ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року Справа № 20/5-10-453

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіБожок
В.С.,суддівКостенко Т.Ф., Сибіги
О.М.розглянувши матеріали касаційної
скаргиОСОБА_4, м. Одесана
ухвалуОдеського апеляційного
господарського суду від 12.02.2014 рокуу
справі господарського суду Одеської
областіза позовомОбслуговуючого
кооперативу "Житлове об'єднання
"Цементник", м. ОдесадоТовариства з
обмеженою відповідальністю "Цемент", м.
Одесапровизнання права власності

за участю представників

скаржника: не з'явився,

позивача: не з'явився,

відповідача: не з'явився

В С Т А Н О В И В:

Обслуговуючий кооператив
"Житлове об'єднання "Цементник" (далі за
текстом - ОК "ЖО "Цементник") звернувся
до господарського суду Одеської
області з позовом (з урахуванням
заяви про уточнення позовних вимог) до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Цемент" (далі за
текстом - ТОВ "Цемент") про визнання
права власності на будівлю гуртожитку,
що розташований за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 998, 9 кв.м., жилою площею
701, 8 кв.м. та будівлю гуртожитку, що
розташований за адресою: АДРЕСА_2,
загальною площею 1 397, 8 кв.м., жилою
площею 711, 3 кв.м.

Рішенням господарського суду
Одеської області від 03.03.2010 року
позовні вимоги задоволено: визнано за
ОК "ЖО "Цементник" право власності на
будівлю гуртожитку, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 998, 9
кв.м., жилою площею 701, 8 кв.м. та будівлю
гуртожитку, що розташований за адресою:
АДРЕСА_2, загальною площею 1 397, 8 кв.м.,
жилою площею 711, 3 кв.м.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_4 (далі за текстом -
ОСОБА_4) звернулась до Одеського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, як особа, яка не
брала участі у справі, але щодо якої суд
вирішив питання про її права та
обов'язки, в якій просила скасувати
рішення господарського суду Одеської
області від 03.03.2010 року та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити.

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 08.01.2014 року
апеляційну скаргу ОСОБА_4 було прийнято
до провадження та призначено справу до
розгляду.

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 12.02.2014 року
апеляційне провадження за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
господарського суду Одеської області
від 03.03.2010 року було припинено.

Ухвалу апеляційного господарського
суду мотивовано тим, що місцевим
господарським судом при прийнятті
оскаржуваного акту не було порушено
прав скаржника - ОСОБА_4, а тому
апеляційне провадження підлягає
припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК
України, оскільки у такому випадку не
існує правового зв'язку між скаржником
і сторонами у справі, в зв'язку з чим
відсутній суб'єкт апеляційного
оскарження.

Не погоджуючись з вищезазначеною
ухвалою апеляційного господарського
суду, ОСОБА_4 звернулась до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу Одеського
апеляційного господарського суду від
12.02.2014 року, а справу повернути до суду
апеляційної інстанції для розгляду
апеляційної скарги по суті.

Сторонами відзивів на касаційну скаргу
подано не було.

Скаржника та сторін згідно з приписами
ст. 1114 ГПК України було належним чином
повідомлено про день, час і місце
розгляду касаційної скарги, однак вони
не скористались передбаченим законом
процесуальним правом на участь у
розгляді справи касаційною інстанцією.

Приймаючи до уваги межі перегляду
справи в суді касаційної інстанції,
перевіривши повноту встановлення
господарськими судами обставин справи
та правильність застосування судом
норм процесуального права, колегія
суддів Вищого господарського суду
України дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
апеляційну скаргу на рішення
господарського суду Одеської області
від 03.03.2010 року було подано ОСОБА_4 -
особою, яка не брала участі у розгляді
справи місцевим господарським судом.

Ухвалу Одеського апеляційного
господарського суду від 12.02.2014 року про
припинення провадження у справі
мотивовано тим, що місцевим
господарським судом при прийнятті
оскаржуваного акту не було порушено
прав скаржника - ОСОБА_4, а тому
апеляційне провадження підлягає
припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК
України, оскільки у такому випадку не
існує правового зв'язку між скаржником
і сторонами у справі, в зв'язку з чим
відсутній суб'єкт апеляційного
оскарження.

Проте, колегія суддів Вищого
господарського суду України не може
погодитись з такими висновками
апеляційного господарського суду з
огляду на наступне.

Так, рішенням господарського суду
Одеської області від 03.03.2010 року було
визнано за ОК "ЖО "Цементник" право
власності на будівлю гуртожитку, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 998, 9 кв.м., жилою площею
701, 8 кв.м. та будівлю гуртожитку, що
розташований за адресою: АДРЕСА_2,
загальною площею 1 397, 8 кв.м., жилою
площею 711, 3 кв.м.

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_4 з 2000 року
фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2,
тобто є мешканцем гуртожитку, який є
предметом спору у даній справі і на
який місцевим господарським судом було
визнано право власності за ОК "ЖО
"Цементник" .

Крім того, до матеріалів апеляційної
скарги скаржником було додано Договір
найму цього приміщення від 01.02.2004 року,
укладений між ТОВ "Цемент" та ОСОБА_4 на
невизначений строк.

Разом з тим, вирішуючи спір про
визнання права власності на об'єкти
нерухомого майна - гуртожитки ОСОБА_4
та інших осіб, які проживають у спірних
гуртожитках до участі у справі
залучено не було.

Таким чином, колегія суддів Вищого
господарського суду України приходить
до висновку, що суд апеляційної
інстанції безпідставно припинив
апеляційне провадження за скаргою
ОСОБА_4 з мотивів відсутності порушення
прав скаржника.

Статтею 129 Конституції України
встановлено основні засади
судочинства, до яких віднесено
забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішення суду,
крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма
конкретизована законодавцем в ст. 14.
Закону України „Про судоустрій і
статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VI,
згідно з якою учасники судового
процесу та інші особи у випадках і
порядку, встановлених процесуальним
законом, мають право на апеляційне та
касаційне оскарження судового рішення,
а також на перегляд справи Верховним
Судом України.

Відповідно до ч. 4 ст. 55 Конституції
України кожен має право будь-якими не
забороненими законом засобами
захищати свої права і свободи від
порушень і протиправних посягань.
Частиною 2 ст. 124 Конституції України
визначено, що юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі.

В силу приписів ст. 2 Закону України
„Про судоустрій і статус суддів" суд,
здійснюючи правосуддя на засадах
верховенства права, забезпечує кожному
право на справедливий суд та повагу до
інших прав і свобод, гарантованих
Конституцією і законами України, а
також міжнародними договорами, згода
на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 цього ж Закону
кожному гарантується захист його прав,
свобод та законних інтересів
незалежним і безстороннім судом,
утвореним відповідно до закону. Згідно
з ч. 3 зазначеної статті кожен має право
на участь у розгляді своєї справи у
визначеному процесуальним законом
порядку в суді будь-якої інстанції.

Таким чином, конституційне право на
судовий захист передбачає як
невід'ємну частину такого захисту
можливість поновлення порушених прав і
свобод громадян, правомірність вимог
яких встановлена в належній судовій
процедурі і формалізована в судовому
рішенні, і конкретні гарантії, які
дозволяли б реалізовувати його в
повному об'ємі і забезпечувати
ефективне поновлення в правах за
допомогою правосуддя, яке відповідає
вимогам справедливості, що
узгоджується також зі ст. 13 Конвенції
про захист прав людини і основних
свобод.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України відзначає, що в порушення
вищезазначених правових приписів,
апеляційний господарський суд дійшов
помилкового висновку про відсутність
правового зв'язку скаржника - мешканця
гуртожитку з предметом спору про
визнання права власності на цей
гуртожиток, в якому проживає така
особа.

Крім того, при винесенні ухвали про
припинення апеляційного провадження
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 Одеським
апеляційним господарським судом не
було враховано існування права на
приватизацію у осіб, які проживають в
гуртожитках, згідно з законодавством
України, наявність договорів оренди
приміщень в цих гуртожитках, укладених
ТОВ "Цемент" з іншими особами, яких
взагалі не було залучено до участі у
справі, і, відповідно, не встановлено
повне коло таких осіб, права яких
можуть бути порушені, обставини,
зазначені ОСОБА_4 в апеляційній скарзі,
та не було надано оцінки факту подачі
апеляційної скарги особою, яка не брала
участі у справі та стосовно якої
господарський суд вирішив питання про
її права та обов'язки, що призвело до
порушення судом норм процесуального
права, зокрема, ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 99 ГПК
України апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції, та не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обгрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі
(ч. 2 ст. 101 ГПК України), колегія суддів
Вищого господарського суду України
вважає, що усунення вищезазначених
порушень, допущених при розгляді
справи, можливе шляхом здійснення
розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до положень ст. 11110 ГПК
України підставами для скасування або
зміни рішення місцевого чи
апеляційного господарського суду або
постанови апеляційного господарського
суду є порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Порушення норм процесуального права є
в будь-якому випадку підставою для
скасування рішення місцевого або
постанови апеляційного господарського
суду, якщо господарський суд, зокрема,
прийняв рішення або постанову, що
стосується прав і обов'язків осіб, які
не були залучені до участі в справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1119 ГПК України
Вищий господарський суд України за
результатами розгляду касаційної
скарги має право скасувати рішення
першої інстанції або постанову
апеляційної інстанції і передати
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції, якщо суд припустився
порушень норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин справи, що мають
значення для правильного вирішення
справи. Справа направляється на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції,
якщо порушення норм процесуального
права, які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи,
допущені тільки цим судом.

При розгляді апеляційної скарги по
суті суду необхідно врахувати
викладене, всебічно і повно з'ясувати
обставини справи, дійсні права та
обов'язки сторін, перевірити доводи, на
яких ґрунтуються вимоги та заперечення
сторін, визначити повне коло та
правовий статус учасників цієї справи
і, в залежності від встановленого,
вирішити спір у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 11113 ГПК України
касаційні скарги на ухвали місцевого
або апеляційного господарських судів
розглядаються в порядку, передбаченому
для розгляду касаційних скарг на
рішення місцевого господарського суду,
постанови апеляційного господарського
суду.

За таких обставин, колегія суддів
Вищого господарського суду України
приходить до висновку, що ухвала
Одеського апеляційного господарського
суду від 12.02.2014 року підлягає
скасуванню як така, що постановлена з
порушенням норм процесуального права,
а справа - направленню до Одеського
апеляційного господарського суду для
здійснення розгляду апеляційної
скарги по суті.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11111, 11113
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу задовольнити.

2. Ухвалу Одеського апеляційного
господарського суду від 12.02.2014 року у
справі № 20/5-10-453 - скасувати.

3. Справу № 20/5-10-453 направити до
Одеського апеляційного господарського
суду для здійснення розгляду
апеляційної скарги по суті.

Головуючий суддя
В.С. Божок

Судді:
Т.Ф. Костенко

О.М. Сибіга