ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.03.2014
Справа № 905/929/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Левшиної Я.О., при
секретарі судового засідання
Чистюхіній Ю.А., розглянув у відкритому
судовому засіданні справу

за позовною заявою: Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дружківський фарфоровий завод», м.
Дружківка Донецької області, Україна

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фартрейд», м.
Ульяновськ Російської федерації

про: стягнення заборгованості у
розмірі 1026944,64 російських рублів, що на
день подання позову складає 252669,46
гривень.

За участю уповноважених представників:

від позивача: Панченко М.В. (за
довіреністю № 117 від 10.02.2014р.);

від відповідача: Халус Р.Ю. (за
довіреністю № 73АА 0559738 від 18.10.2013р.).

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Дружківський
фарфоровий завод», м. Дружківка
Донецької області звернулось до
господарського суду Донецької області
з позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фартрейд», м.
Ульяновськ Російської федерації про
стягнення заборгованості у розмірі
1026944,64 російських рублів, що на день
подання позову складає 252669,46 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем зобов'язань за контрактом
ВЭД №18 від 10.12.2009р., в частині
розрахунків за поставлений товар,
внаслідок чого утворилась
заборгованість у розмірі 1026944,64
російських рублів.

На підтвердження вказаних обставин
позивач надав: контракт ВЭД №18 від
10.12.2009р. та додаткові угоди до договору
№ 4, № 5; декларацію № 700020000/2013/009598 від
13.11.2013р.; товарно-транспортну накладну
СМR № 554258 від 13.11.2013р.; рахунок-фактури №
248 від 07.11.2013р.; специфікацію № 106 від
07.11.2013р. до контракту ВЭД №18 від 10.12.2009р.;
правоустановчі документи.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 11.02.2014р. позовну заяву
прийнято до розгляду та порушено
провадження у справі. Справу
призначено до розгляду на 24.03.2014р.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 11.02.2014р. зупинено
провадження у справі до виконання
Арбітражним судом Ульяновської
області, Російської федерації,
доручення господарського суду
Донецької області про вручення
відповідачу ухвали від 11.02.2014р. про
порушення провадження по справі
№905/929/14.

Ухвалою суду від 24.03.2014р. поновлено
провадження у справі № 905/929/14 у зв'язку
з усуненням обставин, що зумовили
зупинення провадження у справі.

Від відповідача до канцелярії суду
надійшла заява № 38 від 10.03.2014р., в якій
останній позовні вимоги визнав у
повному обсягу. Також надав: акт звірки
взаємних розрахунків за підписом
представника позивача та відповідача
станом на 11.02.2014р.; правоустановчі
документи.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

10.12.2009р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Дружківський
фарфоровий завод», м. Дружківка
Донецької області (продавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Фартрейд», м.
Ульяновськ Російської федерації
(покупець), укладено контракт ВЭД №18
(далі-контракт) (а.с. 78), відповідно до
п.1.1 якого продавець продає посуд
фарфоровий (надалі іменований товар) в
асортименті, відповідно до попередньої
заявки, а покупець купує та оплачує
товар на умовах даного контракту.

Загальна сума контракту, відповідно до
п. 2.1 (з урахування додаткової угоди №4
від 22.04.2013р.), складає 200 000 000,00 (двісті
мільйонів) російських рублів.

Асортимент, кількість та ціни на товар,
за приписами п.2.2 контракту, зазначені у
специфікаціях, які є невід'ємною
частиною цього Контракту, які
узгоджуються на кожну окрему партію
товару, яка відвантажується.

Згідно п.6.1 контракту, валютою платежу
є: Російський рубль.

Пунктом 6.2 контракту (з урахування
додаткової угоди №4 від 22.04.2013р.)
передбачено, що покупець зобов'язаний
здійснити 100% оплату вартості кожної
партії товару протягом 90 (дев'яноста)
календарних днів, з моменту
відвантаження товару продавцем на
транспортний засіб, наданий покупцем,
відповідно до специфікації на партію
товару або рахунку-фактури. Датою
відвантаження продукції, вважається
дата повного митного оформлення на
території України.

Оплата здійснюється банківським
переказом на рахунок продавця. (п.6.3
контракту).

Відповідно до п.9.2 контракту (з
урахування додаткової угоди № 5 від
20.05.2013р.), суперечки, за якими сторони не
дійшли згоди, підлягають розгляду у
Господарському суді Донецької області,
розташованому за адресою: Україна, 83048,
м. Донецьк, вул. Артема, 157.

Згідно п.10.6 Контракту (з урахування
Додаткової угоди №4 від 22.04.2013р.), даний
контракт вступає в силу з дати його
підписання та діє до 31.12.2018р.

Сторонами до контракту ВЭД №18 від
10.12.2009р. була підписана специфікація
№106 від 07.11.2013р., в якій узгоджено
найменування товару, його кількість,
ціна та загальна сума (а.с. 14).

На підставі специфікації № 106 від
07.11.2013р. було виставлено
рахунок-фактуру № 248 від 07.11.2013р. на
загальну суму 1026944,64 російських рублів
(а.с. 13).

Відповідно до наданих до матеріалів
справи міжнародної
товарно-транспортної накладної СМR №
554258 від 13.11.2013р., митної декларації №
700020000/2013/009598 від 13.11.2013р. Товариству з
обмеженою відповідальністю
«Фартрейд», м.Ульяновськ, Росія був
поставлений товар на загальну суму
1026944,64 російських рублів.

Факт постачання позивачем товару на
вказану суму за контрактом ВЭД №18 від
10.12.2009р. відповідачем підтверджено.

Відповідач не виконав своїх обов'язків
зі сплати поставленого товару,
внаслідок чого у останнього виникла
заборгованість у розмірі 1026944,64
російських рублів, у зв'язку з чим
позивач звернувся до господарського
суду з розглядуваним позовом.

Згідно зі ст.33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим ( ст.43 Господарського
процесуального кодексу України).

Враховуючи положення контракту
стосовно того, що до відносин сторін,
які виникають з даного контракту,
застосовується матеріальне право
України, суд оцінивши зміст
зазначеного контракту, дійшов
висновку, що укладений правочин за
своїм змістом та правовою природою є
договором поставки, який підпадає під
правове регулювання норм статті 712
Цивільного кодексу України та статей
264-271 Господарського кодексу України. В
частині, що не суперечить договору, до
вказаного правочину також
застосовуються норми Цивільного
кодексу України, які регулюють правила
купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного
кодексу України).

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст.265 Господарського кодексу
України, за договором поставки одна
сторона - постачальник зобов'язується
передати (поставити) у зумовлені строки
(строк) другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1, ч.2 статті 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язання і
одностороння зміна умов договору не
допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до приписів ч.1 ст.530
Цивільного кодексу України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з п.6.2 контракту ВЭД №18 від
10.12.2009р., викладеного в редакції
додаткової угоди №4 від 22.04.2013р.,
покупець зобов'язаний провести 100%
оплату вартості кожної партії товару
на протягом 90 (дев'яносто) календарних
днів з моменту відвантаження товару
продавцем на транспортний засіб,
наданий покупцем, згідно зі
специфікацією на партію товару або
рахунку фактури. Датою оплати
вважається дата списання грошових
коштів з рахунку покупця. Датою
відвантаження партії товару
вважається дата повного митного
оформлення на території України.

За висновками суду, свої зобов`язання
щодо своєчасної та повної сплати
позивачу грошових коштів в сумі 1026944,64
російських рублів за контрактом ВЭД №18
від 10.12.2009р. всупереч ст.526 Цивільного
кодексу України, ст.193 Господарського
кодексу України відповідач не виконав.

Зокрема, згідно з наданим до матеріалів
справи актом звірки взаємних
розрахунків від 11.02.2014р., який
підписаний між сторонами без будь-яких
зауважень або заперечень, станом на
11.02.2014р. наявна заборгованість
відповідача перед позивачем в сумі
1026944,64 російських рублів.

Відповідач в письмовій заяві № 38 від
10.03.2014р. (а.с. 34) позовні вимоги визнав
повністю в сумі 1026944,64 російських
рублів.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
відповідач має право визнати позов
повністю або частково. При цьому,
згідно ч. 6 цієї статті суд не приймає
визнання позову, якщо ці дії суперечать
законодавству або порушують
чиїх-небудь права і охоронюваних
законом інтересів.

За змістом ч. 5 ст. 78 Господарського
процесуального кодексу України
визнання позову відповідачем є
підставою для прийняття рішення про
задоволення позову за умови, якщо дії
відповідача не суперечать
законодавству і не порушують
охоронюваних інтересів інших осіб.

В контексті означених норм, суд
зауважує на наступному:

По-перше, визнання позову
опосередковано у належній письмовій
формі, визначеній ч. 1 ст. 78
Господарського процесуального кодексу
України;

По-друге, визнання позову здійсненою
уповноваженою (а.с. 51) на вчинення такої
процесуальної дії особою;

По-третє, оскільки учасниками спірних
правовідносин є лише позивач та
відповідач, остільки визнання позовних
вимог як таке не має безпосередніх
негативних наслідків для прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

З огляду на дані норми права та
встановлені судом обставини справи,
суд дійшов висновку про наявність
підстав для стягнення з відповідача
суми боргу у розмірі 1026944,64 російських
рублів.

Судові витрати у відповідності до
вимог ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 615, 712 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 193, 265
Господарського кодексу України, ст.ст.
22, 33, 34, 43, 44, 49, 78, ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дружківський фарфоровий завод», м.
Дружківка Донецької області, Україна
() до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фартрейд», м.
Ульяновськ Російської федерації (ІНН
) про стягнення заборгованості у
розмірі 1026944,64 російських рублів, що на
день подання позову складає 252669,46
гривень задовольнити у повному обсягу.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фартрейд» (432072
Росія, м.Ульяновськ, вул. 40-річчя
Побєди, б.9, ІНН , КПП 732801001, ОГРН
085, ОКПО 25370057, р/р в
Ульяновском РФ ОАО «Россельхозбанк»
к/с БИК 047308897 в ГРКЦ ГУ БАНКА
РОССИИ ПО УЛЬЯНОВСКОЙ ОБЛ.) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дружківський
фарфоровий завод» (84205, Донецька
область, м. Дружківка, вул. Педагогічна,
будинок 18, ) суму боргу у
розмірі 1026944,64 російських рублів, що на
день подання позову складає 252669,46
гривень та витрати по сплаті судового
збору у розмірі 5053,39 гривень.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

3. Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано, а у разі подання апеляційної
скарги - після розгляду справи
апеляційним господарським судом, якщо
рішення не буде скасовано.

4. У судовому засіданні 24.03.2014р.
проголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Повний текст рішення складено та
підписано 26.03.2014р.

Суддя
Я.О. Левшина

Вх: 8797/14

надруковано 3 прим.:

1 - ГСДО,

1 - позивачу

1 - відповідачу

КОПИЯ

ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД ДОНЕЦКОЙ ОБЛАСТИ

83048, Украина, г.Донецк, ул.Артема, 157,
тел.

Р Е Ш Е Н И Е

именем Украины

24.03.2014р.
дело №905/929/14

Хозяйственный суд Донецкой области в
составе судьи Левшиной Я.А., рассмотрев
материалы дела

по исковому заявлению: Общества с
ограниченной ответственностью
«Дружковский фарфоровый завод», г.
Дружковка, Донецкой области Украина

к ответчику: Обществу с ограниченной
ответственностью «Фартрейд», г.
Ульяновск, Российской Федерации

о: взыскании задолженности в размере
1026944,64 российских рублей, что на день
подачи иска составляет 252669,46 гривен.

При участии представителей сторон:

от истца: Панченко М.В. (за
доверенностью № 117 від 10.02.2014р.);

от ответчика: Халус Р.Ю. (за
доверенностью № 73АА 0559738 від 18.10.2013р.).

СУТЬ ДЕЛА:

Общество с ограниченной
ответственностью «Дружковский
фарфоровый завод», г. Дружковка
Донецкой области обратилось в
хозяйственный суд Донецкой области с
исковым заявлением к Обществу с
ограниченной ответственностью
«Фартрейд», г. Ульяновск Российской
Федерации о взыскании задолженности в
размере 1026944,64 российских рублей, что на
день подачи иска составляет 252669,46
гривен.

В обосновавание исковых требований
истец ссылается на ненадлежащее
выполнение ответчиком обязательств по
контракту ВЭД №18 от 10.12.2009г., в части
расчетов за поставленый товар,
вследствие чего возникла
задолженность в размере 1026944,64
российских рублей.

В подтверждение указанных
обстоятельств истец предоставил:
контракт ВЭД №18 от 10.12.2009г. и
дополнительные соглашения к договору
№4, № 5; декларацию №700020000/2013/009598 от
13.11.2013г.; товарно-транспортную
накладную СМR № 554258 от 13.11.2013г.; счет
фактуру №248 от 07.11.2013г.; спецификацию №
106 от 07.11.2013г. к контракту ВЭД №18 от
10.12.2009г.; правоустановливающие
документы.

Определением хозяйственного суда
Донецкой области от 11.02.2014г. исковое
заявление принято к рассмотрению и
возбужено производство по делу. Дело
назначено к рассмотрению на 24.03.2014г.

Определением хозяйственного суда
Донецкой области от 11.02.2014г.
приостановлено производство по делу
до исполнения Арбитражным судом
Ульяновской области, Российской
Федерации, поручения хозяйственного
суда Донецкой области о вручении
ответчику определения от 11.02.2014г. о
возбуждении производства по делу
№905/929/14.

Определением суда от 24.03.2014г.
возобновлено производство по делу №
905/929/14 в связи с устранением
обстоятельств, которые повлекли
приостановление производства по делу.

От ответчика в канцелярию суда
поступило заявление № 38 от 10.03.2014р., в
котором последний исковые требования
признал в полном объеме. Также
предоставил: акт сверки взаимных
расчетов за подписью представителя
истца и ответчика по состоянию на
11.02.2014р.; правоустанавливающие
документы.

Рассмотрев материалы дела, суд

УСТАНОВИЛ:

10.12.2009г. между Обществом с ограниченной
ответственностью «Дружковский
фарфоровый завод», г. Дружковка
Донецкой области (продавец) и Обществом
с ограниченной ответственностью
«Фартрейд», г. Ульяновськ Российской
федерации (покупатель), был заключен
контракт ВЭД №18 (далее - контракт) (л.д.
78), согласно п. 1.1. которого продавец
продает посуду фарфоровую (в
дальнейшем именуемую товар) в
ассортименте, согласно
предварительной заявке, а покупатель
приобретает и оплачивает товар на
условиях данного контракта.

Общая сумма контракта, в соответствии с
п.2.1 контракта (с учетом
дополнительного соглашения №4 от
22.04.2013р.), составляет 200 000 000,00 (двести
миллионов) российских рублей.

Ассортимент, количество и цены на
товар, согласно п.2.2 контракта, указаны
в спецификациях, которые являются
неотъемлемой частью настоящего
контракта, которые согласовываются на
каждую отдельную отгружаемую партию
товара.

Согласно п.6.1 контракта, валютой
платежа является: Российский рубль.

Пунктом 6.2 контракта (с учетом
дополнительного соглашения №4 от
22.04.2013р.) предусмотрено, что покупатель
обязан осуществить 100% оплату стоимости
каждой партии товара в течение 90
(девяноста) календарных дней, с момента
отгрузки товара продавцом на
транспортное средство предоставленное
покупателем, согласно спецификации на
партию товара или счет-фактуре. Датой
отгрузки продукции, считается дата
полного таможенного оформления на
территории Украины.

Оплата производится банковским
переводом на счет продавца (п.6.3
контракта).

В соответствии с п.9.2 контракта (с
учетом дополнительного соглашения №5
от 20.05.2013р.), споры, которые не
урегулированы сторонами, подлежат
рассмотрению в хозяйственном суде
Донецкой области, который находится по
адресу: Украина, 83048, г. Донецк, ул.
Артема, 157.

Согласно п.10.6 контракта (с учетом
дополнительного соглашения №4 от
22.04.2013р.), настоящий контракт вступает в
силу с даты его подписания и действует
до 31 декабря 2018р.

Сторонами к контракту ВЭД № 18 от
10.12.2009г. была подписана спецификация №
106 от 07.11.2013р., в которой согласованы
наименование товара, его количество,
цена и общая сумма (л.д. 14).

На основании спецификации № 106 от
07.11.2013р. было выставлено счет-фактуру №
248 от 07.11.2013р. на общую сумму 1026944,64
российских рублей (л.д. 13).

Согласно предоставленным в материалы
дела международной
товарно-транспортной накладной СМR №
554258 от 13.11.2013г., таможенной декларации №
700020000/2013/009598 от 13.11.2013г. Обществу с
ограниченной ответственностью
«Фартрейд», г.Ульяновск, Россия был
поставлен товар на общую сумму 1026944,64
российских рублей.

Факт поставки истцом товара на
указанную сумму по контракту ВЭД № 18 от
10.12.2009г. ответчиком подтвержден.

Ответчик не выполнил своих
обязанностей по оплате поставленного
товара, в результате чего у последнего
образовалась задолженность в размере
1026944,64 российских рублей, в связи с чем
истец обратился в хозяйственный суд с
рассматриваемым иском.

Согласно ст. 33 Хозяйственного
процессуального кодекса Украины,
каждая сторона должна доказать те
обстоятельства, на которые она
ссылается как на основание своих
требований и возражений.
Доказательства предоставляются
сторонами и другими участниками
хозяйственного процесса.

В соответствии со ст. 34 Хозяйственного
процессуального кодекса Украины,
хозяйственный суд принимает только те
доказательства, которые имеют значение
для дела. Обстоятельства дела, которые
в соответствии с законодательством
должны быть подтверждены
определенными средствами доказывания,
не могут подтверждаться другими
средствами доказывания.

Хозяйственный суд оценивает
доказательства по своему внутреннему
убеждению, основанному на
всестороннем, полном и объективном
рассмотрении в судебном процессе всех
обстоятельств дела в их совокупности,
руководствуясь законом. Никакие
доказательства не имеют для
хозяйственного суда заранее
установленной силы. Признание одной
стороной фактических данных и
обстоятельств, которыми другая сторона
обосновывает свои требования или
возражения, для хозяйственного суда не
является обязательным (ст.43
Хозяйственного процессуального
кодекса Украины).

Учитывая положения контракта
относительно того, что к отношениям
сторон, которые возникают из данного
контракта, применяется материальное
право Украины, суд оценив содержание
данного контракта, пришел к заключению,
что заключенная правовая сделка по
своему содержанию и правовой природе
является договором поставки, который
подпадает под правовое регулирование
норм статьи 712 Гражданского кодекса
Украины и статей 264-271 Хозяйственного
кодекса Украины. В части, что не
противоречит договору, к указанной
правовой сделке также применяются
нормы Гражданского кодекса Украины,
которые регулируют правила
купли-продажи (статье 655-697 Гражданского
кодекса Украины).

В соответствии со ст.509 Гражданского
кодекса Украины, обязательством
является правоотношение, в котором
одна сторона (должник) обязана
совершить в пользу другой стороны
(кредитора) определенное действие
(передать имущество, выполнить работу,
оказать услугу, оплатить деньги и тому
подобное) или воздержаться от
определенного действия, а кредитор
имеет право требовать от должника
выполнения его обязанностей.

Согласно ч.2 ст.11 Гражданского кодекса
Украины, основаниями возникновения
гражданских прав и обязанностей, в
частности, являются договора и другие
правовые сделки.

Согласно ч.1 ст.265 Хозяйственного
кодекса Украины, по договору поставки
одна сторона - поставщик обязуется
передать (поставить) в
предопределенные сроки (срок) второй
стороне - покупателю товар (товары), а
покупатель обязывается принять
указанный товар(товары) и оплатить за
него определенную денежную сумму.

Согласно ч.1, ч.2 статьи 712 Гражданского
кодекса Украины по договору поставки
продавец (поставщик), который
осуществляет предпринимательскую
деятельность, обязывается передать в
установленный срок (сроки) товар в
собственность покупателя для
использования его в
предпринимательской деятельности или
в других целях, не связанных с личным,
семейным, домашним или другим подобным
использованием, а покупатель
обязывается принять товар и оплатить
за него определенную денежную сумму.

Согласно требованиям ст.ст. 525 , 615
Гражданского кодекса Украины
односторонний отказ от исполнения
обязательства и одностороннее
изменение условий договора не
допускаются.

За предписанием ст. 526 Гражданского
кодекса Украины обязательство должно
выполняться надлежащим образом
согласно условиям договора и
требованиями закона, иных правовых
актов, а в отсутствии таких условий и
требований - в соответствии с обычаями
делового оборота или других
требований, которые обычно ставятся.

По содержанию ст. 193 Хозяйственного
кодекса Украины субъекты
хозяйствования и другие участники
хозяйственных отношений должны
выполнять хозяйственные обязательства
надлежащим образом в соответствии с
законом, других правовых актов,
договора, а при отсутствии таких
условий и требований - в соответствии с
требованиями , что в определенных
условиях обычно ставятся.

Согласно предписаний ч.1 ст.530
Гражданского кодекса Украины если в
обязательстве установлен срок (дата)
его выполнения, то оно подлежит
исполнению в этот срок.

Согласно п.6.2 контракта ВЭД №18 от
10.12.2009г., изложенного в редакции
дополнительного соглашения №4 от
22.04.2013г., покупатель обязан осуществить
100% оплату стоимости каждой партии
товара в течение 90 (девяноста)
календарных дней, с момента отгрузки
товара продавцом на транспортное
средство предоставленное покупателем,
согласно спецификации на партию товара
или счет-фактуре. Датой отгрузки партии
товара, считается дата полного
таможенного оформления на территории
Украины.

По заключению суда, свои обязательства
по своевременной и полной оплате истцу
денежных средств в сумме 1026944,64
российских рублей по контракту ВЭД № 18
от 10.12.2009г. вопреки ст.526 Гражданского
кодекса Украины, ст.193 Хозяйственного
кодекса Украины ответчик не выполнил.

В частности, согласно предоставленному
в материалы дела акта сверки взаимных
расчетов от 11.02.2014г., который подписан
между сторонами без каких-либо
замечаний или возражений, по состоянию
на 11.02.2014г. имеется задолженность
ответчика перед истцом в сумме 1026944,64
российских рублей .

Ответчик в письменном заявлении № 38 от
10.03.2014г. ( л.д. 34 ) исковые требования
признал в сумме 1026944,64 российских
рублей .

Согласно ч. 5 ст. 22 Хозяйственного
процессуального кодекса Украины
ответчик вправе признать иск полностью
или частично. При этом , согласно ч. 6
этой статьи суд не принимает признание
иска, если эти действия противоречат
законодательству или нарушают
чьих-либо прав и охраняемых законом
интересов.

По смыслу ч. 5 ст. 78 Хозяйственного
процессуального кодекса Украины
признание иска ответчиком является
основанием для принятия решения об
удовлетворении иска при условии, если
действия ответчика не противоречат
законодательству и не нарушают
охраняемых интересов других лиц.

В контексте указанных норм, суд
отмечает следующее:

Во-первых, признание иска косвенно в
надлежащей письменной форме,
определенной ч. 1 ст . 78 Хозяйственного
процессуального кодекса Украины ;

Во-вторых, признание иска
осуществленно уполномоченным ( л.д. 51 )
на совершение такого процессуального
действия лицом;

В-третьих, поскольку участниками
спорных правоотношений являются
только истец и ответчик, постольку
признание исковых требований как
таковое не имеет непосредственных
негативных последствий для прав и
охраняемых законом интересов других
лиц.

Учитывая данные нормы права и
установленные судом обстоятельства
дела, суд пришел к выводу о наличии
оснований для взыскания с ответчика
суммы долга в размере 1026944,64 российских
рублей.

Судебные расходы в соответствии с
требованиями ст. 49 Хозяйственного
процессуального кодекса Украины
возлагаются на ответчика.

На основании изложенного,
руководствуясь ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 615, 712
Гражланского кодекса Украины, ст.ст. 193,
265 Хозяйственного кодекса Украины,
ст.ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 78, ст. 82-85
Хозяйственного процессуального
кодекса Украины, суд -

РЕШИЛ:

1. Исковые требования Общества с
ограниченной ответственностью
«Дружковский фарфоровый завод», г.
Дружковка, Донецкой области, Украина
() к Обществу с ограниченной
ответственностью «Фартрейд», г.
Ульяновск Российской Федерации (ИНН
) о взыскании задолженности в
размере 1026944,64 российских рублей, что на
день подачи иска составляет 252669,46
гривен. - удовлетворить в полном объеме.

2. Взыскать с Общества с ограниченной
ответственностью «Фартрейд» (432072,
Российская федерация, г.Ульяновск, ул.
40-летия Победы, дом 9, ИНН , КПП
732801001, ОГРН 085, ОКПО 25370057 р/с
в Ульяновском РФ ОАО
«Россельхозбанк» к/с , БИК
047308897 в ГРКЦ ГУ Банка России по
Ульяновской области) в пользу Общества
с ограниченной ответственностью
«Дружковский фарфоровый завод» (84205,
Донецкая область, г. Дружковка, улица
Педагогическая, дом 18, код ЕДРПОУ 32616997)
задолженность в размере 1026944,64
российских рублей, что на день подачи
иска составляет 252669,46 гривен и расходы
по уплате судебного сбора в размере
5053,39 гривен.

Выдать приказ после вступления решения
в законную силу.

3. Решение вступает в законную силу
после окончания срока подачи
апелляционной жалобы, если
апелляционная жалоба не была подана, а
в случае подачи апелляционной жалобы -
после рассмотрения дела апелляционным
хозяйственным судом, если решение не
будет отменено.

4. В судебном заседании 24.03.2014р. оглашено
вступительную и резолютивную часть
решения.

Полный текст решения составлен и
подписан 26.03.2014р.

Судья
Я.А. Левшина

Вх: 8797/14

надруковано 3 прим.:

1 - ГСДО,

1 - истцу

1 - ответчику