номер провадження справи 17/5/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2014
Справа № 908/187/14

за позовною заявою: державного
підприємства "Дослідне господарство
"Відродження" Донецької державної
сільськогосподарської дослідної
станції Національної академії
аграрних наук України", 72331, Запорізька
область, Мелітопольський район, с.
Відродження, вул. Горького, 34

до відповідача: державного
підприємства "Дослідне господарство
"Якимівське" Національного наукового
центру "Інститут механізації та
електрифікації сільського
господарства", 72502, Запорізька область,
Якимівський район, смт Якимівка, вул. 40
Років Перемоги, 4

про стягнення 158 971,12 грн.

суддя Корсун В.Л.

У засіданні приймали участь
представники:

від позивача: Сосніна Л.І.,
довіреність від 15.11.13 № 1511

від відповідача: Луньов С.М.,
довіреність від 04.11.13 б/н

СУТЬ СПОРУ:

23.01.14 до господарського суду
Запорізької області звернулось
державне підприємство "Дослідне
господарство "Відродження"
Національної академії аграрних наук
України (далі ДП "ДГ "Відродження") з
позовною заявою про стягнення з
державного підприємства "Дослідне
господарство "Якимівське"
Національного наукового центру
"Інститут механізації та
електрифікації сільського
господарства" (ДП "ДГ "Якимівське") за
договором поставки від 04.10.13 № 04/10
заборгованість в сумі 158 971,12 грн., з
яких: 121 352 грн. - основний борг, 1 213,52
грн. - пеня та 36 405,60 грн. - штраф.

23.01.14 автоматизованою системою
документообігу суду здійснено
розподіл справ між суддями та
визначено позовну заяву ДП "ДГ
"Відродження" до розгляду судді Корсуну
В.Л.

Ухвалою від 23.01.14 судом порушено
провадження у справі № 908/187/14, якій
присвоєно № провадження 17/5/14. У сторін
витребувані документи необхідні для
всебічного та об'єктивного розгляду і
вирішення справи по суті, судове
засідання призначено на 12.02.14.

Ухвалою від 12.02.14 розгляд справи у
зв'язку з неявкою в судове засідання
представника відповідача судом
відкладено на 03.03.14.

В судовому засіданні 03.03.14 судом
задоволено заяву представника
відповідача, проти якої позивач
заперечив, та на підставі ст. 30 ГПК
України судом визнано обов'язковою
явку в судове засідання призначене на
19.03.14 об 09год. 30 хв. виконуючого
обов'язки директора ДП "ДГ "Відродження"
НААН України Журавльова Володимира
Анатолійовича (72331, Запорізька область,
Мелітопольський район, с. Відродження,
вул. Горького, 34) та директора ДП "ДГ
"Якимівське" ННЦ "Інститут механізації
та електрифікації сільського
господарства" Чехова Романа
Анатолійовича (72502, Запорізька область,
Якимівський район, смт Якимівка, вул. 40
Років Перемоги, 4) для надання пояснень
стосовно предмету спору у справі №
908/187/14.

Ухвалою від 03.03.14 розгляд справи судом
відкладено на 19.03.14.

В судовому засіданні 19.03.14 об 10 год. 55 хв.
судом оголошувалась перерва до 12 год. 20
хв. 24.03.14.

В засіданні суду 19.03.14 було задоволено
клопотання представника відповідача
Луньова С.М., проти яких заперечив
керівник та представник позивача, щодо
заслухання в судовому засіданні 19.03.14 у
цій справі заступника директора
підприємства відповідача Тараненко
Сергія Володимировича.

В судовому засіданні 19.03.14 судом були
заслухані усні пояснення заступника
директора підприємства відповідача
Тараненко Сергія Володимировича щодо
обставин справи № 908/187/14, а саме із
повнотою та якістю отриманої
відповідачем від позивача продукції за
договором від 04.10.13 № 04/10.

В судовому засіданні 19.03.14 судом
оголошувалась перерва до 24.03.14.

В засіданні суду судом було прийнято до
розгляду та задоволено заяву позивача
без номеру від 19.03.14, проти якої
заперечив відповідач, про уточнення
найменування сорту зерна, що є
предметом позову у справі № 908/187/14, а
саме: описку в назві сорту пшениці
"Столична" вважати "Станична".

Задовольняючи вказану заяву суд
виходив з того, що в тексті договору від
04.10.13 № 04/10 предметом договору вказано
озиму пшеницю "Антоновка", озиму
пшеницю "Станичная" та озимий ячмінь
"Зимовий". В тексті зазначеного вище
договору відсутня така назва, як озима
пшениця "Столичная".

Крім того, в накладній від 08.10.13 № 161
позивачем відпущено, а представником
відповідача Золотухіною С.О. на
підставі довіреності від 07.10.13 № 37
отримано озиму пшеницю "Антоновка",
озиму пшеницю "Станичная" та озимий
ячмінь "Зимовий". В тексті зазначеної
накладної відсутні відомості про
отримання відповідачем від позивача
озимої пшениці "Столичная"

В судовому засіданні 24.03.14 судом було
розглянуто та, через
необґрунтованість, відмовлено у
задоволенні:

- клопотання позивача без номеру від
12.02.14 про зміну назви позивача та

- заяву позивача без номеру від 28.02.14 про
зміну найменування позивача у справі
(проти яких не заперечив відповідач)
які (заява та клопотання) ДП "ДГ
"Відродження" обґрунтовувалось тим, що
у зв'язку із зміною підпорядкування на
підставі наказу Національної академії
аграрних наук від 23.12.13 № 202 змінено
повне найменування підприємства
позивача та затверджено нову редакцію
Статуту.

Відмовляючи у задоволенні вказаних
клопотання і заяви суд виходив із того,
що згідно з вимогами ст. 25 ГПК України, у
разі (…) припинення діяльності
суб'єкта господарювання шляхом
реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, перетворення), зміни кредитора
чи боржника в зобов'язанні, а також в
інших випадках зміни особи у
відносинах, щодо яких виник спір,
господарський суд залучає до участі у
справі правонаступника відповідної
сторони (…) на будь-якій стадії
судового процесу.

А заявляючи вказані вище заяву та
клопотання представник позивача
Сосніна Л.І. не привела норм
процесуального закону, на підставі
яких суд, керуючись відповідною нормою
чинного ГПК України, мав право
задовольнити заявлені представником
сторони заяву та клопотання.

Більш того, згідно із випискою із
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
серії АГ № 508505 від 31.01.14, копія якої
долучена до матеріалів цієї справи, у
вказаному державному реєстрі під
ідентифікаційним кодом 00724838 значиться
юридична особа із назвою: державне
підприємство "Дослідне господарство
"Відродження" Донецької державної
сільськогосподарської дослідної
станції Національної академії
аграрних наук України". А відповідно до
змісту пунктів 1.1, 1.5. Статуту
державного підприємства "Дослідне
господарство "Відродження" Донецької
державної сільськогосподарської
дослідної станції Національної
академії аграрних наук України"
(скорочене найменування ДП "ДГ
"Відродження" ДДСДС НААН"), (…) державне
підприємство "Дослідне господарство
"Відродження" Донецької державної
сільськогосподарської дослідної
станції Національної академії
аграрних наук України" є
правонаступником державного
підприємства "Дослідне господарство
"Відродження" Донецької державної
сільськогосподарської дослідної
станції Національної академії
аграрних наук України".

У зв'язку із наявністю відповідного
клопотання представника позивача, яке
викладено у письмовому вигляді на
тексті заяви позивача від 03.03.14 судом не
розглядалось наявна в матеріалах цієї
господарської справи ще одна заява ДП
"ДГ "Відродження" без номеру від 03.03.14
про зміну найменування позивача у
справі із ДП "ДГ "Відродження" на
державне підприємство "Дослідне
господарство "Відродження" Донецької
державної сільськогосподарської
дослідної станції Національної
академії аграрних наук України".

Розгляд цієї справи 12.02.14 та 03.03.14
здійснювався без застосування
технічних засобів фіксації судового
процесу. А розпочинаючи із 12 год. 24 хв.
19.03.14 судом, з власної ініціативи,
здійснювалась фіксація судового
процесу за допомогою технічних засобів
фіксації судового процесу.

У засіданні суду 24.03.14, на підставі ст.
ст. 821, 85 ГПК України, судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення. Судом повідомлено
представників сторін про дату
складення повного рішення.

Позивач обґрунтував свої вимоги ст.ст.
16, 526, 530, 629 ЦК України та ст.ст. 193, 198, 264, 265
ГК України, пояснював наступне. 04.10.13
між сторонами у справі укладено
договір поставки
сільськогосподарської продукції № 04/10,
на виконання умов якого позивач
поставив відповідачу продукцію на
загальну суму 121 352 грн., що
підтверджується накладною та
довіреністю на отримання
товарно-матеріальних цінностей, копії
яких містяться в матеріалах справи.
Однак, зобов'язання щодо оплати
поставленої продукції в строк,
визначений у договорі, відповідач не
виконав. Отже, станом на час розгляду
справи в суді, сума основного боргу
відповідача перед позивачем складає 121
352 грн. У зв'язку з простроченням
виконання основного зобов'язання
відповідачу нараховано пеню в сумі 1
213,52 грн. та штраф в сумі 36 405,60 грн. На
підставі викладеного, позивач просить
суд позов задовольнити.

Відповідач у запереченні від 03.03.14 б/н
та у додаткових запереченнях від 24.03.14
проти позовних вимог заперечив
повністю вказував, що позивач не
включений в 2013 році до Реєстру
виробництва та реалізації насіння
«Озимої пшениці сорт Станична». У
зв'язку з чим, на думку відповідача,
позивач не мав права вирощувати
вказане насіння у 2013 році та не мав
права укладати договір щодо реалізації
вказаного насіння. Отже, боргові
зобов'язання по оплаті вартості
пшениці озимої є незаконними та не
підлягають задоволенню. Також,
відповідач зазначає, що при прийманні
сільськогосподарської продукції за
спірним договором позивачем не було
надано будь-яких етикеток або
сертифікатів відповідності,
декларації про відповідність
сільськогосподарської продукції. Отже,
у відповідача відсутня впевненість
щодо придбання належної продукції за
договором № 04/10. З огляду на викладене,
просить суд у задоволенні позову
відмовити.

Виконуючий обов'язки директора
державного підприємства "Дослідне
господарство "Відродження" Донецької
державної сільськогосподарської
дослідної станції Національної
академії аграрних наук України"
Журавльова В.А. надав суду пояснення
щодо обставин у справі.

Директор ДП "ДГ "Якимівське" ННЦ
"Інститут механізації та
електрифікації сільського
господарства" Чехов Р.А. в судовому
засіданні 19.03.14 надав усні та письмові
пояснення щодо обставин у справі.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, виконуючого обов'язки
директора ДП "ДГ "Відродження" ДДСДС
НААН" Журавльова Володимира
Анатолійовича, директора ДП "ДГ
"Якимівське" ННЦ "Інститут механізації
та електрифікації сільського
господарства" Чехова Романа
Анатолійовича, заступника директора
підприємства відповідача Тараненко
С.В. суд

ВСТАНОВИВ:

04.10.13 між державним підприємством
"Дослідне господарство "Відродження"
Національної академії аграрних наук
України (Продавець), правонаступником
якого є державне підприємство
"Дослідне господарство "Відродження"
Донецької державної
сільськогосподарської дослідної
станції Національної академії
аграрних наук України" та державним
підприємством "Дослідне господарство
"Якимівське" Національного наукового
центру "Інститут механізації та
електрифікації сільського
господарства" (Покупець) укладено
договір № 04/10, за умовами якого (п. 1.1.
договору) Подавець зобов'язався
поставити сільськогосподарську
продукцію за ціною на момент укладення
договору.

Загальна суму договору: 143 253 грн.
(п. 2.1. договору).

Відповідно до п. 4.1. договору,
договір вступає в дію з моменту
підписання та діє до повного
взаєморозрахунку сторін.

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського
кодексу України (ГК України),
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утримуватися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України (ЦК України) з урахуванням
особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст. ст. 525, 526 ЦК
України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до вимог закону, умов
договору. Одностороння відмова від
виконання зобов'язання не допускається
крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить ГК України,
частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено,
що суб'єкти господарювання та ін.
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору (ч. 1). ... Одностороння відмова
від виконання зобов'язання не
допускається крім випадків,
передбачених законом (ч. 7).

Згідно із ст. 712 ЦК України, за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк товар у власність покупця, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається з матеріалів справи №
908/187/14, 08.10.13 ДП "ДГ "Відродження"
поставлено відповідачу
сільськогосподарську продукцію на
загальну суму 121 352 грн.

Факт здійснення поставки
сільськогосподарської продукції
відповідачу на вказану вище суму
підтверджується належним чином
засвідченою копією накладної від 08.10.13
№ 161, довіреністю від 07.10.13 № 37, виданою
ДП "ДГ "Якимівське" на отримання від ДП
"ДГ "Відродження" товарно-матеріальних
цінностей та не заперечувався
представником відповідача в ході
розгляду цієї справи.

Встановлено, що накладна від 08.10.13 № 161
та довіреність від 07.10.13 № 37 не містять
посилання на спірний договір від 04.10.13
№ 04/10.

Поряд із цим, як пояснювали представник
позивача, а також виконуючий обов'язки
керівника позивача Журавльов В.А. в
ході розгляду цієї справи, розгляд якої
станом на час надання відповідних
пояснень здійснювався за допомогою
технічних засобів фіксації судового
процесу, будь-яких інших письмових
договорів чи договорів у спрощений
спосіб щодо поставки
сільськогосподарської продукції між
сторонами у цій справі не укладалось.

Доказів зворотнього представники
відповідача суду станом на час
прийняття процесуального рішення у цій
справі суду не надали.

Крім того, представниками сторін в ході
розгляду справи № 908/187/14 не
заперечувався факт здійснення
поставки продукції в сумі 121 352 грн. за
накладною від 08.10.13 № 161 саме за
договором від 04.10.13 № 04/10.

Отже, з огляду на викладене, суд
виходить з того, що господарські
відносини між сторонами щодо поставки
сільськогосподарської продукції в
сумі 121 352 грн. за накладною від 08.10.13 № 161
відбулись саме в рамках договору від
04.10.13 № 04/10.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що
оплата за поставлений товар
здійснюється з відстрочкою платежу в
строк до 25.10.13.

Матеріали цієї господарської справи
свідчать, що відповідач взятих на себе
договірних зобов'язань належним чином
не виконав, прийняту продукцію за
накладною від 08.10.13 № 161 в сумі 121 352 грн.
не оплатив, чим порушив умови договору.

Факт наявності основної
заборгованості в розмірі 121 352 грн.
підтверджується матеріалами цієї
господарської справи.

Доводи відповідача відносно того,
що позивач не мав права вирощувати
насіння у 2013 році та укладати договір
щодо реалізації такого насіння суд
визнає безпідставними оскільки станом
на час розгляду справи № 908/187/14 в суді
договір від 04.10.13 № 04/10 є чинним, в
судовому порядку недійсним не
визнавався. Доказів зворотнього
представниками сторін станом на час
прийняття процесуального рішення у цій
справі суду надано не було.

Крім того, судом прийнято до уваги те,
що в матеріалах цієї справи є наявним
лист Державної інспекції сільського
господарства в Запорізькій області від
05.02.14 № 01-16/476, яким Державна інспекція
повідомляє, що ДП "ДГ "Відродження" є
суб'єктом господарювання, яке занесене
до Державного реєстру виробників
насіння та садивного матеріалу на 2012 та
2013 рік.

Суд визнає необґрунтованими
твердження представника відповідача в
якості підстав несплати відповідачем
за отриману продукцію саме не
передання позивачем як при укладенні
договору, так і під час приймання
продукції сертифікатів відповідності
чи декларації про відповідність
сільськогосподарської продукції або ж
звітів про маркування продукції.

Підставою для такого висновку
суду є те, що відповідно до ст. 666 ЦК
України, якщо продавець не передає
покупцеві приналежності товару та
документи, що стосуються товару та
підлягають переданню разом з товаром
відповідно до договору купівлі-продажу
або актів цивільного законодавства,
покупець має право встановити розумний
строк для їх передання (ч. 1). Якщо
приналежності товару або документи, що
стосуються товару, не передані
продавцем у встановлений строк,
покупець має право відмовитися від
договору купівлі-продажу та повернути
товар продавцеві (ч. 2).

В матеріалах цієї господарської справи
відсутні докази на підтвердження
відмови відповідача від договору від
04.10.13 № 04/10, а також докази повернення
відповідачем позивачу товару, який був
отриманий ДП "ДГ "Якимівське" за
накладною від 08.10.13 № 161.

Статтею 673 ЦК України унормовано, що
продавець повинен передати покупцеві
товар, якість якого відповідає умовам
договору купівлі-продажу (ч. 1). У разі
відсутності в договорі купівлі-продажу
умов щодо якості товару продавець
зобов'язаний передати покупцеві товар,
придатний для мети, з якою товар такого
роду звичайно використовується (ч. 2).

Правові наслідки передання товару
неналежної якості передбачені ст. 678 ЦК
України, за змістом якої покупець,
якому переданий товар неналежної
якості, має право, незалежно від
можливості використання товару за
призначенням, вимагати від продавця за
своїм вибором: 1) пропорційного
зменшення ціни; 2) безоплатного
усунення недоліків товару в розумний
строк; 3) відшкодування витрат на
усунення недоліків товару (ч. 1). У разі
істотного порушення вимог щодо якості
товару (виявлення недоліків, які не
можна усунути, недоліків, усунення яких
пов'язане з непропорційними витратами
або затратами часу, недоліків, які
виявилися неодноразово чи з'явилися
знову після їх усунення) покупець має
право за своїм вибором: 1) відмовитися
від договору і вимагати повернення
сплаченої за товар грошової суми; 2)
вимагати заміни товару (ч. 2). Якщо
продавець товару неналежної якості не
є його виготовлювачем, вимоги щодо
заміни, безоплатного усунення
недоліків товару і відшкодування
збитків можуть бути пред'явлені до
продавця або виготовлювача товару.

Продавець відповідає за недоліки
товару, якщо покупець доведе, що вони
виникли до передання товару покупцеві
або з причин, які існували до цього
моменту (ч. 1 ст. 679 ЦК України).

В матеріалах справи № 908/187/14
станом на 24.03.14, тобто станом на час
прийняття процесуального рішення у цій
справі по суті спору, відсутні будь-які
докази на підтвердження передачі
позивачем відповідачу за накладною від
08.10.13 № 161 сільськогосподарської
продукції неналежної якості та
наявності вимог відповідача до ДП "ДГ
"Відродження" щодо пропорційного
зменшення ціни отриманої продукції чи
безоплатного усунення недоліків
продукції в розумний строк або ж
відшкодування витрат на усунення
недоліків продукції.

З огляду на викладене, доводи
відповідача не підтверджуються
наявними в матеріалах справи доказами,
а тому не приймаються судом до уваги.

Оскільки відповідач в ході розгляду
цієї справи не надав суду доказів
сплати ним заборгованості, або доказів
правомірності такої не сплати, суд
вважає, що позовні вимоги про стягнення
121 352 грн. основного боргу на підставі
договору від 04.10.13 № 04/10 доведені,
обґрунтовані, підтверджені доданими
документами та підлягають задоволенню
судом.

З підстав наведених вище судом
визнаються безпідставними та, як
наслідок, залишаються поза увагою
твердження відповідача в особі його
керівника та уповноваженого
представника з посиланням на норми ст.
ст. 18, 19 Закону України "Про насіння та
садивний матеріал", ст. 14 Закону України
"Про захист прав споживачів" стосовно
того, що:

- позивач включив до договору
сільськогосподарську продукцію - озиму
пшеницю сорту "Станична", яку не мав
права продавати;

- позивач порушив вимоги щодо
пакування, маркування насіння та не
видачі відповідачу документів щодо
якості та сертифікації відпущеної
сільськогосподарської продукції;

- що станом на 24.03.14 позивачем не надано
відповідачу сертифікати відповідності
продукції та "етикетки" щодо маркування
відпущеної продукції по договору від
04.10.13 № 04/10 у зв'язку із чим станом на
вказану дату (24.03.14) у відповідача
відсутня можливість здійснити
відповідно до вимог законодавства
апробацію придбаної за вказаним
договором продукції.

Більш того, усні пояснення надані в
судовому засіданні 19.03.14 суду
керівником підприємства відповідача
на питання судді про те, де станом на
час розгляду цього позову у справі
знаходиться отримане за договором від
04.10.13 № 04/10, свідчать про те, що отримана
за зазначеним вище договором
сільськогосподарська продукція - озима
пшениця та ячмінь були засіяні
відповідачем відразу після отримання
від позивача.

А тому, надуманими та безпідставними
судом визнаються твердження
представника відповідача викладені в
додаткових запереченнях (відзиві) від
24.03.14 стосовно того, що у зв'язку із не
проходженням апробації підприємство
відповідача не зможе використовувати
продукцію отриману по договору від
04.10.13 № 04/10 у власному виробництві,
господарській діяльності.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, одним з
наслідків порушення зобов'язання є
оплата неустойки (штрафу, пені) -
визначеної законом чи договором
грошової суми, що боржник зобов'язаний
сплатити кредитору у випадку
невиконання чи неналежного виконання
зобов'язання, зокрема, у випадку
прострочення виконання.

Пунктом 2.2. договору від 04.10.13 визначено,
що за порушення строків оплати
продукції Покупець сплачує пеню в
розмірі 0,05% від простроченої суми за
кожен день прострочки, а за прострочку
більше ніж 20 календарних днів Покупець
додатково сплачує Продавцю штраф в
розмірі 30% від простроченої суми.

Позивачем заявлено до стягнення 1 213,52
грн. пені за період з 25.10.13 по 13.11.13 та 36
405,60 грн. штрафу.

Факт прострочення виконання основного
зобов'язання матеріалами справи
доведено.

Відповідач у запереченні на позовну
заяву, керуючись ст. 233 Господарського
кодексу України, просив суд, враховуючи
майновий стан ДП "ДГ "Якимівське" та
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора штрафні санкції, зменшити
розмір штрафних санкцій.

Позивач повністю заперечив проти таких
тверджень відповідача про зменшення
розміру штрафних санкцій.

Згідно з ч. 1 ст. 233 ГК України, у разі
якщо належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора, суд має право зменшити
розмір санкцій. При цьому повинно бути
взято до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України,
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Пунктом 3.17.4. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.11 №
18 (із змінами внесеними згідно з
Постановою Вищого господарського суду
від 23.03.2012) визначено, що вирішуючи, в
тому числі й з власної ініціативи,
питання про зменшення розміру
неустойки (штрафу, пені), яка підлягає
стягненню зі сторони, що порушила
зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК),
господарський суд повинен об'єктивно
оцінити, чи є даний випадок винятковим,
виходячи з інтересів сторін, які
заслуговують на увагу, ступеню
виконання зобов'язання, причини
(причин) неналежного виконання або
невиконання зобов'язання, незначності
прострочення виконання, наслідків
порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

Відповідно до накладної від 08.10.13 № 161,
загальна сума продукції, яка була
поставлена відповідачу складає 121 352
грн.

Як встановлено вище матеріалами цієї
господарської справи, сума
простроченого відповідачем основного
зобов'язання станом на час прийняття
рішення у цій справі склала 121 352 грн.

Отже, наведене вище свідчить, що
заявлений позивачем до стягнення
розрахунок суми

пені в розмірі 1 213,52 грн. за період з
25.10.13 по 13.11.13 та 36 405,60 грн. штрафу не
перевищує суми простроченого
відповідачем основного зобов'язання.

В матеріалах справи відсутні будь-які
докази на підтвердження звернення
відповідача до позивача із
повідомленнями про неможливість
належного виконання зобов'язання за
договором від 04.10.13 № 04/10 у зв'язку з
складним фінансовим становищем ДП "ДГ
"Якимівське" та необхідністю
відстрочення або розстрочення платежу.

Крім того, умовами договору від 04.10.13 №
04/10 сторони обумовили оплату товару не
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
а з відстроченням платежу в строк до
15.10.13.

Таким чином, враховуючи тривалий час
належного невиконання відповідачем
прийнятого на себе зобов'язання,
поведінку винної сторони (у т.ч. вжиття
чи не вжиття нею заходів до виконання
зобов'язання), винятковість випадку,
умов договору щодо оплати товару, а
також майнові інтереси обох сторін, суд
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення клопотання
відповідача про зменшення розміру
штрафних санкцій. У зв'язку з
викладеним, у задоволенні
вищенаведеного клопотання судом
відмовлено.

Розрахунок суми штрафу в розмірі 36
405,60 грн. здійснений позивачем вірно, у
зв'язку з чим, вимоги в цій частині
задовольняється судом повністю.

При цьому, розмір суми пені за
розрахунком суду за заявлений
позивачем період складає 864,43 грн. Отже,
вимоги в цій частині підлягають
задоволенню частково в сумі 864,43 грн. В
іншій частині вимог про стягнення суми
пені судом відхиляється через
необґрунтованість.

Відповідно до ст. 49 ГПК
України, судовий збір у розмірі 3 172,44
грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись 21, 42,
43, 45, 22, 25, 30, 33, 34, 49, 69, 82, 821, 83, 84, 85 ГПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з державного підприємства
"Дослідне господарство "Якимівське"
Національного наукового центру
"Інститут механізації та
електрифікації сільського
господарства" (72502, Запорізька область,
Якимівський район, смт Якимівка, вул. 40
років Перемоги, 4, ) на
користь державного підприємства
"Дослідне господарство "Відродження"
Донецької державної
сільськогосподарської дослідної
станції Національної академії
аграрних наук України" (72331, Запорізька
область, Мелітопольський район, с.
Відродження, вул. Горького, 34, ) - 121 352 (сто двадцять одну
тисячу триста п'ятдесят дві) грн. 00 коп.
основного боргу, 864 (вісімсот шістдесят
чотири) грн. 43 коп. пені, 36 405 (тридцять
шість тисяч чотириста п'ять) грн. 60 коп.
штрафу та 3 172 (три тисячі сто сімдесят
дві) грн. 44 коп. судового збору. Видати
наказ після набрання рішенням законної
сили.

В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 01.04.14

Суддя
В.Л. Корсун