ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

03.04.2014
Справа № 908/1087/14

Суддя Місюра Людмила Сергіївна,
розглянувши

Позовну заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 69095)

До Товариства з
обмеженою відповідальністю „ЕОС" (вул.
Радянська, буд. 11, м. Запоріжжя, 69002)

Про стягнення 149 868 грн. 75 коп.

В с т
а н о в и в:

Позовна заява вих. без зазначення
номеру та дати, за вх. № 1139/09-05/14 від
02.04.2014 року, підлягає поверненню
відповідно до п. 3, п. 4 та п. 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України (надалі - ГПК України) у зв'язку
з тим, що в позовній заяві не вказано
обставин, на яких ґрунтується позовна
вимога, не вказано доказів, що
підтверджують викладені в заяві
обставини, обґрунтований розрахунок
стягуванної чи оспорюваної суми, не
подано доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі і не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Позивач в позовній заяві просить
стягнути з відповідача вартість частин
майна, що пропорційна часті позивача у
статному капіталі відповідача, та
частину прибутку в загальній сумі 149 868
грн. 75 коп.

Згідно положень п. 5 ст. 54 ГПК України,
позовна заява повинна містити виклад
обставин, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, зазначення доказів, що
підтверджують позов, обґрунтований
розрахунок сум, що стягуються чи
оспорюються, законодавство, на
підставі якого подається позов ...

В позовній заяві не вказано документів,
які підтверджують, що позивач дійсно
був (чи є на даний момент) учасником ТОВ
«ЕОС», а також не надано суду
документального підтвердження, що
позивачу в статутному капіталі
належить саме 25 %.

Також, у позовній заяві не вказано, яке
саме нерухоме майно (назва, чіткий
перелік, вартість майна) належить
відповідачу, крім майна, вказаного у
довідці про оцінку, та не вказано, чи
була проведена оцінка такого майна.

Відсутність викладу обставин, на яких
ґрунтується позовна вимога,
незазначення доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини, подання
позовної заяви, що не містить
обґрунтованого розрахунку стягуваної
чи оспорюваної суми, або такий
розрахунок не додано до заяви, є
підставою для повернення позовної
заяви.

Вказана правова позиція викладена в п.
3.5 постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011р.

Крім того, згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 57
ГПК України, до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку та розмірі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 Закону
України „Про судовий збір", судовий
збір справляється у відповідному
розмірі від мінімальної заробітної
плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 (перше) січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подаються до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із ст. 8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" №
719-VІІ від 16.01.2014 р. на 2014 рік мінімальна
заробітна плата у місячному розмірі з 1
січня встановлена в сумі 1 218,00 грн.

Відповідно до п. 1 п. п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону
України „Про судовий збір", за подання
до господарського суду позовної заяви
майнового характеру, справляється
судовий збір у розмірі 2% ціни позову,
але не менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат.

Таким чином, мінімальний розмір
судового збору за позовами майнового
характеру становить суму 1 827 (одна
тисяча вісімсот двадцять сім) грн., а
максимальна - 73 080 (сімдесят три тисячі
вісімдесят) грн.

Позивачем до позовних матеріалів не
було надано жодного платіжного
документу на підтвердження сплати
судового збору за даним позовом.

Проте, в позовній заяві позивач просить
відстрочити сплату судового збору до
ухвалення судового рішення у справі, у
зв'язку з тим, що позивач є пенсіонером
та інших доходів окрім пенсії не має.

Позовна заява позивача в частині
відстрочення сплати судового збору не
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
судовий збір": платники судового збору -
громадяни України, іноземці, особи без
громадянства, підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні) та фізичні особи -
підприємці, які звертаються до суду чи
стосовно яких ухвалене судове рішення,
передбачене цим Законом.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про
судовий збір", враховуючи майновий стан
сторони, суд може своєю ухвалою
відстрочити або розстрочити сплату
судового збору на певний строк, але не
довше ніж до ухвалення судового
рішення у справі. Суд може зменшити
розмір судового збору або звільнити
від його сплати на підставі, зазначеній
у частині першій цієї статті.

У п. 12 Інформаційного листа ВГСУ від
25.08.2011 р. зазначено наступне: за
приписами статті 8 Закону України "Про
судовий збір" суд, враховуючи майновий
стан сторони, може своєю ухвалою: -
відстрочити або розстрочити сплату
судового збору на певний строк, але не
довше, ніж до ухвалення судового
рішення у справі; - зменшити розмір
судового збору або звільнити від його
сплати.

Таким чином, єдиною підставою для
вчинення судом зазначених у цій нормі
дій є врахування ним майнового стану
сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим
обставин, які свідчать про
неможливість або утруднення в
здійсненні оплати судового збору у
встановлених законом розмірах і в
строки, покладається на заінтересовану
сторону.

Позивач в позовній заяві посилається
на те, що він є пенсіонером та інших
доходів окрім пенсії не має, проте в
позові не вказав та не надав суду
документального підтвердження свого
майнового стану.

Стаття 8 Закону України "Про судовий
збір" передбачає можливість
відстрочення або розстрочення сплати
судового збору на певний строк,
зменшення розміру судового збору,
однак це є правом суду, а не обов'язком.

Позивачем не було надано доказів на
підтвердження обставин, які свідчать
про неможливість або утруднення в
здійсненні оплати судового збору у
встановлених законом розмірах.

Крім цього слід вказати, що позивачу
необхідно враховувати тяжке фінансове
становище в державі на даний час.

До того ж, позивачем не було надано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

Статтею 56 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що позивач, прокурор
зобов'язані при подання позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

Згідно з п. 1 ст. 57 ГПК України, до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК
України щодо форми, змісту і додатків
до позовної заяви тягне за собою
наслідки, передбачені статтею 63 ГПК
України.

Вказана правова позиція викладена в п.
3.5 постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011р.

Позивачем не було надано суду будь-яких
доказів на підтвердження направлення
відповідачу копії позовної заяви про
стягнення 149 868 грн. 75 коп. і всіх доданих
до позову документів, про що також був
складений Акт господарського суду №
1139/09-05/14 від 02.04.2014р.

Недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК
України щодо форми, змісту і додатків
до позовної заяви тягне за собою
наслідки, передбачені статтею 63 ГПК
України.

Вказана правова позиція викладена в п.
3.5 постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011р.

Повернення позовної заяви на підставі
статті 63 Господарського
процесуального кодексу України не
перешкоджає повторному зверненню з ним
до господарського суду у загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

При повторному зверненні до суду вам
необхідно врахувати викладені вище
обставини.

Крім того, за вимогами ст. 36
Господарського процесуального кодексу
України письмові докази повинні бути
подані в оригіналі або в належним чином
засвідченій копії.

Незасвідчені у встановленому порядку
копії документів допустимими та
належними доказами не являються.

Копії документів, які подаються до
господарського суду, повинні бути
засвідчені з додержанням вимог п. 5.27
Національного стандарту України
"Державна уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлення
документації. ДСТУ 4163", затвердженого
наказам Державного комітету України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики від 07.04.2003 № 55.

Вказаним стандартом встановлено, що
відмітка про засвідчення копії
документа повинна складатися зі слів:
"Згідно з оригіналом", назви посади,
особистого підпису особи, яка
засвідчує копію, її ініціалів та
прізвища, дати засвідчення копії.

У разі невідповідності наданих суду
копій документів згаданим вимогам вони
не вважаються належними і допустимими
доказами і не беруться судом до уваги у
вирішенні спору.

Подані сторонами копії документів,
виготовлені з використанням технічних
засобів (фотокопії тощо),
засвідчуються підписом особи, яка їх
виготовила або яка перевірила їх на
відповідність оригіналам, із
зазначенням її прізвища, ініціалів та
посади (якщо вона є посадовою особою) та
з прикладенням печатки (за її
наявності).

Вказана правова позиція викладена в п.
2.2 постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011р.

Додані позивачем до позовної заяви
копії документів встановленим вимогам
не відповідають, а саме: лише на копії
заяви про вихід зі складу учасників
міститься оригінальне позначення
„згідно з оригіналом", підпис та число.
Всі інші додані до позову копії
документів позначення „згідно з
оригіналом", підпис та число містять
також у копії.

Керуючись п. п. 3, 4 та 6 ч. 1 ст.63
Господарського процесуального кодексу
України, суд

УХВАЛИВ :

Позовну заяву з додатками повернути
позивачу.

Додаток: позовні матеріали на 10 (десяти)
аркушах, у т.ч. оригінали: позовної
заяви за вх. № 1139/09-05 від 02.04.2014 року на
двох аркушах, акту господарського суду
Запорізької області № 1139/09-05/14 від
02.04.2014 року.

Суддя
Л.С. Місюра