ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" березня 2014 р.№ 916/1176/14

Суддя Брагіна Я.В., розглянувши заяву
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
забезпечення позову у справі №916/1176/14
за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про стягнення 98985,21 грн.

ВСТАНОВИВ:

27.07.2014р. фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 звернувся до господарського
суду Одеської області з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
стягнення 98985,21 грн.

Крім того 27.03.2014р. позивач, разом з
позовними вимогами, подав до суду
заяву про забезпечення позову за вхід.
№2-1205/14, в якій просить забезпечити
позов, шляхом накладення арешту на
майно відповідача на суму позову
98895,21грн.

Дійсно, відповідно до ст.66 ГПК України,
господарський суд за заявою сторони,
який подав позов або з своєї ініціативи
має право вжити, передбачених ст.67
цього Кодексу, заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Вичерпний перелік заходів до
забезпечення позову визначений ст.67
ГПК України.

Проте, суд приходить до висновку про
відмову в задоволенні заяви, оскільки
позивач не надав належних доказів, які
б підтверджували неможливість
виконання рішення суду, чи про те, що
існує реальна імовірність утруднення
виконання чи невиконання рішення
господарського суду, в разі невжиття
таких заходів по забезпеченню позову.

Слід зазначити, що така ж правова
позиція викладена в інформаційному
листі Вищого господарського суду
України „Про деякі питання практики
забезпечення позову" від 12.12.2006 р. N
01-8/2776, згідно якого зазначається: „у
вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням
такого: розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову; забезпечення
збалансованості інтересів сторін, а
також інших учасників судового
процесу; наявності зв'язку між
конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
зокрема, чи спроможний такий захід
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову; імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів; запобігання порушенню у
зв'язку із вжиттям таких заходів прав
та охоронюваних законом інтересів
осіб, що не є учасниками даного
судового процесу. Адекватність заходу
до забезпечення позову, що
застосовується господарським судом,
визначається його відповідністю
вимогам, на забезпечення яких він
вживається. Оцінка такої відповідності
здійснюється господарським судом,
зокрема, з урахуванням співвідношення
права (інтересу), про захист яких
просить заявник, з вартістю майна, на
яке вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії".

Таким чином, оскільки позивач не надав
належних доказів, які б підтверджували
неможливість виконання рішення суду ,
чи про те, що існує реальна імовірність
утруднення виконання чи невиконання
рішення господарського суду, в разі
невжиття таких заходів по забезпеченню
позову, то суд відмовляє в задоволенні
заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 66, 86 ГПК України,
господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 в задоволенні
заяви про забезпечення позову
останнього до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
98985,21 грн.

Суддя
Брагіна Я.В.