем опалення будинку № 105 по пр.
Леніна, опалення в приміщення
постачалось централізовано, що
підтверджується актом обстеження
системи теплопостачання від 18.03.2013 р.
Акт складено та підписано
представником позивача та
представником балансоутримувача
будівлі № 105 по пр. Леніна, яким є
Державний регіональний
проектно-вишукувальний інститут
"Запоріждіпроводгосп". Про подачу
теплоносія до будинку № 105 по пр.
Леніна, в т.ч. й до приміщення
відповідача, свідчать звіти
балансоутримувача про кількість
використаної теплової енергії згідно з
показань приладу обліку спожитої
теплової енергії та акт обстеження
приміщення відповідача. За період:
березень 2012 р. та листопад 2012 р. -
квітень 2013 р. позивачем було відпущено
відповідачу теплової енергії на
загальну суму 42035,74 грн., що
підтверджується рахунками та актами
приймання-передачі теплової енергії.
15.08.2013р. відповідачу було направлено
цінним листом вимогу № 1060-04 від 15.08.2013 р.
щодо необхідності оплати вартості
безпідставно набутої теплової енергії
в сумі 42035,74 грн. в 7-денний термін на
підставі ст. 530 ЦК України, а також
рахунки, акти приймання-передачі
теплової енергії та акт звірки на
зазначену суму боргу. Відповідач акти
приймання-передачі теплової енергії не
погодив та не повернув позивачу, суму
боргу не сплатив. В письмовому
поясненні позивача (вих. № 25-ю від 14.01.2014
р., а.с. 59-60 т. 1) зазначено, що згідно з
актом приймання в експлуатацію
приладів обліку теплової енергії від
04.11.2003 р. по пр. Леніна, 105 встановлено
загально-будинковий прилад обліку
(лічильник). Балансоутримувач кожного
місяця надає позивачу звіти про
загальну кількість використаної
теплової енергії на будинок по пр.
Леніна, 105, згідно з показами приладу
обліку спожитої теплової енергії. У
зв'язку з тим, що відповідач не надав
позивачу розрахунку теплового
навантаження, останнім було зроблено
розрахунок теплового навантаження на
приміщення №№ 170, 210 літ. А-5 по пр.
Леніна, 105 на підставі даних
балансоутримувача будівлі в
пропорційному співвідношенні
теплового навантаження на площу, що
належить відповідачу, до теплового
навантаження на загальну площу
будівлі. При виконанні розрахунку
теплового навантаження позивач
керувався нормами та вказівками КТМ 204
України 244-94, Сніп 2.01.01-82, ДБН В.2.5-3962008
Теплові мережі. Нарахування
відповідачу проводились на особистий
рахунок № 600592 по приміщенням №№ 170, 210
літ. А-5 відповідно до розрахунку
теплового навантаження та показань
приладу обліку, встановленого в
будівлі по пр. Леніна, 105, згідно з
місячних звітів балансоутримувача
будівлі. На підставі ст.ст. 387, 1212, 1213 ЦК
України, Закону України "Про
теплопостачання", Правил користування
тепловою енергією, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.10.2007 р. № 1198, позивач просить позов
задовольнити, стягнути з відповідача
вартість безпідставно набутої
теплової енергії за березень 2012 р. та
період: листопад 2012 р. - квітень 2013 р. у
сумі 42035,74 грн.

Відповідач у судові засідання свого
представника не направив, витребувані
документи не представлено. Про час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином: ухвала суду про
порушення провадження у справі
отримана відповідачем 24.12.2013 р., що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення (а.с. 58
т. 1); ухвала суду про прийняття справи
до слухання та призначення судового
засідання отримана відповідачем 25.02.2014
р., що підтверджується повідомленням
про вручення поштового відправлення
(а.с. 121 т. 1). Заяв або клопотань
процесуального характеру від
відповідача не надійшло. 17.02.2014 р. на
адресу суду від відповідача надійшов
письмовий відзив, в якому зазначено,
зокрема, наступне. Будь-яких пропозицій
від позивача стосовно укладення
договору про купівлю-продаж теплової
енергії відповідачу не надходило,
відсутній також і договір про надання
послуг з опалювання. Законодавством
встановлена обов'язковість укладання
договору купівлі-продажу теплової
енергії, який між сторонами не
укладався, та тільки наявність
договору є підставою для виникнення
зобов'язань сторін. В іншому випадку
надання послуг є безпідставним.
Позивачем не надано належного
розрахунку заборгованості
відповідача, не надано доказів
безпідставного набуття відповідачем
майна. Зобов'язання з оплати у
відповідача відсутнє, так як відсутній
відповідний договір. Позивачем не
підтверджено правовстановлюючими
документами права власності
відповідача на нерухоме майно по пр.
Леніна, 105. Постановою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 01.03.2012 р. у
справі № 2а-5628/09/0870 скасовано право
власності ТОВ «Універсал інвест мінус»
на нежитлове приміщення: будівля літ.
А-5, приміщення №№ 170, 210, яке
розташоване по пр. Леніна, 105 в м.
Запоріжжі. Позовні вимоги вважає
незаконними, у задоволенні позову
просить відмовити повністю.

Представник третьої особи (ТОВ «НАШ
ДІМ») у судовому засіданні просив позов
задовольнити. У письмовому відзиві від
25.03.2014 р. зазначив, що постанова
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 01.03.2012 р. у
справі № 2а-5628/09/0870, на яку
посилається відповідач, була 02.10.2012 р.
скасована ухвалою Вищого
адміністративного суду України у
справі № К/9991/28822/12, К/9991/30258/12, К/9991/31668/12.
ТОВ «НАШ ДІМ» не скористалося своїм
правом на поновлення реєстрації права
власності на спірний об'єкт в період з
01.03.2012 р., коли вступила в законну силу
постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 01.03.2012 р. у справі № 2а-5628/09/0870. До
20.08.2013 р. за ТОВ «НАШ ДІМ» фактично не
було зареєстровано право власності на
нежилі приміщення будівлі літ. А-5,
приміщення №№ 170, 210 по пр. Леніна, 105. До
20.08.2013 р. власником зазначених
приміщень було ТОВ «Універсал інвест
мінус». Просить задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Представник третьої особи (ДРПВІ
«Запоріждіпроводгосп») у судовому
засіданні підтримав письмове
пояснення, яке надійшло до суду 21.03.2014 р.
Зазначив, що 89% площ адміністративної
будівлі за адресою: м. Запоріжжя, пр.
Леніна, 105 знаходиться у державній
власності і 11% площ - у приватній
власності. ТОВ «НАШ ДІМ» був власником
частини будівлі приміщень №№ 170, 210 на
4-му і 5-му поверхах загальною площею 436,1
кв.м згідно з свідоцтва № 222 на право
власності на частину будівлі. З вересня
2007 р. по 05.10.2011 р. з ТОВ «НАШ ДІМ»
інститут не мав договору на
відшкодування комунальних послуг та
експлуатаційних витрат на утримання
будівлі. Всі витрати на утримання площі
будівлі, яка є власністю ТОВ «НАШ ДІМ»,
ніс інститут. У зв'язку з цим, 01.11.2009 р. з
Концерном «Міські теплові мережі» було
укладено додаткову угоду до договору №
600267 про зміну теплового навантаження
(виключено теплове навантаження
приміщень №№ 170, 210). 05.10.2011 р. інститут
уклав з новим власником приміщень №№
170, 210 ТОВ «Універсал інвест мінус»
договір на відшкодування комунальних
послуг та експлуатаційних витрат на
утримання будівлі. Згідно з договором
відповідач відшкодовував інституту
витрати за спожиту електроенергію,
воду, скид стічних вод та
експлуатаційні витрати. За спожиту
теплову енергію витрати інституту не
відшкодовувались. З 21.08.2013 р. власником
приміщень №№ 170, 210 стало ТОВ «НАШ ДІМ».

Суд визнав можливим розглянути справу
на підставі ст. 75 ГПК України у
відсутність відповідача, за наявними в
ній матеріалами, оригінали яких
оглянуті в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників
позивача, третіх осіб, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачем заявлено позов про стягнення
з ТОВ «Універсал інвест мінус» суми
42035,74 грн. вартості безпідставно
набутої теплової енергії за березень
2012 р. та період: листопад 2012 р. - квітень
2013 р.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 01.11.2012 р. у
справі № 4/313/09-7/20/10, залишеним
без змін постановою Донецького
апеляційного господарського суду від
17.12.2012 р., відновлено становище, яке
існувало до порушення майнових прав та
законних інтересів ТОВ «НАШ ДІМ» на
нежилі приміщення будівлі Літ. А-5,
приміщення №№ 170, 210, розташовані за
адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 105, на
підставі рішення господарського суду
Запорізької області по справі № 10/333/08
від 14.10.2008 р., яке в подальшому було
скасоване постановою Вищого
господарського суду України від 24.06.2009
р. у справі № 10/333/08, шляхом: поновлення
реєстрації права власності за ТОВ «НАШ
ДІМ» на нерухоме майно, а саме: нежилі
приміщення будівлі Літ. А-5, приміщення
№№ 170, 210, розташовані за адресою: м.
Запоріжжя, пр. Леніна, 105, на які ТОВ «НАШ
ДІМ» незаконно було позбавлено;
витребування майна із чужого
незаконного володіння ТОВ «Універсал
ін вест мінус», а саме: нежилі
приміщення будівлі Літ. А-5, приміщення
№№ 170, 210, розташовані за адресою: м.
Запоріжжя, пр. Леніна, 105, на користь ТОВ
«НАШ ДІМ».

Відповідно до інформаційних довідок з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого
майна від 29.01.2014р. №№ 16949972, 16949044 (а.с. 84-85
т. 1), власником нежитлових приміщень
№№ 170, 210 за адресою: м. Запоріжжя, пр.
Леніна, буд. 105 є ТОВ «НАШ ДІМ» (третя
особа у справі). Підставою виникнення
права власності зазначено рішення
господарського суду Запорізької
області від 01.11.2012р. № 4/313/09-7/20/10,
постанова Донецького апеляційного
господарського суду від 17.12.2012 р.
Державна реєстрація права власності
здійснена 10.08.2013 р., номер запису про
право власності: 2181458, 2180609.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 17.07.2009 р. у
справі № 10/307/09 визнано за ТОВ
«Універсал інвест мінус» право
власності на нежитлове приміщення літ.
А-5, приміщення № 170 (четвертий поверх)
та приміщення 210 (п'ятий поверх), яке
знаходиться за адресою: м. Запоріжжя,
пр. Леніна, 105.

Відповідно до витягів про реєстрацію
права власності на нерухоме майно №№
26601594, 26601684 від 05.07.2010 р. (а.с. 94 т. 1, а.с. 94 т.
1 зі зворотнього боку) за ТОВ «Універсал
інвест мінус» на підставі зазначеного
рішення суду було зареєстровано право
приватної власності на приміщення №№
170, 210 по пр. Леніна, 105 (номер запису 858 в
книзі 5 від 05.07.2010 р.).

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 01.03.2012 р. у справі № 2а-5628/09/0870,
зокрема, скасовано внесення змін в
реєстраційний запис № 858 в
реєстраційній книзі № 5 від 05.07.2010 р. про
реєстрацію права власності на
нежитлове приміщення будівлі Літ. А-5,
приміщення № 170, 210, розташовані за
адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 105 за
ТОВ «Універсал інвест мінус».

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 02.10.2012 р.
№№ К/9991/28822/12, К/9991/30258/12, К/9991/31668/12
зазначену постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 01.03.2012 р.
скасовано.

Таким чином, як вбачається із вище
перерахованих актів, у спірний період
(березень 2012 р., з листопада 2012 р. по
квітень 2013 р. включно) право власності
на нежитлове приміщення будівлі Літ.
А-5, приміщення № 170, 210, розташовані за
адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 105 було
зареєстроване за ТОВ «Універсал інвест
мінус» (відповідачем у справі).

Враховуючи приписи ст. 317 ЦК України,
якою встановлено, що власникові
належить право володіння, користування
та розпорядження своїм майном, суд
приходить до висновку, що в заявлений
позивачем період відповідач
користувався приміщеннями №№ 170, 210 по
пр. Леніна, 105.

Згідно з актом від 18.03.2013 р. (а.с. 45 т. 1),
складеного за участю представників
Концерну "МТМ" та ДРПВІ
«Запоріждіпроводгосп»
(балансоутримувач будівлі № 105 по пр.
Леніна), система опалення будівлі № 105
по пр. Леніна закільцьована, теплоносій
подається централізовано, кількість
теплової енергії обліковується
приладом обліку тепла, який
встановлено на вводі в будівлю;
розподіл спожитої теплової енергії
проводиться згідно з розрахунків, а
саме: ТОВ «Універсал інвест мінус» -
8,668%.

Актом від 04.11.2003 р. (а.с. 66 т. 1) прийнято в
експлуатацію прилад обліку теплової
енергії, встановлений ДРПВІ
«Запоріждіпроводгосп» в будівлі по пр.
Леніна, 105.

Актом від 12.09.2011 р. (а.с. 64 т. 1) приймання в
експлуатацію приладу обліку теплової
енергії (після Держповірки), з 12.09.2011 р.
теплопостачальною організацією
(позивачем) дозволено ДРПВІ
«Запоріждіпроводгосп» експлуатацію
приладу обліку.

У матеріалах справи мається розрахунок
№ 032-ОВ.ИР за 2013 рік (а.с. 43-46 т. 2)
теплового навантаження на опалення
адміністративної будівлі по пр. Леніна,
105, в якому зазначено розподілення
максимального теплового потоку та
опалення по споживачам (ТОВ «Універсал
інвест мінус», площа 436,1 кв.м - 23411,6
ккал/год (8,668%)).

Як слідує з тексту позовної заяви та
усних пояснень представників позивача
та ДРПВІ «Запоріждіпроводгосп»,
наданих у судовому засіданні, система
опалення в приміщеннях №№ 107, 210 єдина
із системою опалення будинку, технічна
можливість відокремити систему
опалення нежилого приміщення від
системи опалення будинку № 105 по пр.
Леніна відсутня.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.4 Статуту
Концерну "Міські теплові мережі"
основною метою діяльності Концерну є
здійснення виробничо-технічної
діяльності, спрямованої на надійне та
безперебійне забезпечення споживачів
тепловою енергією. Предметом
діяльності підприємства є, зокрема,
виробництво теплової енергії,
розподілення теплової енергії для
обігріву житла і побутової потреби
населення та на комунально-побутові
потреби підприємств, організацій,
установ і її збут. Основними функціями
Концерну є: - забезпечення розвитку
теплофікаційного господарства та
забезпечення тепловою енергією для
комунально-побутових потреб населення,
бюджетних установ і організацій,
госпрозрахункових підприємств, інших
об'єктів, розташованих в зоні
діяльності Концерну; - збір коштів за
послуги теплопостачання зони
діяльності Концерну (територія міста
Запоріжжя) з метою централізованих
розрахунків за енергоресурси.

Статтею ст. 1 Закону України "Про
теплопостачання" визначено, що теплова
енергія - товарна продукція, що
виробляється на об'єктах сфери
теплопостачання для опалення,
підігріву питної води, інших
господарських і технологічних потреб
споживачів, призначена для
купівлі-продажу; система
централізованого теплопостачання -
сукупність джерел теплової енергії,
магістральних та місцевих
(розподільчих) теплових мереж, що
об'єднані між собою та
використовуються для
теплозабезпечення споживача,
населеного пункту, яка включає системи
децентралізованого та
помірно-централізованого
теплопостачання.

Відповідно до ст.ст. 13, 16 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги"
централізоване опалення належить до
житлово-комунальних послуг, порядок
надання, якісні та кількісні
показники яких мають відповідати
умовам договору та вимогам
законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 275 ГК України відпуск
енергії без оформлення договору
енергопостачання не допускається.

Отже, споживання теплової енергії
можливо лише на підставі договору.

Сторонами у справі укладеного договору
купівлі-продажу теплової енергії не
надано, згідно з поясненнями (усними та
письмовими) такий договір не укладався.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 05.07.2012 р. у
справі № 5009/1548/12, яке залишено
без змін постановою Донецького
апеляційного господарського суду від
26.09.2012 р., позов Концерну "Міські теплові
мережі" в особі Філії Концерну "МТМ"
Жовтневого району до ТОВ "Універсал
інвест мінус" задоволено, з ТОВ
"Універсал інвест мінус" на користь
Концерну «Міські теплові мережі"
стягнуто 59782,74 грн. боргу (безпідставно
спожитої теплової енергії) за період з
липня 2010 р. по лютий 2012 р.

Позивачем заявлено вимогу про
стягнення з відповідача на підставі
ст.ст. 1212, 1213 ЦК України вартості
безпідставно набутої теплової енергії
за березень 2012 р. та за період з
листопада 2012 р. по квітень 2013 р. включно.

Матеріали справи свідчать, що
Концерном "Міські теплові мережі" було
розроблено розрахунок теплового
потоку на опалення № 1255/14 від 06.03.2012 р.
на об'єкт: приміщення ТОВ " Універсал
інвест мінус " по пр. Леніна, 105.
Відповідно до даного розрахунку
максимальний тепловий потік на
опалення приміщення складає 24336
ккал/год.

Статтею 19 Закону України "Про
теплопостачання" визначено обов'язок
споживача щомісячно здійснювати
оплату теплопостачальній
організації за фактично отриману
теплову енергію.

Із матеріалів справи слідує, що 01.11.2009 р.
між позивачем та ДРПВІ
«Запоріждіпроводгосп»
(балансоутримувачем будівлі № 105 по пр.
Леніна) було укладено додаткову угоду
№ б/н (а.с. 134 т. 1) до договору
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді № 600267 від 01.09.2006 р.,
відповідно до якої в зв'язку з
виключенням з договору прим. ТОВ «НАШ
ДІМ» (право власності на які у спірний
період було зареєстровано за
відповідачем) було змінено дані про
теплове навантаження.

В матеріалах справи маються звіти
ДРПВІ «Запоріждіпроводгосп» (а.с. 49-55 т.
1) про використання кількості теплової
енергії для опалення будівлі по пр.
Леніна, 105, в т.ч. по приміщенням №№ 170,
210, за березень 2012 р., з листопада 2012 р. по
квітень 2013 р.

Із документів, долучених позивачем до
позовної заяви, вбачається, що останнім
щомісячно на адресу відповідача поштою
направлялися рахунки за спожиту
теплову енергію та акти
приймання-передачі теплової енергії.
Так, за березень 2012 р., з листопада 2012 р.
по квітень 2013 р. було направлено
рахунків та актів на загальну суму 42035,74
грн. (у березні 2012 р. відпущено теплової
енергії 4,302 Гкал на суму 3980,72 грн., у
листопаді 2012 р. - 2,01 Гкал на суму 1859,89
грн., у грудні 2012 р. - 12,0031 Гкал на суму
11106,71 грн., у січні 2013 р. - 11,7834 Гкал на
суму 10903,42 грн., у лютому 2013 р. - 9,175 Гкал
на суму 8489,81 грн., у березні 2013 р. - 4,6565
Гкал на суму 4308,76 грн., у квітні 2013 р. -
1,49833 Гкал на суму 1386,43 грн.).

Акти приймання-передачі теплової
енергії відповідачем підписані не були
та на адресу позивача не повернуті,
будь-яких письмових
заперечень/зауважень стосовно
нарахування суми за оплату теплової
енергії в спірний період відповідач
позивачу не направляв. В рахунках та
актах зазначено, що нарахування
проводились на особовий рахунок
відповідача № 600592.

Як слідує з матеріалів справи та усних
пояснень представника позивача,
нарахування відповідачу, в зв'язку з
відсутністю укладеного договору,
проводилось на його особовий рахунок №
600592 згідно з показів приладу обліку,
встановленого в будівлі по пр. Леніна,
105, у відсотковому співвідношенні від
теплового навантаження. Нарахування
проводилось за тарифами за спожиту
теплову енергію, встановленими
постановою Національної комісії
регулювання ринку комунальних послуг
України від 30.09.2011 р. № 127 «Про
встановлення тарифів на теплову
енергію Концерну «Міські теплові
мережі».

15.08.2013 р., що підтверджується копією
фіскального чеку № 3866 від 15.08.2013 р. та
реєстром на відправку замовленої
кореспонденції (а.с. 42 т. 1), позивач
направив на адресу відповідача вимогу
про сплату заборгованості в сумі 42035,74
грн. разом із вимогою відповідачу були
направлені акти приймання-передачі
теплової енергії та рахунки за спожиту
теплову енергію за період з березня 2012
р. по квітень 2013 р.

Відповідь на вимогу відповідач не
надав, заборгованість не сплатив.

Згідно з ст.ст. 11, 509 Цивільного
кодексу України зобов'язання виникають
з договору або інших підстав, зокрема,
юридичного факту, внаслідок заподіяння
шкоди іншій особі, а так само внаслідок
придбання або збереження майна за
рахунок коштів іншої особи без
достатніх підстав.

Відповідно до ст.ст. 1212, 1213 глави 83
ЦК України особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала. У разі неможливості повернути
в натурі потерпілому безпідставно
набуте майно відшкодовується його
вартість, яка визначається на момент
розгляду судом справи про повернення
майна.

Згідно з ст. 193 ГК України, ст.ст. 525, 526
ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
правових актів, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Із матеріалів справи слідує, що
враховуючи те, що система опалення
нежилого приміщення (приміщення №№ 170,
210) по пр. Леніна, 150, право приватної
власності на яке було зареєстровано за
ТОВ "Універсал інвест мінус", не
відособлена від системи опалення
будинку за адресою: м. Запоріжжя, пр.
Леніна, 150, позивач у період з березня
2012 року та з листопада 2012 року по
квітень 2013 року щомісячно постачав
відповідачу теплову енергію, на адресу:
м. Запоріжжя, пр. Леніна, 105/170 направляв
відповідачеві поштою акти
приймання-передачі теплової енергії, а
також рахунки на їх оплату, що
підтверджується відповідними
реєстрами (а.с. 32-38 т. 1). У зв'язку з
відсутністю на той час укладеного між
сторонами договору купівлі-продажу
теплової енергії, нарахування за
відпущену відповідачу теплову енергію
проводилося згідно з його особовим
рахунком № 600592. У примітці актів
приймання-передачі повідомлялося про
необхідність повернення оформленого
належним чином одного примірника акту
теплопостачальній організації,
зазначено, що у разі неповернення
оформленого акту або ненадання
письмових заперечень про підписання
акту, акт вважається погодженим.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК
України, якщо строк (термін) виконання
боржником обов'язку не встановлений
або визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Враховуючи вимоги вказаної норми,
відповідачу на вищезазначену адресу
було направлено лист-вимогу № 1060-04 від
15.08.2013 р. (а.с. 41 т. 1) із повідомленням про
наявну у нього станом на 01.07.2013 року
заборгованість у сумі 42035,74 грн. за
безпідставно спожиту теплову енергію
по нежилому приміщенню по пр. Леніна, 105
(приміщення №№ 170, 210) та з вимогою
сплатити зазначену заборгованість в
7-денний термін із моменту пред'явлення
вимоги на зазначені в вимозі платіжні
реквізити.

Відповідач направлені йому акти
приймання-передачі теплової енергії не
оформив, письмових заперечень щодо цих
актів позивачу не направив, будь-якої
відповіді на лист-вимогу не надав.

До позовної заяви позивачем долучено
методику, згідно з якою позивачем
здійснювалося нарахування за теплову
енергію відповідачу за спірний період.

Пунктом 23 Правил користування тепловою
енергією, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 р.
№ 1198, визначено, що розрахунки за
спожиту теплову енергію здійснюються
на межі продажу, яка є межею
балансової належності
(відповідальності), відповідно до
договору на підставі показів

вузла обліку згідно з діючими тарифами
(цінами), затвердженими в
установленому порядку. У споживачів, що
не мають приладів комерційного обліку,
обсяг фактично спожитої теплової
енергії розраховується відповідно до
теплового навантаження, визначеного
у договорі, з урахуванням
середньомісячної фактичної
температури теплоносія в теплових
мережах теплопостачальної
організації, середньомісячної
температури зовнішнього повітря та
кількості годин (діб) роботи
тепловикористального обладнання в
розрахунковому періоді.

Як було зазначено вище, позивачем
було здійснено розрахунок теплового
потоку на опалення приміщення
відповідача по пр. Леніна, 105. Згідно з
поясненнями позивача та
балансоутримувача будинку по пр.
Леніна, 105 (третьої особи у справі), по
пр. Леніна, 105 на системі
теплозабезпечення встановлений вузол
обліку, що підтверджується також
матеріалами справи. Таким чином, об'єм
фактично спожитої теплової енергії
розраховувався позивачем відповідно
до показів загальнобудинкового
приладу обліку, теплове навантаження
було розраховано згідно з розрахунком
№ 1255/14 від 06.03.2012 р. (а.с. 43-44 т. 1).

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Згідно з ст. 632 ЦК України у випадках,
встановлених законом, застосовуються
ціни (тарифи, ставки тощо), які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про
теплопостачання" до повноважень
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
комунальних послуг, у сфері
теплопостачання належить встановлення
тарифів на теплову енергію суб'єктам
природних монополій у сфері
теплопостачання, ліцензування
діяльності яких здійснюється Комісією.

У методиці нарахувань за теплову
енергію (а.с. 46- 48 т. 1) зазначені тарифи,
затверджені постановою Національної
комісії регулювання ринку комунальних
послуг України № 127 від 30.09.2011 р., яка
була чинною на момент надання теплової
енергії відповідачу у спірний період.
Зазначеною постановою встановлено
Концерну «Міські теплові мережі»
тарифи на теплову енергію: для потреб
бюджетних установ - 719,95 грн. за 1 Гкал
(без ПДВ); для потреб інших споживачів -
771,10 грн. за 1 Гкал (без ПДВ). В рахунках,
що виставлялися відповідачу для
оплати, та актах приймання-передачі
теплової енергії вказувався тариф на
теплову енергію, затверджений
вищезазначеною постановою № 127 від
30.09.2011 р. Згідно з актами
приймання-передачі теплової енергії та
виставлених рахунків за спірний період
загальна сума, нарахована відповідачу
за спожиту теплоенергію склала 42035,74
грн., яка сплачена відповідачем не була.

Враховуючи вищевикладене,
дослідженими судом матеріалами справи
підтверджується факт набуття,
збереження майна (теплової енергії)
відповідачем без достатньої правової
підстави (за відсутності договору).
Теплова енергія є специфічною товарною
продукцією, яку неможливо повернути в
натурі, отже відшкодуванню підлягає її
вартість.

Згідно з ст. 129 Конституції України, ст.
4-3 ГПК України судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Відповідно до ст.
22 ГПК України сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Відповідач доказів оплати заявленої до
стягнення суми суду не представив,
заперечення відповідача, викладені в
письмовому відзиві, спростовуються
наведеним вище.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги про
стягнення суми 42035,74 грн. вартості
безпідставно набутої теплової енергії
є обґрунтованими, доведеними,
відповідають вимогам чинного
законодавства України та підлягають
задоволенню.

Згідно з ст. 49 ГПК України судовий збір
покладається на відповідача, оскільки
спір виник внаслідок його
неправильних дій.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Універсал інвест
мінус" (69095, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд.
105, прим. 170, ) на користь
концерну "Міські теплові мережі" (69091, м.
Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137,
фактична адреса: 69002, м. Запоріжжя, вул.
Артема, 79а, , поточний
рахунок зі спеціальним режимом
використання № 1951 у Філії -
Запорізьке обласне управління ПАТ
"Державний ощадний банк України", МФО
313957 ) вартість безпідставно набутої
теплової енергії за березень 2012 р. та
період: листопад 2012 р. - квітень 2013 р. в
сумі 42035 (сорок дві тисячі тридцять
п'ять) грн. 74 коп., суму 1720 (одна тисяча
сімсот двадцять) грн. 50 коп. судового
збору. Видати наказ.

Повне рішення складено 27 березня 2014 р.

Суддя
Л. П. Гандюкова

Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання
(складення).