КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2014 р. Справа№ 910/25831/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Калатай Н.Ф.

Пашкіної С.А.

при секретарі
Майданевич Г.А.

за участю

представників сторін : від
позивача - Тагінцев А.В.

від
відповідача - Петроченко С.О.

розглянувши Приватного
акціонерного товариства

апеляційну скаргу "Страхова
компанія "АХА Страхування"

на рішення

господарського суду м. Києва

від 22.01.2014 року.

у справі №910/25831/13 (Суддя
Паламар П.І.)

за позовом Приватного
акціонерного товариства

"Страхова
компанія "АХА Страхування"

до Публічного
акціонерного товариства

"Укравторесурс"

про відшкодування
шкоди, ціна позову 9693,21 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва
від 22.01.2014 року у позові Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "АХА Страхування" відмовлено.

Не погоджуючись із вищевказаним
рішенням, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення повністю та прийняти
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги повністю.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 03.03.2014 року
апеляційну скаргу прийнято до
провадження. Розгляд справи призначено
до розгляду.

Представником відповідача подано
відзив на апеляційну скаргу, в якому
останій просить рішення залишити без
змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються доводи
та заперечення сторін, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, 21
грудня 2010 року по вул. Короленківській,
4 у м. Києві внаслідок падіння
металевого козирка, розміщеного над
воротами в'їзду до належного
відповідачу нежилого приміщення було
пошкоджено автомобіль “Хюндай”, д.н.
НОМЕР_1.

Це підтверджується поясненнями сторін,
постановою Голосіївського районного
управління Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві про відмову в порушенні
кримінальної справи від 28 грудня 2010 р.

Унаслідок падіння козирка було
пошкоджено автомобіль НОМЕР_1, та його
власнику заподіяно матеріальну шкоду
10367,57 грн., розмір якої визначено на
підставі рахунку-фактури № СМ-0052998 від
22 грудня 2010 р., складеного Товаристом з
обмеженою відповідальністю "Паритет
моторс-сервіс".

Позивач як страховик згідно з
платіжним дорученням № 534 від 1 лютого
2011 р. виплатив власнику пошкодженого
автомобіля "Хюндай" відповідно до умов
укладеного з ним договору
добровільного страхування наземного
транспорту "Все включено" № 0067-а/10к від
15 січня 2010 р. страхове відшкодування в
розмірі 9693,21 грн., що обчислене виходячи
з характеру пошкоджень та стану
транспортного засобу, за вирахуванням
франшизи.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про
страхування" та ст. 993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, котра
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч.ч. 4, 5 ст. 319 ЦК
України власність зобов'язує. Власник
не може використовувати право
власності на шкоду правам, свободам та
гідності громадян, інтересам
суспільства, погіршувати екологічну
ситуацію та природні якості землі.

Згідно ст. 322 ЦК України власник
зобов'язаний утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Враховуючи, що шкода заподіяна
внаслідок неналежного виконання
відповідачем обов'язку з утримання
належного йому майна по вул.
Короленківській, 4 у м. Києві, то
відповідно до ст. 1166 ЦК України він є
відповідальним за шкоду, заподіяну
застрахованому позивачем
транспортному засобу.

Доводи відповідача, що обов'язок з
утримання вищевказаного майна було
покладено на Товариство з обмеженою
відповідальністю "Авто лайн" як
орендаря за договором оренди
нерухомого майна 31/09 від 1 липня 2009 р. є
безпідставними, оскільки суперечать
умовам договору оренди, що
передбачають обов'язок проводити
капітальний ремонт цього майна
орендодавцем, яким є відповідачем.

Виходячи з вимог ст. 27 Закону України
"Про страхування" та ст. 993 ЦК України до
позивача перейшов той же обсяг прав,
які мав у зв'язку зі спірною пригодою
ОСОБА_4 Право на відшкодування шкоди за
рахунок відповідача виникло у позивача
з часу настання страхового випадку,
тобто з 21 грудня 2010 р. (Правовий
висновок Верховного Суду України від
25.12.2013 року у справі №6-112 цс 13).

Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин в їх сукупності.

З матеріалів справи слідує, що в суд
першої інстанції з указаним позовом
позивач звернувся 30 грудня 2013 р., тобто
з пропуском встановленого ст. 257 ЦК
України строку позовної давності, про
застосування якої заявив відповідач.
Доказів поважності причин пропуску
указаного строку не надано, тому
підстави для його поновлення відсутні.

У судовому засіданні 22.01.2014 року
господарського суду м. Києва
відповідач заявив про застосування
позовної давності, що відображено в
протоколі судового засідання.

За таких обставин у позові стосовно до
вимог ст. 267 ЦК України слід відмовити з
цих підстав.

Тож, оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, колегія суддів цілком
підтримує висновок суду першої
інстанції про відмову в задоволені
позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду м. Києва
від 22.01.2014 року у справі №910/25831/13
залишити без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення.

2. Справу № 910/25831/13 повернути до
господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови направити сторонам.

Головуючий суддя
О.М. Баранець

Судді
Н.Ф. Калатай

С.А. Пашкіна

Повний текст постанови складено 01.04.2014
року.