ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2014 р.
Справа № 911/613/14

Суддя господарського суду Київської
області Саванчук С.О., розглянувши
матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Відновлення
інженерних систем",

03035, м. Київ, пл. Солом'янська, 2, офіс 609

до Дитячого спеціалізованого
санаторію "Орлятко" Київського
міського дитячого
санаторно-курортного медичного
об'єднання,

08296, Київська обл., м. Ірпінь, смт
Ворзель, вул. Великого Жовтня, 19

про стягнення 38 538,53 грн.

за участю представників:

позивача - Мінченко В.М. (довіреність
від 25.12.2013 № 25);

відповідача - 1) Добровольський Д.Л.
(довіреність від 18.03.2014 № 93);

2) Грищенко С.В.
(довіреність від 18.03.2014 № 92).

Обставини справи:

До господарського суду Київської
області надійшла позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Відновлення
інженерних систем" (далі - позивач) до
Дитячого спеціалізованого санаторію
"Орлятко" Київського міського дитячого
санаторно-курортного медичного
об'єднання (далі - відповідач) про
стягнення 38 538,53 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
невиконанням відповідачем грошових
зобов'язань за договором від 14.03.2013 №
144.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 26.02.2014 порушено провадження
у справі, розгляд справи призначено на
11.03.2014.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 4241/14 від 11.03.2014)
позивачем подано документи на вимогу
ухвали суду від 26.02.2014.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 11.03.2014 розгляд справи
відкладено на 18.03.2014.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 4881/14 від 18.03.2014)
відповідачем подано відзив на позовну
заяву та документи на виконання вимог
ухвали суду від 26.02.2014. У відзиві на
позовну заяву від 18.03.2014 № 94
відповідач визнає позов в частині
основного боргу.

У судовому засіданні 18.02.2014
представникам відповідача судом
роз'яснено наслідки визнання позову,
відповідно до частини 5 статті 78
Господарського процесуального кодексу
України.

Оскільки заяву про визнання
відповідачем позову підписано
уповноваженою особою та, з огляду на
матеріали справи, зважаючи на частину 6
статті 22, частину 5 статті 78
Господарського процесуального кодексу
України, визнання відповідачем позову
не суперечить законодавству та не
порушує прав і охоронюваних законом
інтересів інших осіб, часткове
визнання позову відповідачем прийнято
господарським судом.

У судовому засіданні 18.03.2014 оголошено
перерву до 20.03.2014, відповідно до
частини 3 статті 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 4960/14 від
20.03.2014) позивачем подано заяву про
часткову відмову від позову в частині
стягнення 3 % річних у розмірі 139,79 грн.
та пені у розмірі 605,74 грн.

Враховуючи те, що заява про відмову
позивача від позову в частині
стягнення 3 % річних та пені, підписана
уповноваженою особою - директором
Крившою С.М. (встановлено відповідно до
довідки з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
серія АА № 611965), часткова відмова
позивача від позову у даній справі
відповідає вимогам частини 4 статті 22,
статті 78 Господарського
процесуального кодексу України, за
висновками суду, з огляду на частину 6
статті 22 Господарського
процесуального кодексу України, не
суперечить законодавству та не порушує
прав та охоронюваних законом інтересів
інших осіб, а також, зважаючи на те, що
позивачу відомі наслідки часткової
відмови від позову, про що ним
зазначено у тексті заяви, часткову
відмову позивача від позову прийнято
судом.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 4961/14 від 20.03.2014)
позивачем подано заяву від 19.03.2014 № 106
про розстрочення виконання рішення у
справі.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 4961/14 від 20.03.2014)
відповідачем подано заяву від 20.03.2014 №
97 про розстрочення виконання рішення у
справі.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 5014/14 від 20.03.2014)
позивачем подану заяву, в якій вказано
про помилкове зазначення ним у
позовній заяві реквізитів договору від
14.03.2013 № 144, тоді як спірні відносини
виникли між сторонами за договором від
25.06.2013 № 42, з копією зазначеного
договору в додатку.

У судовому засіданні 20.03.2014 представник
позивача повністю підтримав позовні
вимоги та заяву про розстрочення
виконання рішення суду, представники
відповідача позовні вимоги визнали у
повному обсязі та просили суд
розстрочити виконання рішення
відповідно до поданого графіку.

Відповідно до статті 85
Господарського процесуального кодексу
України в судовому засіданні 20.03.2014
оголошено вступну і резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутніх в
судовому засіданні представників
сторін, дослідивши докази та оцінивши
їх в сукупності, суд -

встановив:

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Відновлення
інженерних систем" (далі - підрядник) та
Дитячим спеціалізованим санаторієм
"Орлятко" Київського міського дитячого
санаторно-курортного медичного
об'єднання (далі - замовник) укладено
договір від 25.06.2013 № 42 (далі - Договір).

Згідно з пунктом 1.1. Договору, замовник
доручає, а підрядник зобов'язується
власними і залученими силами виконати
поточний ремонт по відновленню дебіту
водозабірної свердловини № 2721 (2).

Відповідно до пункту 1.2. Договору,
замовник зобов'язується своєчасно
прийняти та оплатити роботи, зазначені
в пункті 1.1. Договору.

У пункті 2.1. Договору зазначена
загальна сума Договору, що складає 37
794,00 грн.

Згідно з пунктом 3.2. Договору, виконання
робіт підрядником та прийняття їх
результатів замовником оформлюється
актами виконаних робіт за формою КБ-2в
та КБ-3.

Оплата здійснюється після підписання
сторонами актів виконаних робіт в
безготівковій формі шляхом
перерахування замовником грошових
коштів на поточний рахунок підрядника
не пізніше 31.12.2013 (пункт 3.1. Договору).

Згідно з пунктом 12.1. Договору, він
набирає чинності з моменту його
підписання сторонами і діє до 31.12.2013, а в
частині виконання взятих на себе
зобов'язань - до повного їх виконання
сторонами.

На підтвердження виконання робіт за
Договором в матеріали справи надано
акт приймання виконаних будівельних
робіт за 25.06.2013 типової форми КБ-2в, на
суму 37 794,00 грн. та довідку про вартість
виконаних будівельних робіт (та
витрати) за червень 2013 року типової
форми № КБ-3 на суму 37 794,00 грн., що
підписані уповноваженими
представниками та скріплені
відбитками печаток обох сторін.

Судом враховано, що вказана в акті та
довідці вартість робіт відповідає
сумі, що визначена Договором.

Позивачем стверджується про
невиконання відповідачем у повному
обсязі грошового зобов'язання за
Договором з оплати робіт, що виконані
позивачем та прийняті відповідачем.

Наявність заборгованості позивач
підтверджує наданою в матеріали справи
довідкою банківської установи (вих. №
55-4-2/27 від 07.03.2014) про відсутність
надходжень коштів від відповідача на
поточний рахунок позивача.

Зважаючи на те, що вказану довідку
підписано уповноваженою особою та
скріплено відбитком печатки
банківської установи, на підставі
статей 32, 36 Господарського
процесуального кодексу України, судом
взято її до уваги в якості письмового
доказу наявності заборгованості
відповідача перед позивачем.

Зі змісту Договору вбачається, що він
за своєю правовою природою є договором
підряду, а, відтак, правовідносини, які
виникли у зв'язку з його виконанням
регулюються положеннями глави 61
Цивільного кодексу України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 837
Цивільного кодексу України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові. Відповідно до частини 1
статті 846 Цивільного кодексу України
строки виконання роботи або її окремих
етапів встановлюються у договорі
підряду. Згідно з частиною 1 статті 843
Цивільного кодексу України у договорі
підряду визначається ціна роботи або
способи її визначення.

Згідно з частиною 4 статті 882 Цивільного
кодексу України передання робіт
підрядником і прийняття їх замовником
оформляється актом, підписаним обома
сторонами. У разі відмови однієї з
сторін від підписання акта, про це
вказується в акті і він підписується
другою стороною.

Акти виконаних робіт складаються
підрядником на підставі виконаних
робіт. Акти виконаних робіт за
Договором є письмовими документами,
які визначають період виконання робіт
підрядником, види робіт, які здійснив
підрядник за цей період та вартість цих
робіт з зазначенням сум податку на
додану вартість, в порядку та в
розмірах, визначених чинним
законодавством України та загальну
суму, яка підлягає сплаті замовником.

За таких обставин, заборгованість
відповідача перед позивачем становить
37 794,00 грн.

Відповідачем підтверджено факт
виконання робіт, а також визнано позов
в частині основного боргу.

Під час розгляду справи позивачем
подано заяву про відмову від позовних
вимог в частині стягнення 3 % річних у
розмірі 139,79 грн. та пені у розмірі 605,74
грн.

Відповідно до статті 78
Господарського процесуального кодексу
України відмова позивача від позову
викладається в адресованій
господарському суду письмовій заяві,
що долучається до справи; до прийняття
відмови позивача від позову,
господарський суд роз'яснює наслідки
відповідної процесуальної дії,
перевіряє, чи є повноваження на
вчинення цієї дії у представника.

Судом встановлено, що заява, в якій
викладено відмову позивача від позову
в частині стягнення 3 % річних та пені,
підписана уповноваженою особою -
директором Крившою С.М. (встановлено
відповідно до довідки з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України серія АА № 611965).

Враховуючи те, що відмова позивача від
частини позову у даній справі
відповідає вимогам частини 4 статті 22,
статті 78 Господарського
процесуального кодексу України, за
висновками суду, з огляду на частину 6
статті 22 Господарського
процесуального кодексу України, не
суперечить законодавству та не порушує
прав та охоронюваних законом інтересів
інших осіб, а також, зважаючи на те, що
позивачу відомі наслідки часткової
відмови від позову, про що ним
зазначено у тексті заяви, часткову
відмову позивача від позову прийнято
судом.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
80 Господарського процесуального
кодексу України господарський суд
припиняє провадження у справі, якщо
позивач відмовився від позову і
відмову прийнято господарським судом.

Згідно з абзацом 2 пункту 4.6. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції», якщо
у справі заявлено кілька позовних
вимог і позивач відмовився від деяких з
них, провадження у справі на підставі
пункту 4 частини першої статті 80 ГПК
України припиняється у частині тих
вимог, від яких було заявлено відмову
(за умови, що судом не буде застосовано
припис частини 6 статті 22 ГПК щодо
неприйняття відмови від позовних
вимог), а розгляд решти позовних вимог
здійснюється в загальному порядку.

Зважаючи на вищевикладене, провадження
у справі в частині позовних вимог про
стягнення 3 % річних у розмірі 139,79 грн.
та пені у розмірі 605,74 грн. підлягає
припиненню на підставі пункту 4 частини
1 статті 80 Господарського
процесуального кодексу України, у
зв'язку з частковою відмовою позивача
від позову і прийняттям відмови
господарським судом.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Згідно з
частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з частиною 1 статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Статтею 599 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Відповідачем позовна вимога про
стягнення основного боргу визнана
повністю, зважаючи на те, що відзив, в
якому визнано позов, підписано
уповноваженою особою та визнання
позову відповідає статтям 22, 78
Господарського процесуального кодексу
України, визнання позову відповідачем
прийнято судом.

Відповідно до частини 5 статті 78
Господарського процесуального кодексу
України у разі визнання відповідачем
позову господарський суд приймає
рішення про задоволення позову за
умови, що дії відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

Таким чином, позовна вимога про
стягнення з відповідача 37 794,00 грн.
заборгованості з оплати виконаних
робіт є законною, відповідає
обставинам справи, відповідачем не
спростована, а, відтак, підлягає
задоволенню.

Відповідачем подано заяву від 20.03.2014 №
97 про розстрочення виконання рішення
суду, до якої додано копії кошторису
Дитячого спеціалізованого санаторію
«Орлятко» на 2014 рік та плану асигнувань
загального фонду по Дитячому
спеціалізованому санаторію «Орлятко»
на 2014 рік, яким обґрунтовано
доцільність розстрочення виконання
рішення, оскільки відповідач є
бюджетною установою та повністю
фінансується за рахунок місцевого
бюджету.

Відповідач заявляє про розстрочення
рішення суду згідно наступного
графіку: 25 000,00 грн. - до 10 квітня 2014 року;
6 397,00 грн. - до 10 травня 2014 року; 6 397,00
грн. - до 10 червня 2014 року.

Заява про розстрочення виконання
рішення обґрунтована тим, що у
відповідача на даний момент
недостатньо коштів для погашення суми
основного боргу перед позивачем у
повному обсязі, що підтверджується
поданими відповідачем доказами.

Позивачем також надано суду графік
розстрочення виконання рішення,
відповідно до якого заборгованість у
розмірі 37 794,00 грн. підлягає сплаті: 25
000,00 грн. - не пізніше 10 квітня 2014 року; 6
397,00 грн. - не пізніше 15 травня 2014 року; 6
397,00 грн. - не пізніше 15 червня 2014 року.

Відповідно до абзацу 6 частини 1 статті
83 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд,
приймаючи рішення, має право, зокрема,
розстрочити виконання рішення.

При вирішенні питання про розстрочення
рішення у справі судом враховано всі
обставини справи в їх сукупності,
доцільність розстрочення рішення,
зважаючи на те, що підставою для
розстрочки виконання рішення можуть
бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у визначений
строк.

Вирішуючи питання про розстрочення
виконання рішення, судом враховано
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, позицію позивача, який
не заперечує проти розстрочення
виконання рішення.

Під час розгляду заяви відповідача про
розстрочення виконання рішення, судом
враховано правову позицію, викладену в
підпункті 7.2. пункту 7. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України».

Враховуючи вищевикладене,
господарський суд дійшов висновку про
наявність підстав для задоволення
заяви відповідача та розстрочення
виконання рішення у справі. За
результатами розгляду у судовому
засіданні графіків розстрочення
рішення, що подані сторонами, з
урахуванням позицій обох сторін, суд
дійшов висновку про розстрочення
виконання рішення, згідно графіку, що
наданий позивачем.

Відшкодування судового збору,
сплаченого позивачем у розмірі 1 827,00
грн., відповідно до частини 1 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 4, 22, 32, 33, 36, 43, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дитячого спеціалізованого
санаторію "Орлятко" Київського
міського дитячого
санаторно-курортного медичного
об'єднання (08296, Київська обл., м. Ірпінь,
смт Ворзель, вул. Великого Жовтня, 19,
ідентифікаційний ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Відновлення
інженерних систем" (03035, м. Київ, пл.
Солом'янська, 2, офіс 609,
ідентифікаційний ) 37 794
(тридцять сім тисяч сімсот дев'яносто
чотири) грн. 00 коп. основної
заборгованості та 1 827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору.

3. Розстрочити виконання рішення у
справі № 911/613/14 за графіком:

25 000,00 грн. - до 10 квітня 2014 року;

6 397,00 грн. - до 15 травня 2014 року;

6 397,00 грн. - до 15 червня 2014 року;

1 827,00 грн. - до 15 червня 2014 року.

3. Провадження у справі в частині
позовних вимог про стягнення 139,79 грн. 3
% річних та 605,74 грн. пені припинити.

4. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його належного оформлення та
підписання і може бути оскаржено в
апеляційному порядку.

Повне рішення складено 21.03.2014.

Суддя
С.О. Саванчук