РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2014 р.
Справа № 906/1569/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Філіпова Т.Л.

судді
Петухов М.Г. ,

судді
Маціщук А.В.

при секретарі Карпець О.О.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

третьої особи 1 - не з'явився

третьої особи 2 - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
Державного підприємства "Овруцький
лісгосп" на рішення господарського
суду Житомирської області від 26.11.2013р. у
справі №906/1569/13

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Товкачівський ГЗК"
(смт.Першотравневе, Овруцький р-н.,
Житомирська обл.)

до Овруцької районної державної
адміністрації (м. Овруч, Житомирська
обл.)

за участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача:1) Державного
підприємства "Овруцький лісгосп"
(Житомирська обл., Овруцький р-н.,
Дубовий Гай)

2) Сільськогосподарського
товариства "Гладковицьке" (Житомирська
обл., Овруцький р-н., смт.Першотравневе)

про визнання протиправним та
скасування розпорядження №412 від
31.12.1996р.

Рішенням господарського суду
Житомирської області від 26.11.2013 р. у
справі №906/1569/13 (суддя Кудряшова Ю.В.)
позов Приватного акціонерного
товариства "Товкачівський ГЗК" до
Овруцької районної державної
адміністрації за участю третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача
Державного підприємства "Овруцький
лісгосп" та Сільськогосподарського
товариства "Гладковицьке" про визнання
протиправним та скасування
розпорядження №412 від 31.12.1996р.
задоволено повністю.

Не погоджуючись із рішенням
господарського суду Житомирської
області від 26.11.2013 р. у справі №906/1569/13
Державне підприємство "Овруцький
лісгосп" подало апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення
господарського суду Житомирської
області від 26.11.2013 р. в та постановити
нове рішення, яким в задоволенні
позовних вимог Приватному
акціонерному товариству
"Товкачівський гірничо-збагачувальний
комбінат" відмовити.

В апеляційній скарзі Державне
підприємство "Овруцький лісгосп"
посилається на ту обставину, що
господарський суд Житомирської
області порушив норми матеріального та
процесуального права що призвело до
неправильного вирішення питання та
винесення помилкового рішення.
Крім того, суд не в повному обсязі
з'ясував обставини, що мають значення
для справи.

Зокрема скаржник зазначає, що в
тексті оскаржуваного рішення судом не
було наведено жодної законодавчої
підстави, за якою питання добровільної
відмови від права користування
земельною ділянкою у позивача було би
віднесено до компетенції загальних
зборів акціонерів товариства, а не
голови правління. Такий висновок суду є
помилковим, оскільки він суперечить
приписам ч. 5 ст. 41 Закону України «Про
господарські товариства».

Приписами ч. 7 ст. 41 Закону України
«Про господарські товариства» також
визначено, що статутом товариства до
компетенції загальних зборів
акціонерів позивача можуть бути
віднесені й інші питання.

Однак положення статуту позивача
стосовно делегування компетенції з
добровільної відмови від земельної
ділянки до загальних зборів
акціонерів, правління товариства чи
голови правління судом взагалі не
досліджувались, а сам статут для огляду
та вивчення судом у позивача не
витребовувався.

Є помилковим також і
висновок суду про те, що Овруцька
районна державна адміністрація
(Відповідач) на момент видання її
головою спірного розпорядження №412 не
була наділена компетенцією з питань
прийняття таких рішень про припинення
права користування землею. Такий
висновок суперечить приписам ч. 2 ст. 7
діючого на той час Закону України «Про
Представника Президента України».

Окрім цього, таке право було
віднесене до компетенції Овруцької
районної державної адміністрації
також і положеннями пп. 5 п. 18 Положення
про районну, районну у містах Києві та
Севастополі державну адміністрацію, що
було затверджене Указом Президента
України від 21.08.1995 р. №760/95.

Судом першої інстанції з даного
приводу взагалі не проводилось
дослідження питань чи делегувала на
той час Овруцька районна рада
Овруцькій районній державній
адміністрації вирішення питань з
розпорядження земельними ділянками
загальнодержавної власності, в тому
числі і вирішення питання щодо
припинення права користування
земельною ділянкою Позивачем.

Висновок про те, що Відповідач не
мав права видавати спірне
розпорядження про припинення права
користування землею Позивачем також
було зроблено судом без достатніх на це
підстав.

Відтак, під час винесення
господарським судом Житомирської
області рішення від 26.11.2013 р. мало
місце недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які
господарський суд визнав
встановленими. Це призвело до
винесення неправильного рішення, що є
підставою для його скасування в
апеляційному порядку згідно з ст..104
ГПК України та винесення нового
рішення.

Ухвалою Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Державного
підприємства "Овруцький лісгосп"
прийнято до провадження, справу
призначено до слухання.

Приватне акціонерне товариство
"Товкачівський ГЗК" у відзиві на
апеляційну скаргу зазначає, що рішення
місцевого господарського суду є
законним і обґрунтованим та прийняте у
повній відповідності з нормами
матеріального і процесуального права,
а апеляційна скарга Державного
підприємства "Овруцький лісгосп" є
безпідставною і такою, що не підлягає
до задоволення.

У судове засідання учасники
судового процесу не прибули, хоча були
належним чином повідомленні про дату
час та місце розгляду апеляційної
скарги.

Відповідно до п.3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Враховуючи викладені обставини,
колегія суддів вважає за можливе
розглянути спір відповідно до ст.75 ГПК
України за наявними у справі
матеріалами без участі представників
сторін та третіх осіб.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, вивчивши матеріали справи,
наявні в ній докази, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, Рівненський
апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи,
Приватне акціонерне товариство
"Товкачівський ГЗК" звернулось до
господарського суду Житомирської
області з позовом до Овруцької
районної державної адміністрації про
визнання протиправним та скасування
розпорядження Овруцької районної
державної адміністрації №412 від 31.12.1996
року «Про повернення відкритим
акціонерним товариством
гірночо-переробним підприємством
кварцитів «Товкачівський» земельних
ділянок попереднім землекористувачам
і видачу йому державного акта на право
користування землею» та повернення
земельної ділянки Приватному
акціонерному товариству
«Товкачівський гірничо-збагачувальний
комбінат» для виробничих потреб.

11.11.13р. на адресу суду надійшла заява
про уточнення позовних вимог,
відповідно до якої позивач просить
визнати протиправним та скасувати п.1
розпорядження голови Овруцької
районної державної адміністрації №412
від 31.12.96 р. «Про повернення відкритим
акціонерним товариством
гірночо-переробним підприємством
кварцитів «Товкачівський» земельних
ділянок попереднім землекористувачам
і видачу йому державного акта на право
користування землею», а також вважати
Приватне акціонерне товариство
«Товкачівський гірничо-збагачувальний
комбінат» користувачем земельної
ділянки загальною площею 18,7 га на
території Першотравневої селищної
ради для виробничих потреб.

Рішенням господарського суду
Житомирської області від 26.11.2013 р. у
справі №906/1569/13 позовні вимоги
Приватного акціонерного товариства
"Товкачівський ГЗК" до Овруцької
районної державної адміністрації
задоволено у повному обсязі.

Обґрунтовуючи рішення,
господарський суд Житомирської
області зазначив, що позовні вимоги
відповідають чинному законодавству і
фактичним обставинам справи,
підтверджені належними доказами.

З досліджених у судовому засіданні
матеріалів справи апеляційним судом
встановлено наступне.

18.11.1994 р. Фонд Державного майна України
регіонального відділення по
Житомирській області видав наказ №29-АТ
про створення Відкритого акціонерного
товариства "Гірничо-переробне
підприємство кварцитів
"Товкачівський", передачу акціонерному
товариству цілісного майнового
комплексу орендного підприємства
"Товкачівський щебеневий кар'єр"
вартістю 1 494 279 тис. крб. та затвердження
Статуту Відкритого акціонерного
товариства "Гірничо-переробне
підприємство кварцитів
"Товкачівський".

Відповідно до рішення загальних зборів
акціонерів від 15.02.2011р. та п.п. 1.1.
Статуту Відкрите акціонерне
товариство "Гірничо-переробне
підприємство кварцитів "Товкачівський"
перейменоване у Приватне акціонерне
товариство "Товкачівський
гірничо-збагачувальний комбінат", яке є
правонаступником всіх прав та
обов'язків Відкритого акціонерного
товариства "Гірничо-переробне
підприємство кварцитів
"Товкачівський".

З матеріалів справи вбачається, що з 1951
року проводився поетапний відвід
земель в користування Товкачівського
щебзаводу, (тобто Відкритому
акціонерному товариству), а саме:

- Розпорядженням Ради Міністрів СРСР
від 10.07.1951 №11492- р. - 99,4 га в тимчасове
користування на період експлуатації
кар'єру із землекористування
Овруцького лісгоспзагу;

- Рішенням Житомирського облвиконкому
від 13.10.1951 р. №1314 - 19,25 га в постійне
користування із земель Держземфонду;

- Розпорядженням Ради Міністрів УРСР
від 07.07.1954 р. №675-р - 19,6 га в постійне
користування під відвальне
господарство із землекористування
колгоспу ім.Маленкова;

- Розпорядженням Ради Міністрів УРСР
від 25.02.1967 року №149-р - 99,4 га, що раніше
були передані в тимчасове користування
у постійне користування під кар'єр,
промбазу і робітниче селище із
землекористування Овруцького
лісгопзагу;

- Розпорядженням Ради Міністрів УРСР
від 18.12.1979 року №762 -р - 24 га в
довгострокове користування строком на
10 років під кар'єр із землекористування
Овруцького держлісгоспу з
компенсацією лісгоспу рівновеликої
площі лісопокритих земель;

- Розпорядженням Ради Міністрів УРСР
від 20.05.1986 року №260-р із
землекористування вилучено і передано
Овруцькому райшляхвідділу 2,4 га земель,
зайнятих міжгосподарським шляхом
Першотравневе-Кам'янівка;

- Рішенням Житомирського облвиконкому
від 05.02.1990 року №21- 0,8 га в постійне
користування під очисні споруди із
землекористування Овруцького
лісгоспзагу.

05.04.1990 р. Житомирським філіалом
інституту "Укрземпроект" видано акт про
встановлення в натурі меж земель,
наданих в користування Товкачівському
щебзаводу. Відповідно до цього акту
здійснено відвід в натурі земельної
ділянки площею 1,6 га в тому числі в
безстрокове користування 0,8 га
лісопокритих земель та в
короткострокове користування строком
на 1 рік 0,8 га, з них лісопокритих 0,1 га
Товкачівському щебзаводу із
землекористування Овруцького
лісгоспзагу.

Листом від 03.01.1996 р. за вих.№493 Відкрите
акціонерне товариство
гірничо-переробне підприємство
кварцитів "Товкачівський" звернулося
до Овруцької районної ради,
Першотравневої селищної ради,
Овруцького держлісгоспу та до Голови
правління КСП"Колос", в якому просило
передати попереднім
землекористувачам земельні ділянки,
які на той час перебували у
користуванні Відкритого акціонерного
товариства гірничо-переробне
підприємство кварцитів
"Товкачівський", а саме: Овруцькому
держлісгоспу - 14,9 га; КСП "Колос"
(правонаступником якого є СТ
"Гладковецьке")с.Гладковичі - 3,8 га.

Пунктом 1 розпорядженням голови
Овруцької районної державної
адміністрації від 31.12.1996 р. №412
повернуто попереднім користувача (за
їх згодою) для використання за
призначенням земельні ділянки
Відкритого акціонерного товариства
гірничо-переробного підприємства
кварцитів "Товкачівський", потреба в
яких в нього відпала, загальною площею
18,7 га, в тому числі: Овруцькому
держлісгоспу - 14,9 га, з них: боліт 8,0 га,
лісових площ 6,0 га, в тому числі
лісопокритих 5,2 га, галявин 0,8 га,
лісових шляхів 0,9 га; КСП "Колос"
с.Гладовичі 3,8 га з них лісопокритих 3,8
га.

Пунктом 2 розпорядження дозволено
виготовити і видати Відкритому
акціонерному товариству
гірничо-переробного підприємства
кварцитів "Товкачівський" державний
акт на право постійного користування
землею загальною площею 88,38 га.

14.03.1997 р. Відкритому акціонерному
товариству гірничо-переробного
підприємства кварцитів
"Товкачівський", відповідно до рішення
Першотравневої селищної Ради народних
депутатів від 13.03.1997 №26, видано
державний акт на право постійного
користування землею загальною площею
88,38 га.

При проведенні інвентаризації
основних засобів у 2013 році, як пояснює
позивач, стало відомо про те, що
внаслідок прийняття у 1996 році
Овруцькою РДА розпорядження від
31.12.1996р. № 412 зменшено розмір земельного
користування, наданого акціонерному
товариству попередніми рішеннями
органів влади. ПрАТ «Товкачівський
ГЗК», звернувшись 24.12.13р. з відповідним
запитом до Овруцької районної ради,
отримав відповідь, що розпорядження
Овруцької РДА, відповідно до якого
частина земельної ділянки у розмірі 18,7
га передана іншим землекористувачам,
на сесії районної ради не
затверджувалось. Одночасно районною
радою листом від 27.12.13р. за № 02/517 було
роз'яснено акціонерному товариству, що
регулювання земельних відносин на
підставі п.9 ст. 52 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
віднесено до компетенції районної ради
і вирішується виключно на пленарних
засіданнях ради. Рішення районної ради
стосовно передачі земельної ділянки
розміром 14,9 га від ВАТ «Товкачівський
ГЗК» Овруцькому держлісгоспу сесією
районної ради не приймалось. Ці
обставини підтверджуються також
архівною довідкою від 27.12.2013р.
архівного відділу Овруцької РДА .

Відомості щодо прийняття органами
місцевого самоврядування рішень щодо
передачі КСП «Колос» (пізніше СТ
«Гладковицьке») земельної ділянки
розміром 3,8 га також відсутні.

Оскільки позивач ПрАТ «Товкачівський
ГЗК» вважав порушеним своє право на
користування відведеними йому
земельними ділянками, 25.10.2013р.
звернувся з відповідним позовом до
господарського суду Житомирської
області.

14.03.2014 р. Товариство з обмеженою
відповідальності "Еліт-Центр" на
звернення Приватного акціонерного
товариства "Товкачівський
гірничо-збагачувальний комбінат"
надало відповідь, що підприємство
користується земельною ділянкою
площею 107,1 га земель. З них - 88,38 га - на
підставі державного акту на право
постійного користування земельною
ділянкою відповідно до рішення
Першотравневої селищної ради народних
депутатів від 13.03.1997 року №26. Право
користування земельною ділянкою
площею 18,7 га на території
Першотравневої селищної ради не
оформлено.

Колегія суддів апеляційного суду,
надавши оцінку висновку
господарського суду щодо задоволення
вимоги про визнання протиправним та
скасування пункту 1 розпорядження
голови Овруцької районної державної
адміністрації №412 від 31.12.1996 р. "Про
повернення відкритим акціонерним
товариством гірничо-переробним
підприємством кварцитів
"Товкачівський" земельних ділянок
попереднім землекористувачам і видачу
йому державного акта на право
користування землею", вважає його
обгрунтованим, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України, органи місцевого
самоврядування зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно Положення про районну, районну у
містах Києві та Севастополі державну
адміністрацію, що було затверджене
Указом Президента України від 21.08.1995 р.
№760/95 районна, районна у містах Києві
та Севастополі державна адміністрація
(далі - державна адміністрація) є
органом державної виконавчої влади
відповідно у районі, районі міст
Києва і Севастополя. Державну
адміністрацію утворює Президент
України.

Відповідно до пп. 5 п.18 вище зазначеного
положення, Державна адміністрація для
здійснення покладених на неї завдань
здійснює повноваження у галузі
використання й охорони земель, інших
природних ресурсів та охорони
навколишнього природного середовища.

У відповідності до ст. 1 Закону України
"Про місцеві Ради народних депутатів та
місцеве і регіональне самоврядування"
органами місцевого самоврядування є
сільські, селищні, міські Ради народних
депутатів.

Регіональне самоврядування в Україні -
це територіальна самоорганізація
громадян для вирішення безпосередньо
або через органи, які вони утворюють,
питань місцевого життя в межах
Конституції України та законів
України. Територіальну основу
регіонального самоврядування
становлять район, область. (в редакції
від 22.03.1996 р.)

Крім того, статтею 19 Закону України "Про
місцеві Ради народних депутатів та
місцеве і регіональне самоврядування"
передбачено, що до компетенції Ради
народних депутатів віднесено серед
іншого і розгляд питань регулювання
земельних відносин відповідно до
законодавства.

Згідно ч.1 ст. 17 Земельного кодексу, у
редакції станом на час прийняття
оспорюваного розпорядження Овруцької
районної державної адміністрації,
передача земельних ділянок у
колективну та приватну власність
провадиться Радами народних депутатів,
на території яких розташовані земельні
ділянки.

Відповідно до ч.1 ст.29 Земельного
кодексу, у редакції станом на час
прийняття оспорюваного розпорядження
Овруцької районної державної
адміністрації, припинення права
власності на землю або права
користування земельною ділянкою у разі
добровільної відмови власника землі
або землекористувача провадиться за
його заявою на підставі рішення
відповідної Ради народних депутатів.

З матеріалів справи вбачається, що
розпорядження голови Овруцької
районної державної адміністрації №412
від 31.12.1996 на черговій сесії райради не
затверджувалось. Рішення районної ради
стосовно передачі земельної ділянки
ВАТ "Гірничо-переробне підприємство
кварцитів" "Товкачівський" Овруцькому
держлісгоспу площею 14,9 га не
приймалось.

Отже, з урахуванням наведених вище
нормативно-правових приписів та
матеріалів справи очевидним є те, що
Овруцька районна державна
адміністрація діяла поза межи наданих
їй повноважень.

Відтак, з урахуванням вище викладеного
колегія суддів дійшла висновку, що
пункт 1 оспорюваного розпорядження
Овруцької районної державної
адміністрації суперечить вимогам
ст.ст.17, 29 чинного Земельного кодексу на
момент прийняття даного
розпорядження.

Однак, колегія суддів, вважає за
необхідне скасувати рішення
господарського суду Житомирської
області від 26.11.2013 року у справі
№906/1569/13 в частині, якою задоволено
позовну вимогу вважати Приватне
акціонерне товариство "Товкачівський
гірничо-збагачувальний комбінат"
користувачем земельної ділянки для
виробничих потреб загальною площею 18,7
га на території Першотравневої
селищної ради, з наступних підстав.

Статтею 152 Земельного кодексу України
передбачено, що держава забезпечує
громадянам та юридичним особам рівні
умови захисту прав власності на землю.
Власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків. Захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється шляхом:
а) визнання прав; б) відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав; в) визнання
угоди недійсною; г) визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування; ґ) відшкодування
заподіяних збитків; д) застосування
інших, передбачених законом, способів.

В абз. 4 п. 2.9. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
17.05.2011р. №6 "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин" зазначено, суди
мають враховувати, що способи захисту
прав юридичних та фізичних осіб на
земельні ділянки, визначені статтею 152
ЗК України, положення якої у
відповідних правовідносинах
підлягають переважному застосуванню
перед нормами ЦК України та ГК України.

Таким чином, законодавець чітко
визначає ті способи захисту порушеного
права користування або володіння
земельною ділянкою, які можуть бути
використані фізичними та юридичними
особами при зверненні до суду.
Натомість, як вбачається з
досліджуваних матеріалів справи,
позивачем помилково сформульовано
позовну вимогу, оскільки позивач
просить суд постановити рішення, яким
констатувати факт наявності у нього
правового статусу користувача
земельних ділянок. Такий спосіб
захисту права на земельну ділянку не
може вважатись правильно обраним та
відповідним законодавству, зокрема і
тому, що право користування земельною
ділянкою виникає у особи лише з певних
правових підстав, які прямо
передбачені у положеннях статей 92-94 ЗК
України.

В той же час, враховуючи, що апеляційний
господарський суд прийшов до висновку,
що п.1 розпорядження голови Овруцької
райдержадміністрації суперечить
вимогам закону та підлягає визнанню
недійсним, фактично правовий режим
земельної ділянки приведено в
попередній стан, та відновлено права
позивача як землекористувача.

Судом апеляційної інстанції також
враховується, що набуття особою права
користування земельною ділянкою
визначено положеннями ЗК України,
зокрема ст.116, якою встановлено, що
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень , визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

При розгляді справ за позовами до
органів виконавчої влади чи органів
місцевого самоврядування в разі
незгоди з рішеннями з питань,
віднесених у галузі земельних
відносин до їх компетенції, або
прийнятих з порушенням компетенції,
суд за наявності підстав для
задоволення позову визнає таке рішення
недійсним. Разом з тим, зобов'язати цей
орган виконавчої влади чи орган
місцевого самоврядування вчинити дії
для відновлення порушеного права
позивача суд може лише у тих випадках,
які прямо передбачені законом. В інших
випадках позивач повинен самостійно
вчинити дії на відновлення свого права,
наприклад, звернутись у встановленому
законодавством порядку для оформлення
права користування земельною ділянкою.
Як відомо, користування земельними
ділянками є правомірним, якщо
здійснюється за наявності державного
акта, яким встановлено право
користування земельною ділянкою або
договору оренди земельної ділянки. В
інших випадках користування
земельними ділянками юридично
кваліфікується як самовільне заняття
земельної ділянки.

Враховуючи наведене вище, колегія
суддів не може погодитись з висновком
господарського суду про задоволення
позовної вимоги, якою позивач просив
вважати його користувачем земельної
ділянки 18,7 га на території
Першотравненської селищної ради.

За таких обставин, враховуючи
положення статті 104 ГПК України,
апеляційну скаргу Державного
підприємства "Овруцький лісгосп" на
рішення господарського суду
Житомирської області від 26.11.2013 р. у
справі №906/1569/13 слід задовольнити
частково, рішення суду першої
інстанції скасувати у частині, якою
задоволено позовну вимогу вважати
Приватне акціонерне товариство
"Товкачівський гірничо-збагачувальний
комбінат" користувачем земельної
ділянки для виробничих потреб
загальною площею 18,7 га на території
Першотравневої селищної ради. В цій
частині прийняти нове рішення про
відмову позові. В іншій частині
рішення залишити без змін.

Судові витрати апеляційний суд
розподіляє з урахуванням положень
ст.ст.44,49 ГПК України пропорційно
задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст.49,99,101,103,104,105,109,110 ГПК
України, апеляційний господарський
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства "Овруцький лісгосп" на
рішення господарського суду
Житомирської області від 26.11.2013 р. у
справі №906/1569/13 задовольнити частково.

Рішення господарського суду
Житомирської області від 26.11.2013 року у
справі №906/1569/13 скасувати в частині
якою задоволено позовну вимогу вважати
Приватне акціонерне товариство
"Товкачівський гірничо-збагачувальний
комбінат" користувачем земельної
ділянки для виробничих потреб
загальною площею 18,7 га на території
Першотравневої селищної ради.

В цій частині прийняти нове рішення про
відмову позові.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Резолютивну частину рішення викласти
в наступній редакції:

"Позов Приватного акціонерного
товариства "Товкачівський
гірничо-збагачувальний комбінат"
задовольнити частково.

Визнати недійсним пункт 1
розпорядження голови Овруцької
районної державної адміністрації №412
від 31.12.96 р. «Про повернення відкритим
акціонерним товариством
гірночо-переробним підприємством
кварцитів «Товкачівський» земельних
ділянок попереднім землекористувачам
і видачу йому державного акта на право
користування землею».

В частині позову, якою задоволено
позовну вимогу вважати Приватне
акціонерне товариство "Товкачівський
гірничо-збагачувальний комбінат"
користувачем земельної ділянки для
виробничих потреб загальною площею 18,7
га на території Першотравненої
селищної ради - відмовити.

Стягнути з Овруцької районної
державної адміністрації (11106,
Житомирська область, м. Овруч, вул.
Радянська, 31А) на користь Приватного
акціонерного товариства
«Товкачівський гірничо-збагачувальний
комбінат» (11114, Житомирська область,
Овруцький район, смт. Першотравневе,
вул. Залізнична, 9, ід. код 01056244) 573,50 грн.
витрат на оплату судового збору за
подання позовної заяви."

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Товкачівський
гірничо-збагачувальний комбінат» (11114,
Житомирська область, Овруцький район,
смт. Першотравневе, вул. Залізнична, 9,
ід. код 01056244) на користь Державного
підприємства "Овруцький лісгосп" (11103,
Житомирська область, Овруцький район,
с.Дубовий Гай, код 00991887) 286,50 грн. витрат
на оплату судового збору за подання
апеляційної скарги.

Видачу наказів доручити
господарському суду Житомирської
області.

Справу №906/1569/13 повернути до
господарського суду Житомирської
області

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття. Постанова суду
апеляційної інстанції може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили.

Головуючий суддя
Філіпова Т.Л.

Суддя
Петухов М.Г.

Суддя
Маціщук А.В.