ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.03.14р. Справа № 15/5005/16815/2011
Розглядається заява Міського
комунального підприємства
"Дніпропетровські міські теплові
мережі", м.Дніпропетровськ

про відстрочку виконання рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 06.02.12 р.

У справі:

за позовом Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України", м. Київ

до Міського комунального підприємства
"Дніпропетровські міські теплові
мережі", м.Дніпропетровськ

про стягнення 59 179 461,39 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

Представники:

від позивача: Подшебякіна О.М.,
представник за довіреністю № 48/10 від
30.12.13р.

від відповідача: Галан Ю.А., представник
за довіреністю № 743 від 11.03.14р.

СУТЬ СПОРУ:

06.02.12р. у справі № 15/5005/16815/2011 прийнято
рішення про стягнення з Міського
комунального підприємства
"Дніпропетровські міські теплові
мережі" на користь Дочірньої компанії
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України"
заборгованості за поставлений
природний газ у розмірі 52 158 309,44 грн.,
пеню у розмірі 412 835,72 грн., 3 % річних у
розмірі 869 695,84 грн., інфляційні
витрати у розмірі 2 015 762,98 грн.,
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 56 460,00 грн.

20.02.12р. на виконання зазначеного вище
рішення видано наказ.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
10.04.12р. рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 06.02.12 р. у
справі №15/5005/16815/2011 змінено, вирішено
стягнути з Міського комунального
підприємства "Дніпропетровські міські
теплові мережі" (далі-відповідач) на
користь Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України"
(далі-позивач) заборгованість за
поставлений природний газ у розмірі 52
158 309,44 грн., пеню у розмірі 4 128 357,24
грн., 3 % річних у розмірі 869 695,84 грн.,
інфляційні витрати у розмірі 2 015 762,98
грн., витрати по сплаті судового збору у
розмірі 56 460,00 грн.

Ухвалою господарського суду від 24.04.12р.
припинено стягнення на наказом
господарського суду Дніпропетровської
області виданого 20.02.12р.

25.04.12р. на виконання постанови
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 10.04.12р., яка
набрала законної сили 10.04.12р., видано
наказ.

07.03.14р. до господарського суду від
відповідача надійшла заява про
відстрочку виконання рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 06.02.12р. по справі №
15/5005/16815/2011 на один рік, а саме до 07.03.15р.

Листом від 07.03.14р. господарський суд
повідомив відповідача про те, справу
№15/5005/16815/2011 було передано судді
Рудовській І.А. для розгляду заяви про
відстрочку виконання рішення, після
чого справу № 15/5005/16815/2011 суддею
Рудовською І.А. направлено до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду. Враховуючи
зазначене, заява буде розглянута по
суті після повернення матеріалів
справи до господарського суду
Дніпропетровської області.

Після повернення справи до
господарського суду Дніпропетровської
області, ухвалою господарського суду
від 14.03.14р. заяву про відстрочку
виконання рішення прийнято до розгляду
та призначено її розгляд у судовому
засіданні на 21.03.14р.

18.03.14р. до суду від позивача надійшли
заперечення на заяву про відстрочку
виконання рішення.

21.03.14р. у судовому засіданні
повноважний представник позивача
просив суд відмовити відповідачу у
задоволенні заяви про відстрочку
виконання рішення, посилаючись на
доводи та факти викладені у
запереченнях. Крім того, повноважний
представник позивача заявив
клопотання про долучення до матеріалів
справи копію звіту про фінансові
результати.

Повноважний представник відповідача у
судовому засіданні подану заяву
підтримав та наполягав на її
задоволенні у повному обсязі. Крім
того, повноважний представник
відповідача заявив клопотання про
долучення до матеріалів справи докази
повідомлення позивача про день, час та
місце розгляду заяви.

Дослідивши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення повноважних
представників сторін, оцінивши надані
докази в їх сукупності, суд дійшов до
висновку, що заява про відстрочку
виконання рішення задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Заява відповідача розглядається
відповідно до вимог ст. 121
Господарського процесуального кодексу
України.

Стаття 33 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачає відстрочку або
розстрочку виконання, встановлення чи
зміну способу і порядку виконання
рішення. За наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення чи
унеможливлюють його, державний
виконавець за власною ініціативою або
за заявою сторін, а також самі сторони
мають право звернутися до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про відстрочку або розстрочку
виконання, а також про встановлення чи
зміну способу й порядку виконання.

Відстрочка - це відкладення чи
перенесення виконання рішення на новий
строк, який визначається господарським
судом.

Підставою для відстрочки виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
строк. При цьому слід мати на увазі, що
згоди сторін на вжиття заходів,
передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття
не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочити
виконання рішення. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку виконання
рішення, господарський суд повинен
враховувати матеріальні інтереси
сторін, їх фінансовий стан, ступінь
вини відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи.

Статтею 10 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 26 грудня 2003 року N 14
"Про практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження" передбачено,
що при вирішенні заяв державного
виконавця чи сторони про відстрочку
або розстрочку виконання рішення,
встановлення або зміну способу й
порядку його виконання суду потрібно
мати на увазі, що відповідно до ст. 351
ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе
лише у виняткових випадках, які суд
визначає виходячи з особливого
характеру обставин, що ускладнюють або
виключають виконання рішення (хвороба
боржника або членів його сім'ї,
відсутність у нього майна, яке за
рішенням суду має бути передане
стягувачу, стихійне лихо, інші
надзвичайні події тощо).

Згідно зі ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона з допомогою належних та
допустимих доказів повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судовими доказами, за визначенням
ст.ст. 32-36 ГПК України, слід вважати
документи, які можуть підтвердити або
спростувати обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи.

Відповідачем не надано документів,
проаналізувавши які, можна дійти до
висновку про неможливість або
складності процедури виконання
рішення господарського суду та не
наведено обставин виняткового
характеру, які могли б слугувати
підставою для відстрочки виконання
рішення господарського суду;
відповідачем не доведено суду
винятковості обставин, що
унеможливлюють виконання рішення суду,
як і жодним чином не обґрунтовано
термін, на який слід відстрочити
виконання судового рішення.

Господарський суд також звернув увагу,
що відповідач має дебіторську
заборгованість лише у розмірі 288 098,04
грн., а стягнення за рішенням суду по
даній справі складає загальну суму 59 228
585,50 грн., але станом на день слухання
заяви про відстрочку заборгованість
складає 3 354 754,72 грн. Крім того, суд бере
до уваги надані обома сторонами копії
звіту про фінансові результати.

Наведені відповідачем підстави для
відстрочки виконання судового рішення,
зокрема, тяжке фінансове становище, не
є тими виключними обставинами, які
давали б підстави для відстрочки
виконання судового рішення, оскільки
важке фінансове становище відповідача
утворилось внаслідок його власної
господарської діяльності, а не в силу
якихось об'єктивних, незалежних від
відповідача обставини.

Крім того, господарський суд вважає за
необхідне зазначити про те, що
повноважний представник відповідач у
судовому засіданні не зміг надати суду
обґрунтовані відповіді на поставлені
судом запитання, а саме:

- яким чином відповідач намагався
виконати рішення суду, яке набрало
законної сили та є обов'язковим для
виконання на всій території України?

- чим є обумовлений термін відстрочки
виконання рішення на 12 місяців?

- яким чином відповідач намагався
покращити своє фінансове становище для
подальшого погашення боргу перед
позивачем?

- при поданні заяви про відстрочку
виконання рішення були враховані
висновки Дніпропетровського
апеляційного господарського суду,
викладені в постанові від 06.03.14р. по
даній справі при розгляду апеляційної
скарги відповідача на ухвалу суду від
11.02.14р., якою в задоволенні заяви про
відстрочку виконання рішення було
відмовлено?

Таким чином, господарський суд вважає,
що відповідач не зробив жодного
висновку щодо розгляду судом подібної
заяви про відстрочку, необхідних
документів суду не надав.

Викладене є підставою для відмови у
задоволенні заяви відповідача про
відстрочку виконання рішення.

Враховуючи викладене, керуючись
Законом України "Про виконавче
провадження", ст.ст. 32-34, 43, 86, 121
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Міського
комунального підприємства
"Дніпропетровські міські теплові
мережі" про відстрочку виконання
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 06.02.12р.
по справі № 15/5005/16815/2011 - відмовити.

Суддя Н.Е. Петренко