ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2014 р.
Справа № 914/1919/13

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

Головуючий суддя
Желік М.Б.

Суддів
Костів Т.С.

Малех І.Б.

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство "ІМВО", м. Львів, вул. Шота
Руставелі, 30/8 (вих № б/н від 03.02.2014 року)

на рішення Господарського суду
Львівської області від 21.01.2014 року

у справі № 914/1919/13

за позовом Прокурора Шевченківського
району міста Львова в інтересах
держави в особі Львівської міської
ради, м. Львів

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "НВП "ІМВО", м. Львів

про внесення змін до договору оренди
земельної ділянки

за участю представників:

від прокурора: - Куцик В.Б.;

від позивача: - Кубай Ю.Г. - представник
за довіреністю;

від відповідача: - Семиренко П.Я. -
представник за довіреністю;

Сторонам роз'яснено їх права та
обов'язки, передбачені ст. ст. 22, 27 ГПК
України. Клопотань про технічну
фіксацію судового процесу не
поступало, заяв про відвід складу суду
не надходило.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Рішенням господарського суду
Львівської області від 16.07.2013 року у
даній справі, яке залишено без змін
постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 29.08.2013 року
позовні вимоги Прокурора
Шевченківського району міста Львова в
інтересах держави в особі Львівської
міської ради задоволено повністю та
внесено зміни до договору оренди
земельної ділянки.

05.11.2013 року постановою Вищого
господарського суду України рішення
судів першої та апеляційної інстанції
скасовано, а справу передано на новий
розгляд до господарського суду
Львівської області. При цьому судом
вказано, що при прийнятті рішень суди
попередніх інстанцій не врахували, що
рішення міської ради про приведення
раніше укладених договорів оренди
землі у відповідність до вимог
законодавства шляхом внесення змін
позивачем не приймалося; нормативні
документи, зокрема, Податковий кодекс
України та Закон України "Про оренду
землі" не містить обов'язкової норми
щодо приведення раніше укладених
договорів оренди до вимог
законодавства, не містять такого
застереження і ухвали Львівської
міської ради № 2712 від 18.06.2009 року та №
1675 від 26.07.2012 року, на які посилається
позивач в обґрунтування своїх позовних
вимог. Окрім того, рішення про зміну
розміру орендної плати за земельну
ділянку приймає міська рада
відповідною ухвалою за попереднім
погодженням з постійною комісією
фінансів та планування бюджету, що
передбачено Положенням про підготовку,
організацію, проведення та оформлення
купівлі-продажу у власність або
надання в оренду земельних ділянок у м.
Львові.

21.01.2014 року Господарським судом
Львівської області прийнято
оскаржуване рішення у справі № 914/1919/13
(суддя О.Запотічняк) за позовом
Прокурора Шевченківського району
міста Львова в інтересах держави в
особі Львівської міської ради до
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "НВП "ІМВО" про
внесення змін до договору оренди
земельної ділянки, відповідно до якого:

- позов задоволено повністю;

- внесено зміни до укладеного між
Львівскьою міською радою та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "НВП "ІМВО" договору
оренди земельної ділянки від 05.03.2004
року, № Ш-094, який зареєстровано у
Львівському міському відділі
Львівської регіональної філії "Центр
державного земельного кадастру" 17.03.2004
року за № 04.04.438.00212 шляхом викладення п.
3.2. Договору в наступній редакції: "п.3.2.
Орендна плата вноситься орендарем в
розмірі 823 54.16 грн. в рік, що становить 3
відсотки від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки і вноситься
щомісячно рівними частинами на
розрахунковий рахунок № 007 ГУДКСУ
у Львівській області, МФО 8250014, , отримувач: міський бюджет
Шевченківського району, код платежу
13050200 до 30-го числа місяця наступного за
звітним";

- внесено зміни до укладеного між
Львівскьою міською радою та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "НВП "ІМВО" договору
оренди земельної ділянки від 05.03.2004
року, № Ш-094, який зареєстровано у
Львівському міському відділі
Львівської регіональної філії "Центр
державного земельного кадастру" 17.03.2004
року за № 04.04.438.00212 шляхом викладення п.
3.9. Договору в наступній редакції: "п.3.9.
Нормативна грошова оцінка земельної
ділянки становить 27 451 472, 16 грн." ;

- стягнуто з скаржника в дохід
державного бюджету України 1 147,00 грн.
судового збору;

- зобов'язано видати наказ у
відповідності до статті 116 ГПК України.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції Товариство з
обмеженою відповідальністю "НВП "ІМВО"
подало апеляційну скаргу, в якій
просить суд задоволити апеляційну
скаргу, скасувати рішення
господарського суду Львівської
області від 21.01.2014 року у справі №
914/1919/13, та прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю у зв'язку з їх
безпідставністю, а судові витрати
покласти на позивача.

Скаржник в апеляційній скарзі
зазначає, що не відповідає дійсним
обставинам справи висновки суду про те,
що оскільки сторонами в договорі
оренди передбачено можливість
збільшення розміру орендної плати, а
орендна плата за земельні ділянки є
регульованою ціною, то законодавча
зміна граничного розміру цієї плати є
підставою для перегляду розміру
орендної плати. Окрім того, зазначає, що
міська рада має право ухвалити рішення
індивідуальної дії щодо внесення змін
до договору оренди, чого не було
здійснено.

Зазначає скаржник і те, що судом
порушено норми процесуального права,
що проявилося у відмові в задоволенні
клопотання про зупинення провадження у
справі до моменту вирішення спору у
справі за № 461/8220/13 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спектр сервіс центр"
до Львівської міської ради про
визнання незаконною та скасування
ухвали № 2712 від 18.06.2009 року про
затвердження нормативно грошової
оцінки земель м. Львова, що є
безпосередньо пов'язаною із даною
справою.

Згідно автоматизованого розподілу
справ КП "Документообіг господарських
судів", 06.02.2014 року справу за № 914/1919/13
розподілено до розгляду судді -
доповідачу Желіку М.Б. Розпорядженням
голови Львівського апеляційного
господарського суду від 10.02.2014 року у
склад колегії для розгляду справи №
914/1919/13 введено суддів Костів Т.С. та
Малех І.Б.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 10.02.2014 року
матеріали апеляційної скарги визнано
достатніми для прийняття їх до
провадження в апеляційній інстанції,
розгляд справи призначено на 19.02.2014
року.

Ухвалами Львівського апеляційного
господарського суду від 19.02.2014 року та
05.03.2014 року розгляд апеляційної скарги
відкладався з підстав зазначених у них.

Сторони участь у судовому засіданні
19.03.2014 року уповноважених
представників забезпечили, які надали
пояснення по суті апеляційної скарги
та просили врахувати їх при винесенні
постанови.

19.03.2014 року представником відповідача у
судовому засіданні подано клопотання
про припинення провадження у справі на
підставі того, що термін дії договору
оренди земельної ділянки від 05.03.2004
року закінчився, відтак предмет спору
припинив своє існування. Колегія
суддів вислухавши думку учасників
судового процесу, порадившись, та із
врахуванням положень ст. 101 ГПК України
відмовили у задоволенні поданого
клопотання.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального
законодавства, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, колегія суддів дійшла
висновку, що рішення господарського
суду Львівської області від 21.01.2014 року
у справі № 914/1919/13 слід залишити без
змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

При цьому колегія суддів виходила з
наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК
України, у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.

Відповідно до чинного законодавства
рішення суду є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин, а за їх
відсутності - на підставі закону, що
регулює подібні відносини, або
виходячи із загальних засад і змісту
законодавства України.

Оскаржуване рішення Господарського
суду Львівської області відповідає
зазначеним вимогам.

Статтею 13 Конституції України
визначено, що земля, її надра,
атмосферне повітря, водні та інші
природні ресурси, які знаходяться в
межах території України, природні
ресурси її континентального шельфу,
виключної (морської) економічної зони є
об'єктами права власності українського
народу. Від імені українського народу
права власника здійснюють органи
державної влади та місцевого
самоврядування в межах, визначених
цією Конституцією.

15.03.20004 року між Львівською міською
радою, в особі заступника міського
голови з питань містобудування та
землеустрою та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство "ІМВO" укладено договір №
Ш-094 оренди земельної ділянки, у
відповідності до умов якого
орендодавець на підставі Положення
"Про оренду земельних ділянок у м.
Львові та порядок встановлення
розмірів орендної плати за земельні
ділянки" та ухвали Львівської міської
ради від 23.12.2003 року № 949 "Про надання
ТОВ "НВП "ІМВО" земельної ділянки на вул.
Шевченка, 337 у м. Львові" передає, а
орендар приймає у строкове платне
володіння і користування земельну
ділянку, яка знаходиться за адресою м.
Львів, вул. Шевченка, 337, загальною
площею 48 174 кв.м., кадастровий номер
:12:003:0001.

Вказаний договір зареєстровано у
Львівському міському відділі
Львівської регіональної філії Центру
ДЗК 17.03.2004 року за № 04:04:438:00212, про що у
книзі записів державної реєстрації
вчинено запис.

Згідно п. 2.1. Договору земельна ділянка
передається в оренду терміном на 10
(десять) років.

Орендна плата за землю вноситься
Орендарем відповідно до 59
економіко-планувальної зони м. Львова і
складає 92 417 грн. в рік та вноситься
щомісячно рівними частинами на
розрахунковий рахунок № 037 в
Шевченківському районі Львівської
області, УДК у Львівській області, МФО
825014, , одержувач місцевий
бюджет Шевченківського району, код
платежу 13050200 для юридичних осіб до 30-го
числа місяця наступного за звітним (п.
3.1. Договору).

Сторони погодили, що розмір орендної
плати не є сталим і змінюється у зв'язку
з проведенням щорічної індексації
грошової оцінки та внесенням змін на
підставі вимог діючого законодавства і
інших нормативних документів (п. 3.4.
Договору).

Згідно із ч. 1 ст. 73 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні", акти
ради, сільського, селищного, міського
голови, голови районної в місті ради,
виконавчого комітету сільської,
селищної, міської, районної у місті (у
разі її створення) ради, прийняті в
межах наданих їм повноважень, є
обов'язковими для виконання всіма
розташованими на відповідній
території органами виконавчої влади,
об'єднаннями громадян, підприємствами,
установами та організаціями,
посадовими особами, а також
громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

Так, 18.06.2009 року Львівською міською
радою прийнято ухвалу "Про
затвердження нормативної грошової
оцінки земель м. Львова" № 2712, у
відповідності до якої затверджено нову
нормативно грошову оцінку земель міста
Львова, що містить схему оціночних
районів міста, коефіцієнти нормативної
грошової оцінки земель різного
функціонального призначення у розрізі
економіко-планувальних зон, та
коефіцієнти, які характеризують
функціональне використання земельної
ділянки.

Згідно листа Управління Держкомзему у
місті Львові № 40/3/189 від 09.09.2011 року та
додатку до нього нормативно грошова
оцінка земельної ділянки площею 48 174
кв.м. по вул. Шевченка, 337 (функціональне
використання - землі промисловості)
становить 27 451 472,16 грн.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, листом № 2403-вих-598 від 16.07.2012
року позивач повідомив відповідача про
зміну орендної плати за користування
землею у зв'язку з введенням в дію нової
грошової оцінки земель міста Львова, з
огляду на що просив на протязі 10 днів з
моменту отримання підписати та
скерувати примірники змін до договору
оренди земельної ділянки для
реєстрації в управління природних
ресурсів та регулювання земельних
відносин Львівської міської ради.

Підставою для звернення позивача до
суду було невиконання відповідачем
вимог щодо підписання змін до договору
оренди землі в частині розміру
орендної плати та нормативно грошової
оцінки земельної ділянки зазначених у
претензії.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 188 Господарського
кодексу України, сторона договору, яка
вважає за необхідне змінити або
розірвати договір, повинна надіслати
пропозиції про це другій стороні за
договором. Сторона договору, яка
одержала пропозицію про зміну чи
розірвання договору, у двадцятиденний
строк після одержання пропозиції
повідомляє другу сторону про
результати її розгляду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
обрання певного засобу правового
захисту, у тому числі і досудового
врегулювання спору, є правом, а не
обов'язком особи, яка добровільно,
виходячи із власних інтересів, його
використовує.

Згідно із ч. 4 ст. 188 Господарського
кодексу України, у разі якщо сторони не
досягли згоди щодо зміни (розірвання)
договору або у разі неодержання
відповіді у встановлений строк з
урахуванням часу поштового обігу,
заінтересована сторона має право
передати спір на вирішення суду.

Згідно із ч. 1 ст. 187 Господарського
кодексу України, спори, що виникають
при укладанні господарських договорів
за державним замовленням, або
договорів, укладення яких є
обов'язковим на підставі закону та в
інших випадках, встановлених законом,
розглядаються судом. Інші
переддоговірні спори можуть бути
предметом розгляду суду у разі якщо це
передбачено угодою сторін або якщо
сторони зобов'язані укласти певний
господарський договір на підставі
укладеного між ними попереднього
договору.

У зв'язку із наведеним місцевим
господарським судом підставно
розцінено обов'язковість для сторін
внесення змін до договору оренди землі,
оскільки така обов'язковість випливає,
зокрема, із зазначених обов'язкових для
виконання рішень органу місцевого
самоврядування.

Окрім того, п. 15.1 ухвали Львівської
міської ради № 1675 "Про затвердження
Положення про підготовку, організацію,
проведення та оформлення
купівлі-продажу у власність або
надання в оренду земельних ділянок у м.
Львові" від 26.07.2012 року передбачено, що
розмір орендної плати може бути
змінено на вимогу орендодавця у разі
зміни нормативної грошової оцінки
земельної ділянки та у разі
встановлення Верховною Радою України
нових ставок земельного податку.

Колегія суддів також звертає увагу на
те, що вказане положення погоджене, в
тому числі і головою постійної комісії
фінансів та планування бюджету
Львівської міської ради (арк. справи 196).

Із врахуванням ст. 5 ЦК України, яка
передбачає, що акти цивільного
законодавства регулюють відносини, які
виникли з дня набрання ними чинності;
якщо цивільні відносини виникли раніше
і регулювалися актом цивільного
законодавства, який втратив чинність,
новий акт цивільного законодавства
застосовується до прав та обов'язків,
що виникли з моменту набрання ним
чинності, колегія суддів зазначає, що
станом на час укладення договору
оренди земельної ділянки у 2004 року
відносини щодо оренди земельних
ділянок у місті Львові регулювалися,
зокрема, Положенням про оренду
земельних ділянок у місті Львові та
порядок встановлення розмірів
орендної плати за земельні ділянки, яке
затверджено Ухвалою Львівської
міської ради № 123 від 21.11.2002 року.

Так, згідно п. 3.3. вказаного положення
розмір орендної плати може бути
змінено на вимогу орендодавця у разі
зміни грошової оцінки земельної
ділянки та у разі встановлення
Верховною радою України нових ставок
земельного податку. Вказана норма є
ідентичною викладеній у положенні про
підготовку, організацію, проведення та
оформлення купівлі-продажу у власність
або надання в оренду земельних ділянок
у м. Львові, яке чинне станом на даний
час.

Відповідно до ст. 792 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
земельної ділянки наймодавець
зобов'язується передати наймачеві
земельну ділянку на встановлений
договором строк у володіння та
користування за плату. Відносини щодо
найму (оренди) земельної ділянки
регулюються законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про
оренду землі" договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства. Однією із
істотних умов договору оренди землі,
відповідно до ст. 15 зазначеного Закону
є орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку ї внесення і перегляду
та відповідальності за її несплату.

Згідно із ст. ст. 13 Закону України "Про
оренду землі" орендна плата за землю -
це платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, які встановлюються
відповідно до Податкового кодексу
України).

Згідно із ст. 288 Податкового кодексу
України, підставою для нарахування
орендної плати за земельну ділянку є
договір оренди такої земельної
ділянки. Розмір орендної плати
встановлюється в договорі оренди, але
річна сума платежу не може бути меншою:
для земель сільськогосподарського
призначення - розміру земельного
податку, що встановлюється цим
розділом; для інших категорій земель -
трикратного розміру земельного
податку, що встановлюється цим
розділом, та не може перевищувати: для
земельних ділянок, наданих для
розміщення, будівництва,
обслуговування та експлуатації
об'єктів енергетики, які виробляють
електричну енергію з відновлюваних
джерел енергії, включаючи технологічну
інфраструктуру таких об'єктів
(виробничі приміщення, бази,
розподільчі пункти (пристрої),
електричні підстанції, електричні
мережі), - 3 відсотки нормативної
грошової оцінки; для земельних ділянок,
які перебувають у державній або
комунальній власності та надані для
будівництва та/або експлуатації
аеродромів - чотирикратний розмір
земельного податку, що встановлюється
цим розділом; для інших земельних
ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків
нормативної грошової оцінки.

Згідно п. 14.1.125 ст. 14 Податкового кодексу
України нормативно грошова оцінка
земельних ділянок - це капіталізований
рентний дохід із земельної ділянки,
визначений відповідно до
законодавства центральним органом
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів.

Нормативно грошова оцінка земельної
ділянки використовується при
визначені розміру земельного податку,
державного мита при міні, спадкуванні
та даруванні земельних ділянок згідно
із законом, орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про
оцінку землі" нормативна грошова
оцінка земельних ділянок проводиться:
розташованих у межах населених пунктів
незалежно від їх цільового призначення
- не рідше ніж один раз на 5-7 років;
розташованих за межами населених
пунктів земельних ділянок
сільськогосподарського призначення -
не рідше ніж один раз на 5-7 років, а
несільськогосподарського призначення
- не рідше ніж один раз на 7-10 років.

Дані про нормативну грошову оцінку
окремої земельної ділянки
оформляються як витяг з технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель (ст. 20 Закону України "Про
оцінку землі").

Відповідно до п.2.19. Постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
17.05.2011 року №6 "Про деякі питання
практики розгляду справ у спорах, що
виникають із земельних відносин" у разі
прийняття уповноваженим органом
рішення про внесення змін до ставок
орендної плати за землю та
затвердження нових коефіцієнтів, що
використовуються для розрахунку
орендної плати за земельні ділянки,
такі обставини можуть не братися судом
до уваги лише у разі скасування
відповідного рішення органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування в установленому
законом порядку. Зазначеним
спростовується посилання скаржника за
вихід місцевим господарським судом за
межі своєї компетенції та порушення
засад свободи договору.

Станом на час розгляду справи судом
першої інстанції ухвала Львівської
міської ради від 26.07.2012 року № 1675 є
чинною, доказів протилежного сторонами
не надано.

Щодо поданого відповідачем клопотання
про зупинення провадження у справі до
моменту набрання законної сили
рішенням суду у справі № 461/8220/13-а за
позовом ТОВ "Спектр сервіс центр" до
Львівської міської ради про визнання
незаконним та скасування ухвали
Львівської міської ради № 2712 від 18.06.2012
року колегія суддів повідомляє
наступне.

Господарський суд зупиняє провадження
у справі в разі неможливості розгляду
даної справи до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи, що розглядається
іншим судом, а також у разі звернення
господарського суду із судовим
дорученням про надання правової
допомоги до іноземного суду або іншого
компетентного органу іноземної
держави (ч.1 ст. 79 ГПК України).

Згідно довідки Галицького районного
суду № 16-г від 15.01.2014 року провадження у
справі № 461/8220/13-а відкрито ще 18.07.2013
року і станом на даний час знаходиться
на стадії судового розгляду.

Колегія суддів звертає увагу й на те, що
в суді апеляційної інстанції
представником відповідача клопотання
про зупинення провадження у справі не
подавалося. Враховуючи зазначене, з
метою забезпечення прав усіх учасників
судового процесу, колегія суддів
погоджується із висновками суду першої
інстанції щодо відмови у задоволенні
поданого клопотання, та зазначає, що у
випадку визнання незаконною та
скасування ухвали Львівської міської
ради сторона не позбавлена права
звертатися до суду з заявою про
перегляд рішення за нововиявленими
обставинами.

Згідно із ст. 30 Закону України "Про
оренду землі", зміна умов договору
оренди землі здійснюється за взаємною
згодою сторін. У разі недосягнення
згоди щодо зміни умов договору оренди
землі спір вирішується в судовому
порядку.

Оскільки орендна плата за земельні
ділянки державної та комунальної
власності є регульованою, тому
законодавча зміна граничного розміру
цієї плати є підставою для перегляду
розміру орендної плати, встановленої
умовами договору, що правильно
констатовано місцевим господарським
судом.

У відповідності до ч. 1 ст. 101
Господарського процесуального кодексу
України, у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

Щодо звернення до суду прокурора
Шевченківського району м. Львова,
колегія суддів зазначає, що його право
на звернення до суду в інтересах
держави передбачено п. 6 ст. 20 Закону
України "Про прокуратуру" та ч. 2 ст. 2 ГПК
України. Підставою ж для звернення є
неправомірні дії відповідача щодо
ухилення від внесення змін до договору
оренди земельної ділянки, що
призводить до несвоєчасної та неповної
сплати орендної плати за земельну
ділянку, що перебуває в користуванні
відповідача.

Оскільки доводи, викладені в
апеляційній скарзі спростовуються
висновками суду апеляційної інстанції,
колегія суддів із врахуванням
висновків Вищого господарського суду
України викладених у постанові від
05.11.2013 року визнає їх не належною
підставою для зміни чи скасування
оскаржуваного рішення, що передбачені
у ст. 104 Господарського процесуального
кодексу України.

На підставі наведеного та відповідно
до вимог Закону України "Про
прокуратуру", Закону України "Про
оренду землі", Закону України "Про
оцінку землі", Земельного кодексу
України, ст. 188 Господарського кодексу
України, ст. ст. 99, 101, 103, 105,
Господарського процесуального кодексу
України, Львівський апеляційний
господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1.В задоволенні вимог апеляційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство "ІМВО", м. Львів, вул. Шота
Руставелі, 30/8 (вих № б/н від 03.02.2014 року)
відмовити.

2. Рішення Господарського суду
Львівської області від 21.01.2014 року у
справі № 914/1919/13 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в
місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 21.03.2014
року

Головуючий суддя
Желік М.Б.

суддя
Костів Т.С.

суддя
Малех І.Б.