ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31.03.2014 р.
Справа№ 914/1074/14

Суддя Петрашко М.М. розглянувши
матеріали

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, смт.Підбуж, Дрогобицького
району Львівської області

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «АВТОР-ЗЕТ», м.Львів

про стягнення 97 977,36 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду
Львівської області Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 подано позов
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «АВТОР-ЗЕТ» про
стягнення 97 977,36 грн.

Вирішуючи питання про прийняття
позовної заяви (вх.№1116 від 31.03.2014р.) до
розгляду, судом встановлено наявність
підстав для повернення її без розгляду
зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.56 ГПК України
позивач, прокурор чи його заступник
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

Пунктом 2 ч.1 ст.57 ГПК України
передбачено, що до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Суд звертає увагу позивача, що таким
доказом є оригінал поштової квитанції
з описом вкладення про надсилання
відповідачеві рекомендованою
кореспонденцією копії позовної заяви з
доданими до неї документами, яка
додається до позову.

Як вбачається із додатків до позовної
заяви, позивачем долучено лише копію
квитанції про відправлення
рекомендованої кореспонденції на
адресу Товариства з обмеженою
відповідальністю «АВТОР-ЗЕТ». Однак,
опису вкладення у цінний лист, як того
вимагає ч.1 ст.56 ГПК України, позивачем
до позовної заяви не долучено.
Зазначена копія квитанції не може бути
прийнята судом як належний доказ
надсилання відповідачу копії позовної
заяви та доданих до неї документів,
оскільки із неї неможливо встановити
яка саме кореспонденція була надіслана
на адресу Товариства з обмеженою
відповідальністю «АВТОР-ЗЕТ».

Недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК
щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК. (п.3.5.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики
застосування господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»).

Відтак, позивачем не виконано вимог
Господарського процесуального кодексу
України про долучення до позовної
заяви доказів відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Згідно п.6 ч.1 ст.63 ГПК України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

Крім того, суд звертає увагу позивача,
що доказами надсилання відповідачу
копії позовної заяви з додатками є
оригінал поштової квитанції
(фіскального чеку) з описом вкладення
про надсилання відповідачеві
рекомендованою кореспонденцією копії
позовної заяви з доданими до неї
документами, які додаються до позову.
Ксерокопії чи фотокопії не є належними
доказами надсилання.

Також слід звернути увагу позивача на
наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Згідно із ч.1 ст.9 Закону України "Про
судовий збір" судовий збір сплачується
за місцем розгляду справи та
зараховується до спеціального фонду
Державного бюджету України.

В пункті 2.20. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
№ 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
зазначено, що чинним законодавством не
встановлено якихось спеціальних вимог
щодо оформлення платіжних документів,
за якими перераховуються суми судового
збору. Отже, таке перерахування
здійснюється за загальними правилами
згідно з вимогами Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" і відповідних
нормативно-правових актів
Національного банку України.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" переказ вважається завершеним
з моменту зарахування суми переказу на
рахунок отримувача або її видачі йому в
готівковій формі.

Як вбачається із матеріалів позовної
заяви позивачем долучено квитанцію №2
від 05.03.2014р. на суму 1 959,55 грн., однак у
вказаній квитанції відсутня відмітка
про зарахування вказаного платежу до
спеціального фонду Державного бюджету
України.

Отже, у випадку повторного звернення
позивача до господарського суду
Львівської області, слід подавати
докази сплати судового збору з
відміткою про зарахування вказаного
платежу до спеціального фонду
Державного бюджету України.

Відповідно до ч.3 ст.63 Господарського
процесуального кодексу України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущенного
порушення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
п.6 ч.1 ст. 63, ст.86 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Повернути Фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1 позовну заяву і додані
документи без розгляду, на 19 аркушах.

2. Ухвала може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
господарського суду в порядку і строки
вказані в ст.ст.91-93 ГПК України.

3. Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Суддя
Петрашко М.М.