ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року
Справа № 925/384/14

Господарський суд Черкаської області в
складі: головуючого - судді Скиби Г.М.,
за участю секретаря судового засідання
Кенкеч О.С., розглянув у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
Шевченківського національного
заповідника, Черкаська область, м.
Канів, Тарасова гора

до Канівського комунального
підприємства теплових мереж, Черкаська
область, м. Канів, вул. Енергетиків, 30

за участю третьої особи без
самостійних вимог на стороні позивача
-Державна фінансова інспекція у
Черкаській області, м. Черкаси, вул.
Смілянська, 120/1

про відшкодування 72 476,79 грн., завданих
внаслідок набуття майна без достатньої
правової підстави,

за участю представників сторін:

від позивача: Король І.О. - за
довіреністю;

від відповідача: Ганнисик О.Ю. - за
довіреністю;

третя особа: участі не брав.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Шевченківський національний
заповідник звернувся в господарський
суд Черкаської області з позовом до
Канівського комунального підприємства
теплових мереж про стягнення 72 476,79 грн.,
завданих внаслідок набуття майна без
достатньої правової підстави, як зайво
сплачених коштів щодо завищення
обсягів споживання тепла, виявлених
під час проведення планової ревізії
Черкаською об'єднаною державною
фінансовою інспекцією
фінансово-господарської діяльності
Шевченківського національного
заповідника за період з 01.10.2010р. по
31.05.2013р., та відшкодування судових
витрат.

До початку судового засідання, що
відбулось 25.03.2014р. представник
відповідача надав заперечення від
24.03.2014р. №109 на позовну заяву, в якому в
задоволенні позовних вимог просить
відмовити повністю, оскільки Канівське
підприємство теплових мереж
здійснювало розрахунок теплових втрат
у відповідності з вимогами п. 7.2.43
Правил та п. 5.5 Норм, що затверджені
наказами Міністерства палива та
енергетики та Міністерства
регіонального розвитку та будівництва
України КТМ 204, а також у відповідності
до договорів про надання послуг з
централізованого опалення та гарячої
води №68.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю з підстав, викладених в
позовній заяві, та просив позов
задовольнити.

У судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечив
повністю з підстав, викладених у
запереченні на позовну заяву, та
пояснив, що КРУ і позивач
використовували норми ДБН В.2.2.-31, які
стосуються проектування будівель, а не
експлуатації будівель. Норми, вказані
КРУ в акті - не призначені для
розрахунків теплового навантаження
об'єктів заповідника.

Представники фінансової інспекції в
засідання суду не з'явились, вимоги
позивача не підтримали. Доказів та
обґрунтувань висновків перевірки КРУ
не подано.

Судом встановлено такі
взаємовідносини сторін:

Шевченківський національний
заповідник (позивач у справі)
відповідно до Статуту є державною
установою. Фінансування проводиться за
рахунок коштів державного бюджету, у
тому числі і спеціального фонду, а
також інших джерел, передбачених
законодавством України.

Одним із видів діяльності Канівського
комунального підприємства теплових
мереж (відповідач у справі), згідно
даних Єдиного державного реєстру
юридичних осіб, є постачання пари та
гарячої води.

Між позивачем та відповідачем укладено
Договори:

№68 від 26.01.2010р. «Про надання послуг з
централізованого опалення та гарячої
води»;

№68 від 31.01.2011р. «Про надання послуг з
централізованого опалення та гарячої
води»;

№68/73 від 30.01.2012р. «На закупівлю послуг з
постачання водяної пари і гарячої
води»;

№15 від 28.02.2013р. «На закупівлю пари та
гарячої води; постачання водяної пари
та гарячої води», на підставі яких
протягом 2010-2013р.р. Енергопостачальна
організація (відповідач) бере на себе
зобов'язання постачати Споживачеві
(позивач) теплову енергію на потреби
опалення, підігріву води, а споживач
зобов'язується оплачувати одержану
теплову енергію за встановленими
тарифами (цінами) в терміни,
передбачені цими Договорами.

Згідно додатків до договорів
застосовані двоставкові тарифи на
опалення, затверджені виконкомом
Канівської міської ради.

Для розрахунків використані приведені
об'єми опалюваних приміщень бібліотеки
Шевченківського заповідника.

У період з 04.09.2013р. по 26.09.2013р. службовими
особами Державної фінансової
інспекції в Черкаській області
проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності за
період з 01.04.2010р. по 31.07.2013р., за
результатами якої складено Акт від
15.10.2013р. №04-24/016.

У Акті ревізії встановлено, що ревізією
оплати послуг з теплопостачання за
період з 01.10.2010р. по 31.04.2013р. встановлено
проведення зайвих виплат бюджетних
коштів в сумі 72476,79 грн. унаслідок
завищення розміру опалюваних площ.

Так, розрахунки закладом із
постачальником теплової енергії -
Канівським КПТМ проводяться на
підставі даних опалюваних площ
приміщень.

Ревізією встановлено порушення ДБН
В.2.6.-31:2006, оскільки в опалювану площу не
включаються площі теплих горищ і
підвалів, холодних веранд,
неопалюваних сходових клітин,
холодного горища. На думку ревізорів,
використання приведеної площі
приміщень споживача для розрахунку
вартості послуг з теплопостачання є
порушенням вимог п. 21 Правил №630 (а.с.
42-43).

Проведеним під час ревізії
перерахунком встановлено завищення
вартості теплопостачання, внаслідок
чого постачальником зайво пред'явлено
до оплати 72476,79 грн. (2010 рік - 28550,14 грн., 2011
рік - 32325,20 грн., 2012 рік - 7327,23 грн., 2013 рік -
4274,22 грн.), які закладом оплачено в
повному обсязі, чим завдано збитків
(шкоди) заповіднику на вказану суму.
(Розрахунки наведено у Додатках до
акта).

Оплату завищеної вартості наданих
послуг з теплопостачання відображено в
меморіальному ордері №6
«Накопичувальна відомість за
розрахунками з іншими кредиторами» за
2010р.-2013р. за дебетом субрахунків 801
«Видатки державного бюджету на
утримання установи та інші заходи»
кредитом субрахунку 675 «Розрахунки з
іншими кредиторами».

На думку фінансових інспекторів,
порушення допущено з вини заступника
генерального директора заповідника з
фінансів та економіки Тахтарової В.П.
та генерального директора Піняка М.В.,
ОСОБА_5 (з грудня 2010р.).

Позивач письмово повідомив
відповідача про вимогу ДФІ в
Черкаській області та пропонував
повернути на розрахунковий рахунок
позивача 72476,79 грн.

Відповідачем надано суду копію рішення
виконкому Канівської міської ради про
затвердження тарифів на опалення (а.с.
56) та розміри тарифів на опалення (а.с.
57-58).

Відповідачем надано розрахунок
вартості опалення приміщень
заповідника по приєднаному тепловому
навантаженню (а.с. 55, зворот). Розрахунок
не спростований позивачем.

Інших доказів сторонами не подано.

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності та за внутрішнім
переконанням, враховуючи пояснення
представників сторін, суд вважає
позовні вимоги такими, що не підлягають
до задоволення.

У відповідності з положеннями
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення
з господарського спору повинно
прийматись у відповідності з нормами
матеріального і процесуального права
та фактичними обставинами справи, з
достовірністю встановленими
господарським судом, тобто з'ясованими
шляхом дослідження та оцінки судом
належних і допустимих доказів у
конкретній справі.

Між сторонами виникли та існують
договірні відносини оплатної поставки
тепла замкнутими мережами на підставі
письмового строкового оплатного
двостороннього консенсуального
договору. Сторони за договором є
самостійними юридичними особами, що
підтверджено витягами з ЄДР (а.с. 60-61).

Позивач є державним закладом з
бюджетною формою фінансування.

Відповідач є комунальним
підприємством та суб'єктом
господарювання на ринку послуг
України.

За правовою природою договори №68 від
26.01.2010р. «Про надання послуг з
централізованого опалення та гарячої
води»;

№68 від 31.01.2011р. «Про надання послуг з
централізованого опалення та гарячої
води»;

№68/73 від 30.01.2012р. «На закупівлю послуг з
постачання водяної пари і гарячої
води»;

№15 від 28.02.2013р. «На закупівлю пари та
гарячої води; постачання водяної пари
та гарячої води» є договорами
купівлі-продажу теплової енергії, що
об'єднує відносини купівлі та поставки
тепла споживачу приєднаними мережами і
відповідає вимогам статті 714 ЦК
України, якою передбачено, що до
договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено законом, або
не випливає з характеру відносин
сторін.

Відносини купівлі-продажу
урегульовані Главою 54 ЦК України,
відповідно до положень якої за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві) та отримати
розрахунок, а покупець приймає або
зобов'язується прийняти майно (товар) і
сплатити за нього певну грошову суму.
Поставка є різновидом відносин
купівлі-продажу.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобов'язання,
що виникає між суб'єктами
господарювання, в силу якого один
суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта, або
утриматися від певних дій, а інший
суб'єкт має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку, є господарським
зобов'язанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання можуть
виникати з господарського договору та
інших угод, передбачених законом, а
також з угод, не передбачених законом,
але таких, які йому не суперечать. До
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Суд вважає, що сторонами досягнуто
згоди по всіх істотних умовах
договорів. Договори №68 від 26.01.2010р. «Про
надання послуг з централізованого
опалення та гарячої води»;

№68 від 31.01.2011р. «Про надання послуг з
централізованого опалення та гарячої
води»;

№68/73 від 30.01.2012р. «На закупівлю послуг з
постачання водяної пари і гарячої
води»;

№15 від 28.02.2013р. «На закупівлю пари та
гарячої води; постачання водяної пари
та гарячої води» не заперечені
сторонами, не визнані судом недійсними
та не розірвані в установленому
порядку.

Претензій щодо кількості, якості та
вартості отриманого та оплаченого
тепла не заявлено. Станом на 01.04.2014р.
заборгованість по оплаті отриманого
тепла відсутня. Зустрічні вимоги до
позивача відповідачем не заявлялись.

Позивач наполягає на стягненні з
відповідача безпідставно отриманих
коштів внаслідок завищення вартості
тепла по розрахунках відповідача.
Вимоги обґрунтовує з посиланням на акт
ревізії фінансово-господарської
діяльності Шевченківського
національного заповідника від 15.10.2013р.
№04-24/016 (а.с. 41-43).

В засіданні досліджено договори на
теплопостачання з додатками.
Документація надана на вимогу суду
позивачем.

Дійсність вказаних документів
підтвердили представники позивача та
відповідача.

Представник позивача пояснив, що
підставою для звернення до суду був
висновок ревізії. Саме ДФІ в Черкаській
області наполягала на поданні позову
до Канівського підприємства теплових
мереж.

Представник відповідача пояснив, що
для розрахунку теплового навантаження
використані відомчі норми КТМ 204
України 244-94 та дані інвентаризації
приміщень заповідника. В даному
випадку використано менші об'єми
приміщення бібліотеки, на користь
позивача. Порушень в діях відповідача
представник не вбачає, оскільки
становище позивача не погіршено.

При укладанні та виконанні спірних
договорів купівлі-продажу теплової
енергії використані нормативні
документи:

- ДБН В.2.5-39:2008 «Теплові мережі» (Наказ
Мінрегіонбуду України від 09.12.2008р. №568);

- СНиП 2.04.14-88 «Тепловая изоляция
оборудования и трубопроводов»;

- ДСТУ НБВ.2.5-35:2007 «Теплові мережі та
мережі гарячого водопостачання з
використанням попередньоізольваних
трубопроводів. Настанова з
проектування, монтажу, приймання та
експлуатації»;

- «Правила технічної експлуатації
теплових установок і мереж» (Наказ
Мінпалива та енергетики України від
14.02.2007р. №71);

Суд критично оцінює підстави
застосування ревізорами Норм ДБН
В.2.6-31:2006

Суд вважає, що ревізорами ДФІ в акті
ревізії зроблено передчасні висновки
про безпідставність нарахування та
оплати позивачем тепла по приведених
площах споруд.

Суд критично оцінює посилання позивача
на вказаний акт ревізії як на підставу
звернення до суду для захисту свого
порушеного права та застосування норми
ст. 1212 ЦК України до спірних чинних
договірних відносин.

Загальні підстави для виникнення
зобов'язання у зв'язку з набуттям,
збереженням майна без достатньої
правової підстави визначена нормами
гл. 83 ЦК України.

Між сторонами укладені чинні договори
на оплатне постачання теплоносія.
Кошти, які позивач просить стягнути з
відповідача, отримані від позивача як
оплата за теплопостачання за
договором, тобто за наявності правової
підстави. Тому суд відхиляє твердження
позивача про завищення вартості послуг
з опалення на суму 72476,79 грн., що
встановлено ревізією ДФІ.

Суд зазначає, що за умови існування між
сторонами договірних правовідносин
неналежне виконання відповідачем умов
договорів може слугувати підставою для
відповідальності, а не підставою для
повернення коштів відповідно до
положень ст. 1212 ЦК України.

Посилання позивача на висновки ревізії
КРУ як на підставу для задоволення
позовних вимог є неправомірними.
Виявлені ДФІ порушення не впливають на
умови укладених між сторонами
договорів і не можуть їх змінювати. Акт
перевірки ДФІ не позбавляє позивача
процесуального обов'язку доводити
своїх вимоги належними та допустимими
доказами.

Позивач не довів належними та
допустимими доказами, яке його право
порушено та ким саме. Доводи та
заперечення відповідача не
спростовані позивачем та третьою
особою в належний спосіб.

В задоволенні позову належить
відмовити за необґрунтованістю та
безпідставністю.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати
належить покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України,
господарський суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
прийняття рішення. Сторони у справі
протягом цього строку мають право
подати апеляційну скаргу до
апеляційного суду на вказане рішення
через Господарський суд Черкаської
області.

Повне рішення складено 04.04.2014р.

Суддя Г.М.
Скиба