м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/75/14 27.02.14
За позовом Державного
підприємства "Держекоінвест";
до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Антіс
про стягнення 7 798 361,52
Від позивача: Янчук А. В.,
представник, довіреність № 01-171/05 від
Від відповідача: не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач у поданій до господарського
суду позовній заяві просить стягнути з
відповідача 5 623 519,66 грн. пені та 2 174 841,85
грн. штрафу, а також 68 820,00 грн. витрат по
сплаті судового збору з мотивів,
вказаних у позовній заяві.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.01.2014 р. порушено провадження
у справі №910/75/14 та призначено розгляд
справи на 06.02.2014 р.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 06.02.14 р. відкладено розгляд
справи на 27.02.2014 р.
У судовому засіданні 27.02.2014 р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив позов задовольнити у
Відповідач був належним чином
повідомлений про час, день і місце
розгляду справи, що підтверджується
поштовим повідомленням, яке
повернулось на адресу суду і
підтверджує факт направлення ухвали
господарського суду на адресу
відповідача, зазначену у витязі з
Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
Згідно статті 64 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала направляється за адресою
місцезнаходження сторін, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідач не направив в судове
засідання своїх повноважних
представників, не надав письмовий
відзив на позовну заяву, а також не
заперечив позовні вимоги по суті.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника
відповідача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали,
додані до позовної заяви, заслухавши
пояснення представника позивача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
обставини справи, оцінивши докази, які
мають значення для вирішення спору,
господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем ("одержувач бюджетних
коштів") та Державним агентством
екологічних інвестицій України
("головний розпорядник бюджетних
коштів") укладено договір на
делегування повноважень щодо
здійснення функцій замовника при
реалізації проекту цільових
екологічних (зелених) інвестицій №15/2012
від 29.05.2012р.

За умовами п.1.1. договору на делегування
повноважень щодо здійснення функцій
замовника при реалізації проекту
цільових екологічних (зелених)
інвестицій №15/2012 від 29.05.2012р., Державне
агентство екологічних інвестицій
України, як "головний розпорядник
бюджетних коштів", відповідно до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2012 рік" та Порядку використання
коштів передбачених у державному
бюджеті для здійснення заходів,
спрямованих на зменшення обсягів
викидів (збільшення абсорбції)
парникових газів, що затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 23.03.2011р. №348 делегував, а позивач, як
"одержувач бюджетних коштів" прийняв на
себе функції щодо реалізації проектів
цільових (зелених) інвестицій з
капітального ремонту об'єктів
соціальної сфери, перелік яких
міститься у додатку до цього договору
відповідно до затвердженого та
погодженого в установленому порядку
Плану заходів щодо реалізації проектів
та здійснення заходів, згідно з
постановою Кабінету Міністрів України
№221 від 22.02.2008 р.

На виконання договору на делегування
повноважень щодо здійснення функцій
замовника при реалізації проекту
цільових екологічних (зелених)
інвестицій №15/2012 від 29.05.2012р., 14.06.2012 р.
між Державним підприємством
"Держекоінвест" (замовник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Антіс Трейд"
(підрядник) укладено договір про
закупівлю за державні кошти №18/11 від
14.06.2012р. (далі - договір).

Відповідно до п.1.2. договору, відповідач
(підрядник) зобов'язався на власний
ризик, своїми та залученими силами,
засобами та закупленими матеріальними
ресурсами (в т.ч. обладнанням) виконати
роботи з капітального ремонту об'єктів
соціальної сфери у Житомирський
області (теплосанація 6 об'єктів) та
здати закінчені роботи в порядку і
строк встановлений цим договором, а
позивач (замовник) зобов'язався
прийняти закінчені роботи і оплатити
їх.

Згідно з п.2.1. договору, договірна
тверда загальна ціна робіт (додаток №1
до цього договору) визначається згідно
норм правил визначення вартості
будівництва (ДБН Д.1.1-1-2000), затверджених
наказом Держбуду України від 27 серпня
2000р. №174 і становить 39 098 185,81 грн., в
тому числі ПДВ 6 516 364,30 грн.

Відповідно до п.2.2. договору, джерелом
фінансування є кошти Державного
бюджету України за КПКВК 6351020 "Державна
підтримка заходів, спрямованих на
зменшення обсягів викидів (збільшення
абсорбції) парникових газів, у тому
числі на утеплення приміщень закладів
соціального забезпечення, розвиток
міжнародного співробітництва з питань
зміни клімату", КЕКВ 2410.

Пунктом 3.2. договору сторони визначили,
що з моменту початку дії цього
договору, визначеного п.12.1. договору,
але не пізніше 10 робочих днів до
початку виконання робіт замовник
здійснює підряднику попередню оплату
не більше 30 % від річного обсягу робіт
на строк не більше трьох місяців
(закривається актами форми КБ-2в), у
порядку визначеному Постановою
Кабінету Міністрів України від 09.10.2006 №
1404 "Питання попередньої оплати товарів,
робіт і послуг, що закуповуються за
бюджетні кошти", а замовник здійснює
перерахування коштів підряднику на
підставі наданого підрядником
рахунку-фактури.

Згідно з п.3.3. договору, виконання
підрядником робіт оформляється актами
приймання виконаних будівельних робіт
(складеними за формою №КБ-2в "Акт
приймання виконаних будівельних
робіт") та довідками про вартість
виконаних будівельних робіт
(складеними за формою №КБ-3).

Відповідно до п.6.1. договору, підрядник
зобов'язаний завершити виконання робіт
згідно з умовами договору та
календарного плану виконання робіт
приведеному в Додатку 2 до цього
договору.

Згідно з п.6.2. договору, дата початку
виконання робіт є дата перерахування
підряднику попередньої оплати у
відповідності з п.3.2. цього договору.

Відповідно до п.6.3. договору, термін
виконання робіт по 30 жовтня 2012 року.

Згідно з п.6.4. договору, датою
фактичного завершення виконання робіт
з капітального ремонту об'єкта
вважається дата підписання сторонами
акта приймання-передачі виконаних
робіт за умови, якщо підрядником
завершені всі роботи та усуненні всі
недоліки у виконанні робіт по об'єкту.

Відповідно до п.12.1. договору, договір
набуває чинності з дати підписання
його сторонами і діє до 31.12.2012 року.

В подальшому сторонами було укладено
додаткові угоди до договору №1 від
06.11.2012р. та №2 від 23.11.2012р.

Додатковою угодою №1 від 06.11.12р. до
договору пункт 6.3. договору викладено в
новій редакції, відповідно до якої
сторонами погоджено термін виконання
робіт по 31 грудня 2012 року.

Додатковою угодою №2 від 23.11.12р. до
договору сторонами погоджено зміну
реквізитів підрядника (відповідача).

Судом встановлено, що позивачем на
виконання умов п.3.2. договору було
перераховано відповідачу попередню
оплату в розмірі 11 729 455,74 грн., що
підтверджується банківською випискою
з рахунку позивача за 18.07.2012р. Також,
позивачем в оплату за договором 15.11.12р.
було перераховано відповідачу 226 475,54
грн., на підтвердження чого позивачем
долучено до матеріалів справи
банківські виписки з рахунку.

Як зазначає позивач, на виконання умов
договору відповідач виконав роботи на
суму 8 029 016,40 грн., у зв'язку з чим, сума
невиконаних відповідачем робіт за
договором склала 31 069 169,41 грн. У зв'язку
з порушення відповідачем строків
виконання робіт за договором,
позивачем, на підставі ч.2 ст.231 ГК
України, нараховано пеню в розмірі 5 623
519,66 грн. та 2 174 841,85 грн. штрафу, які
позивач просить суд стягнути з
відповідача.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
повному задоволенню, виходячи з
наступного.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) та ст. 173
Господарського кодексу України (далі -
ГК України) зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Частиною 2 статтею 11 Цивільного кодексу
України та статтею 174 Господарського
кодексу України визначено, що однією з
підстав виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договір.

Дослідивши договір про закупівлю за
державні кошти №18/11 від 14.06.2012р.,
укладений між сторонами, судом
встановлено, що за своєю правовою
природою вказаний договір є договором
підряду.

Відповідно до ч.1 ст.837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193
ГК України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
законодавства, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до п.6.3. договору сторонами
було встановлено термін виконання
робіт по 30 жовтня 2012 року.

Додатковою угодою №1 від 06.11.12р.
сторонами погоджено термін виконання
робіт по 31 грудня 2012 року.

Судом встановлено, що відповідачем
було виконано роботи на суму 8 029
016,40грн., що підтверджується актами
приймання виконаних будівельних робіт
та довідками про вартість виконаних
будівельних робіт, які містяться у
матеріалах справи.

Відповідно до ст. 33 Господарського
кодексу України (далі-ГПК України),
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем доказів виконання робіт
на суму 31 069 169,41 грн. суду не надано, а
відтак, враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про порушення
відповідачем строків, виконання робіт,
передбачених п.6.3. договору.

Вимогами статті 611 ЦК України
визначено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст.231 ГК України,
законом щодо окремих видів зобов'язань
може бути визначений розмір штрафних
санкцій, зміна якого за погодженням
сторін не допускається.

Згідно з ч.2 ст.231 ГК України, у разі якщо
порушено господарське зобов'язання, в
якому хоча б одна сторона є суб'єктом
господарювання, що належить до
державного сектора економіки, або
порушення пов'язане з виконанням
державного контракту, або виконання
зобов'язання фінансується за рахунок
Державного бюджету України чи за
рахунок державного кредиту, штрафні
санкції застосовуються, якщо інше не
передбачено законом чи договором, у
таких розмірах: за порушення умов
зобов'язання щодо якості
(комплектності) товарів (робіт, послуг)
стягується штраф у розмірі двадцяти
відсотків вартості неякісних
(некомплектних) товарів (робіт, послуг);
за порушення строків виконання
зобов'язання стягується пеня у розмірі
0,1 відсотка вартості товарів (робіт,
послуг), з яких допущено прострочення
виконання за кожний день прострочення,
а за прострочення понад тридцять днів
додатково стягується штраф у розмірі
семи відсотків вказаної вартості.

В пункті 5 "Висновків Верховного Суду
України, викладених у рішеннях,
прийнятих за результатами розгляду
заяв про перегляд судового рішення з
підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 111-16
ГПК України за 2010 - 2011 рр." від 01.04.2012,
зазначено, що, виходячи із положень ч.2
ст.231 ГК України, застосування до
боржника, який порушив господарське
зобов'язання, штрафних санкцій у
вигляді пені, штрафу, передбачених абз.
3 ч. 2 ст. 231 ГК України, можливо при
сукупності відповідних умов, а саме:
якщо інший розмір певного виду
штрафних санкцій не передбачений
договором або законом; якщо, між іншим,
порушено господарське зобов'язання, в
якому хоча б одна сторона є суб'єктом
господарювання, що належить до
державного сектора економіки, якщо
допущено прострочення виконання не
грошового зобов'язання, пов'язаного з
обігом (поставкою) товарів, виконанням
робіт, наданням послуг з вартості яких
і вираховується у відсотковому
відношенні розмір штрафу.

Відповідно до частини другої статті 22
ГК України суб'єктами господарювання
державного сектора економіки є
суб'єкти, що діють на основі лише
державної власності, а також суб'єкти,
державна частка у статутному фонді
яких перевищує п'ятдесят відсотків чи
становить величину, яка забезпечує
державі право вирішального впливу на
господарську діяльність цих суб'єктів.

Як вбачається з п.1.1. Статуту Державного
підприємства "Держекоінвест",
затвердженого наказом Державного
агентства екологічних інвестицій
України №13 від 01.02.2012р., Державне
підприємство "Держекоінвест" (позивач)
є державним унітарним суб'єктом
підприємницької діяльності, що
засноване на державній власності та
входить до сфери управління Державного
агентства екологічних інвестицій
України, у зв'язку з чим, суд приходить
до висновку, що Державне підприємство
"Держекоінвест" є суб'єктом
господарювання державного сектора
економіки.

Крім того, з п.2.2. договору, укладеного
сторонами вбачається, що джерелом
фінансування виконання робіт
підрядником (відповідачем) є кошти
Державного бюджету України.

У зв'язку з тим, що Державне
підприємство "Держекоінвест" є
суб'єктом господарювання, що належить
до державного сектора економіки;
виконання зобов'язання за договором
фінансується за рахунок Державного
бюджету України (п.2.2. Договору),
порушення відповідачем строків
виконання робіт пов'язане з виконанням
державного контракту, а саме договору
на делегування повноважень щодо
здійснення функцій замовника при
реалізації проекту цільових
екологічних (зелених) інвестицій №15/2012
від 29.05.2012р., а факт прострочення
виконання відповідачем не грошового
зобов'язання підтверджується наявними
матеріалами справи, суд приходить до
висновку про те, що позивач має право на
нарахування пені та штрафу на підставі
ч.2 ст.231 ГК України.

Позивачем здійснено розрахунок пені за
період з 31.12.2012р. по 01.07.2013р. з суми
невиконаного відповідачем
зобов'язання в розмірі 31 069 169,41 грн.

Оскільки у встановлений в договорі
строк роботи в повному об'ємі виконані
не були, у позивача виникає право на
нарахування пені з наступного дня, коли
зобов'язання мало бути виконане.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Згідно з п.10.3. договору, у разі
прострочення підрядником терміну
передачі завершених робіт на об'єкті,
або порушення якості виконаних робіт, і
наявності його провини, підрядник несе
відповідальність у відповідності із п.2
ст.231 Господарського кодексу України,
яким визначено розмір штрафних
санкцій.

За таких підстав, враховуючи
відсутність в договорі положень, які б
встановлювали інший розмір пені та
штрафних санкцій, ніж той, що
встановлений п.2 ст.231 ГК України, суд
приходить до висновку про те, що
нарахування пені за порушення
відповідачем строків виконання робіт,
з врахуванням ч.6 ст. 232 ГК України,
здійснюється в межах шестимісячного
строку у розмірі 0,1 % від суми 31 069 169,41
грн. за кожен день прострочення
виконання зобов'язання.

За перерахунком суду розмір пені,
розрахований в межах шестимісячного
строку встановленого для нарахування
пені, склав 5 623 519,66 грн., у зв'язку з чим,
позовні вимоги про стягнення пені
підлягають задоволенню в розмірі 5 623
519,66 грн.

Крім того, позивачем заявлено вимогу
про стягнення з відповідача 2 174 841,85 грн.
штрафу.

Відповідно до частини 1 статті 229
Господарського кодексу України,
учасник господарських відносин у разі
порушення ним грошового зобов'язання
не звільняється від відповідальності
через неможливість виконання і
зобов'язаний відшкодувати збитки,
завдані невиконанням зобов'язання, а
також сплатити штрафні санкції
відповідно до вимог, встановлених цим
Кодексом та іншими законами.

Згідно ч. 1 статті 230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 статті 549
Цивільного кодексу України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

Як вказав Вищий господарський суд
України в п.4 Оглядового листа "Про
деякі питання практики застосування
господарськими судами законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" N 01-06/767/2013 від
29.04.2013 р., одночасне стягнення з
учасника господарських відносин, який
порушив господарське зобов'язання за
договором, штрафу та пені не суперечить
законодавству України. Можливість
одночасного стягнення пені та штрафу
за порушення окремих видів
господарських зобов'язань передбачено
частиною другою статті 231 ГК України.

Як вбачається зі змісту ч.2 ст.231 ГК
України, за порушення строків
виконання зобов'язання стягується пеня
у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів
(робіт, послуг), з яких допущено
прострочення виконання за кожний день
прострочення, а за прострочення
строків виконання зобов'язання понад
тридцять днів додатково стягується
штраф у розмірі семи відсотків
вказаної вартості.

Оскільки розрахунок штрафу, здійснений
позивачем є вірним, вимога позивача про
стягнення з відповідача 2 174 841,85 грн.
штрафу підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України
судові витрати покладаються судом на
відповідача .

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України,
господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Антіс Трейд" (01042, м.
Київ, вул. Чигоріна, 18, )
на користь Державного підприємства
"Держекоінвест" (03035, м. Київ, вул.
Урицького, 35, ) 5 623 519
(п'ять мільйонів шістсот двадцять три
тисячі п'ятсот дев'ятнадцять) грн. 66 коп.
- пені, 2 174 841 (два мільйони сто сімдесят
чотири тисячі вісімсот сорок одну) грн.
85 коп. - штрафу, та 68 820 (шістдесят вісім
тисяч вісімсот двадцять) грн. 00 коп.
судового збору. Видати наказ.

3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата
складання рішення 13.03.2014 р.