ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

24 березня 2014 року
Справа № 913/657/14

Провадження №10/913/657/14

За позовом Державного підприємства
"Одеська залізниця", м. Одеса

до відповідача Державного
підприємства "Луганськвугілля", м.
Луганськ

про стягнення 27 365 грн. 00 коп.

Суддя Мінська Т.М.

Секретар судового засідання Берещенко
Н.Ю.

У засіданні брали участь:

від позивача - представник не прибув;

від відповідача - Сочка М.А.,
довіреність № 05/5-556 від 30.12.2013.

Суть спору: позивачем заявлено
вимогу про стягнення з відповідача
штрафу за невірно зазначену у
залізничній накладній від 03.09.2013 № 52022118
(вагон №67376145) маси вантажу у розмірі 27
365 грн. 00 коп.

Позивач надіслав телеграму від 20.03.2014
про відкладення розгляду справи у
зв'язку з занятістю представника
залізниці в іншій справі.

Відповідач відзивом на позов від 24.03.2014
заперечує проти заявлених вимог.

Клопотанням від 24.03.2014 відповідач
просить суд зменшити розмір штрафних
санкцій, нарахованих ДП "Одеська
залізниця" до однієї провізної плати у
зв'язку з тим, що підприємство
знаходиться у тяжкому фінансовому
становищі, має численні борги перед
бюджетом, Пенсійним фондом і т.д. ДП
"Луганськвугілля" є збитковим
підприємством. Згідно Звіту про
фінансові результати за 9 місяців 2013
року та баланс на 30.09.2013 збитки
складають 109 млн. 264 тис. грн. Стягнення
штрафних санкцій в великих розмірах
погіршить майновий стан державного
підприємства.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представників сторін, суд

в с т а н о в и в :

03.09.2013 зі станції Слов'яносербськ
Донецької залізниці ДП
"Луганськвугілля" (Відповідачем)
здійснено відправлення вагону №67376145
(надалі-вагон) згідно накладної № 52022118
(а.с.8) на станцію Черкаси ДП "Одеська
залізниця" на адресу Черкаської ТЕЦ.

Провізна плата за вказаний вагон 5473
грн. 00 коп. В залізничній накладній в
графі спосіб визначення маси вказано -
на вагонних вагах 150 тон., правильність
вказаних в накладній відомостей
підтверджено посадовою особою
Відповідача.

При прибутті вагону на станцію Черкаси
Одеської залізниці, на підставі ст. 52
Статуту залізницею проводилось
переважування вагонів, під час якої
було виявлено, що маса вантажу у
вищезазначеному вагоні не відповідає
масі, вказаній відправником у
накладній.

Контрольне переважування вагону
проводилось на 150-тонних вагонних вагах
про, що було складено комерційний акт №
000045/145 від 07.09.2013.

Перевіркою було виявлено, що маса
вантажу зазначена в накладній по
вагону 67376145 не відповідає дійсній масі
вантажу встановленій при зважуванні, а
саме: згідно накладної маса вантажу
визначена відправником становить -
брутто - не зазначено, тара - 21400 кг,
нетто - 69000 кг, фактично виявилось -
брутто - 87800 кг, тара - 21400 кг, нетто - 66400
кг, що менше проти відомостей
зазначених у накладній на 2600 кг.

Позивач звернувся з цим позовом
на підставі ст. 118, 122 Статуту залізниць
України.

Оцінивши всі обставини справи, суд
вважає, позовні вимоги
обґрунтованими з огляду на наступне:

Згідно зі статтею 3 Закону України
"Про залізничний транспорт",
законодавство про залізничний
транспорт загального користування
складається з Закону України "Про
транспорт", цього Закону, Статуту
залізниць України, який
затверджується Кабінетом Міністрів
України, та інших актів законодавства
України.

А відповідно до статті 5 Статуту
залізниць України, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 06.04.1998. N 457, до компетенції
Міністерства транспорту України
віднесено затвердження нормативних
документів на підставі цього Статуту,
які є обов'язковими для всіх юридичних
і фізичних осіб на території України.

Статтею 6 Статуту залізниць
визначає, що накладна - основний
перевізний документ встановленої
форми, оформлений відповідно до цього
Статуту та Правил і наданий
залізниці відправником разом з
вантажем. Накладна є обов'язковою
двосторонньою письмовою формою угоди
на перевезення вантажу, яка
укладається між відправником та
залізницею на користь третьої
сторони - одержувача. Відповідно до ст.
23 Статуту залізниць Відправники
повинні надати станції навантаження на
кожне відправлення вантажу заповнену
накладну (комплект перевізних
документів). Статтею 37 Статуту
залізниць передбачено, що під час
здавання вантажів для перевезення
відправник повинен зазначити їх масу у
накладній - основному перевізному
документі, який підтверджує укладення
договору перевезення вантажу.

Залізниця має право перевіряти
правильність цих відомостей, а також
періодично перевіряти кількість та
масу вантажу, що зазначаються у
накладній (с. 52 Статуту залізниць).

А статтею 122 Статуту залізниць
установлено відповідальність
вантажовідправника у вигляді штрафу
за неправильне зазначення в накладній
маси вантажу.

Частиною першою статті 26 Закону
України "Про залізничний транспорт"
передбачено, що обставини, які можуть
служити підставою для майнової
відповідальності перевізників,
відправників і одержувачів вантажу,
багажу, вантажобагажу, пасажирів,
засвідчуються актами. Аналогічну норму
містить стаття 129 Статуту залізниць,
відповідно до якої обставини, що можуть
бути підставою для матеріальної
відповідальності залізниці,
вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, складеними
станціями залізниць. За правилами цієї
статті комерційний акт складається,
зокрема, для засвідчення
невідповідності найменування, маси і
кількості місць вантажу, багажу чи
вантажобагажу даним, зазначеним у
транспортних документах.

Статтею 129 Статуту залізниць
передбачено, що порядок складання
комерційних актів та актів загальної
форми встановлюється Правилами.
Правила складання актів затверджені
наказом Міністерства транспорту
України від 28.05.2002 року N 334.

Неправильне зазначення в
накладній маси вантажу засвідчено
комерційним актом, що є належним
доказом факту неправильного
зазначення відправником маси вантажу у
розумінні ст. 129 Статуту залізниць
України та п. 5.5 Правил оформлення
перевізних документів, затверджених
наказом Мінтрансу України від 21.11.00 №
644.

Відповідальність
вантажовідправника за вказані дії
передбачена згідно статей 118, 122 Статуту
залізниць України у вигляді штрафу у
розмірі п'ятикратної провізної плати
за всю відстань перевезення, який за
даним позовом складає 5473 грн. х 5 = 27365
грн.

За таких обставин факт
неправильного зазначення відповідачем
відомостей у накладній підтверджено
матеріалами справи, тому позивачем
правомірно нарахований штраф в сумі
27365 грн.

Даний штраф є видом
відповідальності за порушення
зобов'язання, незалежно від того,
виникли чи ні у зв'язку з цим порушенням
збитки на стороні кредитора. Згідно
частини 3 статті 551 ЦК України
передбачено можливість зменшення за
рішенням суду розмір неустойки за
порушення зобов'язання, якщо розмір
неустойки значно перевищує розмір
збитків, та наявності інших обставин,
які мають істотне значення.

Також, пунктом 1 статті 233 ГК України
закріплено, що суд має право зменшити
розмір санкцій, якщо належні до сплати
штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора. При
цьому повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу. Так, судом
враховується фінансове становище
Відповідача, зокрема наявність
значного боргу перед бюджетом,
Пенсійним фондом і т.д. Також судом
враховується, що Відповідач допустив
неправильне зазначення маси вантажу,
але дане порушення не створювало
загрози безпеки руху, та не спричинило
будь - які збитки залізниці.

Частина 3 статті 83 ГПК України надає
господарському суду право, ухвалюючи
рішення, зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Суд також при вирішенні питання про
зменшення розміру штрафу виходить з
принципу розумності і справедливості,
встановленого п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Виходячи з цього, суди мають право
при прийнятті рішення про стягнення
штрафу зменшувати його розмір з
урахуванням усіх конкретних обставин
справи.

От же, позов є обґрунтованим в
повному обсязі, але в зв'язку із
зменшенням судом розміру штрафних
санкцій, позов слід задовольнити
частково та стягнути з відповідача на
користь позивача штраф в сумі 10946 грн. 00
коп., що становить два розміру
провізної плати, в решті вимог
відмовити.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України
судовий збір покладається на
відповідача в повному обсязі, оскільки
позовні вимоги обґрунтовані повністю,
а розмір штрафу зменшено судом.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у
судовому засіданні оголошено вступну
і резолютивну частини рішення.

На підставі викладеного і, керуючись
ст. ст. 44, 49, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного
підприємства "Луганськвугілля", м.
Луганськ, вул. Лермонтова, 1-В,
ідентифікаційний код 32473323 на користь
Державного підприємства "Одеська
залізниця", м. Одеса, вул.
Пантелеймонівська, 19, код 01071315 штраф в
сумі 10946 грн. 00 коп., витрати на сплату
судового збору в сумі 1827 грн. 00 коп.,
видати наказ позивачу після набрання
рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Повне рішення складено і підписано
25.03.2013.

Суддя
Т.М. Мінська