ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 рокуСправа № 912/541/14
Господарський суд Кіровоградської
області у складі судді Шевчук О.Б.
розглянув у відкритому судовому
засіданні справу № 912/541/14

за позовом публічного акціонерного
товариства "Ічнянський завод сухого
молока та масла", Чернігівська обл., м.
Ічня

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Молочний комбінат
"Соколівський", Кіровоградська обл.,
Кіровоградський р-н, с. Соколівське

про стягнення 304423,22 грн.

за участю представника відповідача
Глазкова А.С., довіреність №286-10 від
14.03.2014.

Публічне акціонерне товариство
"Ічнянський завод сухого молока та
масла" звернулось до господарського
суду з позовною заявою, у якій просить
стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Молочний комбінат
"Соколівський" на його користь 304423,22
грн. заборгованості, з яких 303000,00 грн.
основного боргу за поставлену
продукцію за договором № 2542 на
поставку товару від 10.07.2012, 430,28 грн.
пені та 992,94 грн. 3% річних, з
покладенням на відповідача судових
витрат.

Ухвалою господарського суду від 26.02.2014
зазначену позовну заяву прийнято до
розгляду та порушено провадження у
справі, від сторін витребувано
необхідні докази.

Сторони належним чином повідомлені про
час і місце судового засідання, про що
свідчать повідомлення про вручення
поштового повідомлення (а.с. 31-32).

Позивач явку представника в судове
засідання не забезпечив, будь-яких
клопотань чи заяв господарському суду
не подав.

Представник відповідача у судовому
засіданні подав письмові пояснення, у
яких зазначено, що відповідачем після
порушення провадження у справі
сплачено борг у сумі 303000,00 грн., на
підтвердження чого додані копії
відповідних платіжних документів.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши наявні в
справі матеріали, оцінивши подані
сторонами докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між публічним акціонерним товариством
"Ічнянський завод сухого молока та
масла" (постачальник) та товариством з
обмеженою відповідальністю "Молочний
комбінат "Соколівський" (покупець)
10.07.2012 укладено договір № 2542 на
поставку товару (далі - Договір, а.с. 13-16).

За умовами пункту 1.1 Договору
постачальник зобов'язався поставити і
передати у власність покупця, а
покупець зобов'язується прийняти та
оплатити, відповідно до умов договору
поставки - молоко сухе (далі - товар).

Найменування, асортимент, ціна,
вартість, кількість товару
зазначається в накладних на товар,
та/або в специфікаціях/додаткових
угодах до Договору, які є невід'ємною
частиною даного Договору (пункт 2.1.
Договору).

Відповідно до п. 3.1. Договору
постачальник поставляє товар партіями,
згідно поданих покупцем заявок та
відповідно до специфікацій/додаткових
угод до Договору, на умовах DAP
(Інкотермс 2010) склад покупця:
Кіровоградська обл., Кіровоградський
р-н, с. Соколівське, пр-т Комсомольський,
1А.

Оплату за кожну партію товару, яка
поставляється за даним Договором,
покупець проводить в національній
валюті України шляхом перерахування
грошових коштів - вартості партії
товару - на розрахунковий рахунок
постачальника на підставі
виставленого рахунку-фактури.
Рахунок-фактура на оплату партії
товару надається постачальником
протягом одного дня з моменту
підписання сторонами накладної,
специфікації/додаткової угоди про
узгодження окремої партії товару.
Форма оплати: протягом 7 календарних
днів з моменту отримання товару.
(пункти 5.1 - 5.3 Договору).

Договір набрав чинності з моменту
підписання його сторонами і діє до 31
грудня 2015 року, але в будь-якому випадку
до моменту повного виконання сторонами
своїх зобов'язань по даному Договору
(пункт 9.1 Договору).

Договір підписаний повноважними
представниками сторін та скріплений
печатками підприємств.

Вирішуючи спір, господарський суд
враховує наступне.

Укладений між публічним акціонерним
товариством "Ічнянський завод сухого
молока та масла" та товариством з
обмеженою відповідальністю "Молочний
комбінат "Соколівський" договір за
своєю правовою природою є договором
поставки, правовідносини за яким
регулюються, зокрема, параграфом 1
глави 30 Господарського кодексу
України.

Згідно з частиною 6 статті 265
Господарського кодексу України до
відносин поставки, не врегульованих
цим Кодексом, застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України.

Згідно з статтею 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно з статтею 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу
може бути товар, який є у продавця на
момент укладення договору або буде
створений (придбаний, набутий)
продавцем у майбутньому (стаття 656
Цивільного кодексу України).

На виконання пункту 1.1. Договору
позивач на підставі видаткових
накладних № 9428 від 20.12.2013 на суму 315270,00
грн. (а.с. 21) та № 9440 від 27.12.2013 на суму
222000,00 грн. (а.с. 22) поставив товар
відповідачу на загальну суму 537270,00 грн.

Крім того, як вбачається із змісту акту
звіряння взаємних розрахунків за
грудень 2013 року (а.с.20) і не оспорюється
відповідачем, позивачем 17.12.2013 було
поставлено товару на суму 68730,00 грн.

Однак, відповідач, в порушення пунктів
1.1, 5.3 Договору, належним чином не
виконав взяті на себе зобов'язання, не
повністю здійснив оплату за
поставлений товар.

Згідно платіжних доручень № 1146 від
19.12.2013 (а.с. 25) та № 1160 від 26.12.2013 (а.с. 24)
покупець перерахував кошти
постачальнику в загальній сумі 303000,00
грн.

Залишок основного боргу відповідача
перед позивачем станом на день подання
позову до суду склав 303000,00 грн. (68730,00 +
315270,00 + 222000,00 - 303000,00), що не оспорюється
відповідачем та підтверджується
вищезгаданим актом звіряння взаємних
розрахунків.

Після порушення провадження
відповідач погасив заборгованість у
зазначеному розмірі. Так згідно
платіжних доручень № 179 від 27.02.2014 (а.с.
37), № 194 від 04.03.2014 (а.с. 38), № 195 від 04.03.2014
(а.с. 39), № 210 від 06.03.2014 (а.с. 40), № 223 від
06.03.2014 (а.с. 41) сплачено борг в загальній
сумі 303000,00 грн.

Оскільки предмет спору в частині
стягнення основного боргу в сумі 303000,00
грн. припинив своє існування,
провадження у справі в цій частині
підлягає припиненню на підставі пункту
1-1 частини 1 статті 80 Господарського
процесуального кодексу України.

В іншій частині позов підлягає
задоволенню в силу наступного.

Згідно статей 525, 526 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтями 610, 611 Цивільного кодексу
України визначено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до частини 6 статті 231
Господарського кодексу України
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Пунктом 7.5. Договору передбачено, що у
випадку несвоєчасної оплати кожної
партії товару покупець сплачує
постачальнику пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка встановлена і
діяла в період прострочення, від
вартості несплаченої партії товару за
кожен день прострочення оплати.

Господарський суд здійснив належний
розрахунок пені за період з 28.12.2013 по
10.02.2014 з суми боргу 81000,00 грн. (по
видатковій накладній № 9428 від 20.12.2013) і
за період з 04.01.2014 по 10.02.2014 з суми боргу
222000,00 грн. (по видатковій накладній №9404
від 27.12.2013) і відповідно пеня складає за
вказані періоди 1298,22 грн. і 3004,60 грн.
відповідно.

Проте позивачем заявлено лише 129,82 грн.
пені з суми боргу 81000,00 грн. за період з
28.12.2013 по 10.02.2014 та 300,46 грн. пені з суми
боргу 222000 грн. за період з 04.01.2014 по
10.02.2014.

Оскільки господарський суд не може
виходити за межі позовних вимог, тому
задовольняє позовні вимоги в частині
стягнення пені в розмірі, що заявлений
позивачем, а саме в сумі 430,28 грн.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до обґрунтованого
розрахунку позивача сума 3% річних за
період з 28.12.2013 по 10.02.2014 по видатковій
накладній № 9428 від 20.12.2013 (сума боргу
81000,00 грн.) складає 299,58 грн., а за період з
04.01.2014 по 10.02.2014 по видатковій накладній
№ 9404 від 27.12.2013 (сума боргу 222000,00 грн.)
складає 693,36 грн. Загальна сума 3 %
річних, яка підлягає стягненню з
відповідача у зв'язку з несвоєчасною
оплатою отриманого товару, складає 992,94
грн.

За викладених обставин господарський
суд задовольняє вимоги публічного
акціонерного товариства "Ічнянський
завод сухого молока та масла" частково,
а саме в сумі 1423,22 грн., з яких 430,28 грн. -
пеня та 992,94 грн. - 3% річних, а в частині
стягнення основного боргу в сумі 303000,00
грн. провадження у справі підлягає
припиненню у зв'язку зі сплатою такого
боргу відповідачем.

Відповідно до вимог статті 49
Господарського процесуального кодексу
України витрати по сплаті судового
збору в сумі 6088,46 грн. покладаються на
товариство з обмеженою
відповідальністю "Молочний комбінат
"Соколівський", як на сторону з вини
якої виник спір.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 80, 82-85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРIШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Молочний комбінат
"Соколівський" (27641, Кіровоградська обл.,
Кіровоградський р-н, с. Соколівське,
проспект Комсомольський, 1А,
ідентифікаційний код 37628106) на користь
публічного акціонерного товариства
"Ічнянський завод сухого молока та
масла" (16703, Чернігівська обл., м. Ічня,
вул. Бунівка, 164, ідентифікаційний код
00448031) - 430,28 грн. пені, 992,94 грн. 3% річних та
6088,46 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Провадження у справі в частині
стягнення основного боргу в сумі 303000,00
грн. припинити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його підписання до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Кіровоградської
області.

Копію рішення направити публічному
акціонерному товариству "Ічнянський
завод сухого молока та масла" (16703,
Чернігівська обл., м. Ічня, вул. Бунівка,
164).

Повне рішення складено 24.03.2014.

Суддя
О.Б. Шевчук