ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2014 р.
Справа № 914/509/14

За позовом: Львівського міського
комунального підприємства
«Львівтеплоенерго», м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ліфт-Еко», м. Львів

про: стягнення 85667,29 грн. заборгованості
за Договором про надання сервітуту №
07/12-474 від 27.07.2012 року

Суддя Кидисюк Р.А.

Секретар Емха Л.М.

Представники сторін:

від позивача: Олійник Л.В. (довіреність
б/н від 02.10.2013 року)

від відповідача: не з'явився

Представнику позивача роз'яснено права
та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України. Заяв про відвід судді не
подавалось. У судовому засіданні 01.04.2014
року оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Суть спору: Господарським судом
Львівської області розглядається
справа за позовом Львівського міського
комунального підприємства
«Львівтеплоенерго» до відповідача
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ліфт-Еко» про
стягнення 85667,29 грн.
заборгованості за Договором про
надання сервітуту № 07/12-474 від 27.07.2012
року.

Ухвалою суду від 14.02.2014 року позовну
заяву прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено її
до судового розгляду на 04.03.2014 року.
Ухвалами суду від 04.03.2014 року та від
18.03.2014 року розгляд справи відкладався
з підстав, наведених у відповідних
ухвалах суду.

Позовні вимоги обґрунтовуються
неналежним виконанням відповідачем
умов Договору про надання сервітуту
№07/12-474 від 27.07.2012 р., внаслідок чого у
нього виникла заборгованість перед
позивачем у розмірі 85667,29 грн., з яких:
84844,16 грн. - основний борг, 823,13 грн. - пеня.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, вимоги попередніх
ухвал суду виконав частково, позовні
вимоги підтримав, позов просив
задоволити повністю з підстав,
наведених у позовній заяві.

Відповідач явки повноважного
представника в судове засідання
повторно не забезпечив, вимог
попередніх ухвал суду не виконав, проти
позову у встановленому законом порядку
не заперечив, відзиву на позовну заяву
не надав, доказів погашення
заборгованості не подав, причин неявки
не повідомив.

Відповідно до ст. 75 ГПК України суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі представника відповідача за
наявними у справі матеріалами, яких
достатньо для встановлення обставин і
вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, повно та об'єктивно
дослідивши докази в їх сукупності, суд
встановив наступне.

27.07.2012 між Львівським міським
комунальним підприємством
«Львівтеплоенерго» (Балансоутримувач)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Ліфт-Еко»
(Сервітуарій) укладено Договір №07/12-474
про надання сервітуту (Договір), який
відповідно до п.1.1. Договору визначає
взаємовідносини Сторін щодо
строкового, платного користування
Сервітуарієм Об'єктом Договору.

01.04.2013 між сторонами укладено Додаткову
угоду № 2 до Договору про надання
сервітуту №07/12-474 від 27.07.2012 р., якою
сторонами внесено зміни до п.1.2.
Договору.

Відповідно до п.4.4. Договору щомісячно
до 10 числа місяця, наступного за
розрахунковим, Балансоутримувач
виставляє Сервітуарію рахунки на
повний обсяг обумовлених договором
платежів за попередній місяць, а також
надає Акт виконаних робіт по Договору
та Податкову накладну.

Як зазначає позивач в позовній заяві,
всупереч умовам Договору, станом на
01.12.2013 р. відповідачем не здійснено
оплату за договором надання сервітуту
№ 07/12-474 від 27.07.2012 р. на загальну суму
84844,16 грн.

В якості підтвердження наявної
заборгованості відповідача позивачем
долучено до матеріалів справи
відповідні копії рахунків на оплату,
актів надання послуг та доказів їх
направлення на адресу відповідача.

Крім того, за неналежне виконання
взятих на себе договірних зобов'язань
відповідачу нараховано пеню в розмірі
823,13 грн.

Відповідач у свою чергу проти
задоволення позову не заперечив,
відзиву на позовну заяву не надав,
доказів погашення заборгованості не
подав.

Дослідивши представлені суду докази,
суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими, підставними та такими,
що підлягають до задоволення повністю
з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11
Цивільного Кодексу, зокрема, з
договорів та інших правочинів.

Згідно з ст. 175 Господарського Кодексу
України майнові зобов'язання, які
виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Статтею 174 Господарського Кодексу
України визначено, що господарські
зобов'язання виникають, зокрема,
безпосередньо з господарського
договору, інших угод, передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать, а також внаслідок подій, з
якими закон пов'язує настання правових
наслідків у сфері господарювання.

Згідно з ст. 6 Цивільного кодексу
України сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (ст. 627 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи у
сторін виникли договірні відносини на
підставі Договору про надання
сервітуту №07/12-474 від 27.07.2012 р.

У відповідності до ч. 1 ст. 401 ЦК України
право користування чужим майном
(сервітут) може бути встановлене щодо
земельної ділянки, інших природних
ресурсів (земельний сервітут) або
іншого нерухомого майна для
задоволення потреб інших осіб, які не
можуть бути задоволені іншим способом.

Відповідно до ч. 1 ст. 402 ЦК України
сервітут може бути встановлений
договором, законом, заповітом або
рішенням суду.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Пунктом 4.5. Договору обумовлено, що
плата за Договором здійснюється на
підставі виставленого рахунку (який
вручається Сервітуарію під розпис або
надсилається за адресою 79066, м. Львів,
вул. Сихівська, 24б протягом 14
(чотирнадцяти) календарних днів з
моменту отримання такого рахунку,
шляхом безготівкового банківського
перерахування відповідних сум з
банківського рахунку Сервітуарія на
банківський рахунок
Балансоутримувача.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач своїх зобов'язань в частині
оплати за Договором не виконав.
Заборгованість позивача у розмірі 84844,16
грн. підтверджується долученими до
матеріалів справи копіями рахунків на
оплату, актів надання послуг та доказів
їх направлення на адресу відповідача.

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до статті 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Окрім того, пунктом 11.3. Договору
встановлено, що за порушення строків
оплати, передбачених пунктом 4.5.
Договору, Сервітуарій сплачує на
користь Балансоутримувача пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
(діючої в період, за який стягується
пеня) від простроченої суми за кожний
день прострочення. У випадку затримки
платежів Сервітуарієм в зв'язку з
отриманням рахунків, оформлених
Балансоутримувачем з порушенням вимог,
викладених в п.п.4.4.,4.5. даного Договору,
пеня за цей період не нараховується.

Згідно з п.11.4. Договору сплата пені,
неустойки не звільняє Сторони від
виконання покладених на них
зобов'язань або усунення порушень.

З урахуванням зазначеного, суд вважає
підставними та обґрунтованими вимоги
позивача про стягнення з відповідача
84844,16 грн. основного боргу за Договором
про надання сервітуту №07/12-474 від 27.07.2012
р. та 823,13 грн. пені.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оскільки спір виник з вини відповідача
у відповідності до ст. 49 ГПК України
судовий збір слід покласти на нього у
повному обсязі.

З огляду на викладене, керуючись
Конституцією України, ст.ст. 11, 401, 402, 509,
525, 526, 530, 610 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 174, 175, 193 Господарського кодексу
України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 84, 85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ліфт-Еко»
(79010, м. Львів, вул. Пекарьска, 95; р/р
282 ЛФ «Кредобанк» МФО 325365; ) на користь Львівського
міського комунального підприємства
«Львівтеплоенерго» (79040, м. Львів, вул.
Д.Апостола, 1; р/р № 2 Львівське ЦРВ
ПАТ «Мегабанк» МФО 351629; )
84844,16 грн. основного боргу за
Договором про надання сервітуту №07/12-474
від 27.07.2012 р., 823,13 грн. пені та 1827,00 грн.
судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК
України.

У відповідності до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 07.04.2014 р.

Суддя
Кидисюк Р.А