м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/4988/14 26.03.14

За заявою: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аванті Груп"

До: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

Про: вжиття запобіжних
заходів

Суддя Гумега О.В.

Представники:

від заявника: Гуцал О.В. за довіреністю
№ 0325/1 від 25.03.2014 р.

від особи, щодо якої просили вжити
запобіжні заходи: ОСОБА_1

ОБСтАВИНИ СПРАВИ:

24.03.2014 р. Товариство з обмеженою
відповідальністю "Аванті Груп" (надалі -
заявник) в порядку ст.ст. 43-1, 43-2, 43-3
Господарського процесуального кодексу
України звернувся до Господарського
суду міста Києва із заявою про вжиття
запобіжних заходів (надалі - заява)
шляхом накладення арешту на майно, що
належить на праві приватної власності
ОСОБА_1, а саме на вантажний автомобіль -
сідловий тягач MAN TGA 18.460, номер шасі
НОМЕР_2, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, 2001 року випуску, та шляхом
заборони відчужувати вказане майно
будь-яким способом та вчиняти будь-які
юридичні дії щодо вказаного майна.

Судом встановлено, що заяву про вжиття
запобіжних заходів подано з
додержанням вимог, викладених у
частинах 1, 2 статті 43-3 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 25.03.2014 р. заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю "Аванті
Груп" про вжиття запобіжних заходів
призначено до розгляду на 26.03.2014 р. о 10:00
год.

В судове засідання, призначене на 26.03.2014
р., з'явився представник заявника та
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1.

Представник заявника в судовому
засіданні 26.03.2014 р. подав клопотання про
долучення документів до матеріалів
справи на виконання вимог ухвали суду
від 25.03.2014 р., а саме: виписку з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців стосовно
ОСОБА_1.

Представник заявника в судовому
засіданні 26.03.2014 р. надав усні пояснення
щодо підстав подання заяви про вжиття
запобіжних заходів та підтримав її
повністю.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 в
судовому засіданні 26.03.2014 р. усно
заперечував проти задоволення заяви
про вжиття запобіжних заходів, зокрема,
шляхом накладення арешту на належний
йому на праві власності вантажний
автомобіль - сідловий тягач MAN TGA 18.460,
номер шасі НОМЕР_2, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, 2001 року
випуску, оскільки накладення вказаного
арешту позбавить його можливості
здійснювати підприємницьку
діяльність, а рівно можливості в
подальшому сплатити заборгованість
заявнику.

Розглянувши заяву про вжиття
запобіжних заходів та додані до неї
документи, заслухавши пояснення
заявника та особи, щодо якої просили
вжити запобіжні заходи, суд

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Господарського
суду міста Києва із заявою про вжиття
запобіжних заходів шляхом накладення
арешту на майно, що належить на праві
приватної власності ОСОБА_1, а саме на
вантажний автомобіль - сідловий тягач
MAN TGA 18.460, номер шасі НОМЕР_2, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, 2001 року
випуску, та шляхом заборони
відчужувати вказане майно будь-яким
способом та вчиняти будь-які юридичні
дії щодо вказаного майна (надалі - заява
про вжиття запобіжних заходів).

Вищезазначена заява мотивована
невиконанням Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 в частині
оплати умов Договору № ТО-284 на
технічне обслуговування та виконання
ремонтних робіт від 26.12.2013 р. (далі -
Договір), який був укладений між ним та
заявником.

Заявник зазначив, що 14.02.2014 р. направив
на адресу місцезнаходження Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 претензію №
27-А/ОЗ-023, датовану 12.02.2014 р. з проханням
погасити заборгованість по оплаті
наданих послуг на підставі Договору,
проте відповідь на претензію не була
надана, а рекомендований лист
повернувся на адресу заявника без
повідомлення про вручення.

Заявник також зазначив, що на його
звернення з приводу заборгованості за
Договором Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 не відповідає та на теперішній
час не сплатив прострочену
заборгованість.

При цьому заявник стверджує, що Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 змінив
місцезнаходження та уникає
відповідальності за несвоєчасне
виконання умов Договору.

За даними заявника, за відповідачем
рахується прострочена заборгованість,
яка за станом на дату подання заяви про
вжиття запобіжних заходів становить 77
617,52 грн., з яких: 71 787 грн. 94 коп.
основного боргу, 1 994,33 грн. пені та 3 835,25
грн. процентів річних.

За наведених обставин заявник вважає,
що його права порушені та існує
загроза, що невжиття вказаних
запобіжних заходів зробить неможливим
в подальшому виконання рішення
господарського суду.

Відповідно до ст. 43-1 Господарського
процесуального кодексу України (надалі
- ГПК України) особа, яка має підстави
побоюватись, що подача потрібних для
неї доказів стане згодом неможливою
або утрудненою, а також підстави
вважати, що її права порушені або існує
реальна загроза їх порушення, має право
звернутися до господарського суду з
заявою про вжиття, передбачених
статтею 43-2 цього Кодексу, запобіжних
заходів до подання позову.

Отже, заяву про вжиття запобіжних
заходів може подати особа, яка:

а) має підстави побоюватись, що подача
потрібних для неї доказів стане згодом
неможливою або утрудненою;

б) має підстави вважати, що її права
порушені або існує реальна загроза їх
порушення.

Таким чином, до подання заяви про
вжиття запобіжних заходів особу
спонукає її суб'єктивне уявлення про
те, що в майбутньому може бути
утруднене чи унеможливлене подання до
суду доказів, або суб'єктивне уявлення
про порушення чи загрозу порушення її
права.

Запобіжні заходи забезпечують вимогу,
яка ще не оформлена у вигляді позову, та
надають додаткову гарантію збереження
доказів чи реальності виконання
рішення суду.

Ефект запобіжних заходів досягається
завдяки несподіваності цих заходів для
порушника прав заявника.

Відповідно до ст. 43-2 ГПК України
запобіжні заходи включають:

1) витребування доказів;

2) огляд приміщень, в яких відбуваються
дії, пов'язані з порушенням прав;

3) накладення арешту на майно, що
належить особі, щодо якої вжито
запобіжні заходи, і знаходиться в неї
або в інших осіб.

Перелік запобіжних заходів, які може
застосовувати суд, є вичерпним і
розширенню не підлягає. Така ж думка
наведена і у п. 2 інформаційного листа
Вищого господарського суд України від
20.04.2007 р. № 01-8/251 "Про деякі питання
практики вжиття запобіжних заходів".

Таким чином, відсутні підстави для
вжиття запобіжних заходів шляхом
заборони Фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1 відчужувати вказане у заяві про
вжиття запобіжних заходів майно
будь-яким способом та вчиняти будь-які
юридичні дії щодо вказаного майна,
оскільки такий вид запобіжних заходів
не передбачений приписами ст. 43-2 ГПК
України. А тому в цій частині суд
відмовляє Товариству з обмеженою
відповідальністю "Аванті Груп" в
задоволенні заяви про вжиття
запобіжних заходів.

Здійснюючи розгляд заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю "Аванті
Груп" в частині вжиття запобіжних
заходів шляхом накладення арешту на
майно, що належить на праві приватної
власності ОСОБА_1, а саме на вантажний
автомобіль - сідловий тягач MAN TGA 18.460,
номер шасі НОМЕР_2, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, 2001 року
випуску, судом були враховані наступні
рекомендації, надані господарським
судам у постанові Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
р. № 12 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних із
захистом прав інтелектуальної
власності" (надалі - постанова Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.10.2012 р. № 12).

У п. 12 вищенаведеної постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
зазначено, що відповідно до пункту 4
частини першої статті 43 3 ГПК заява про
вжиття запобіжних заходів повинна
містити відомості про обставини, якими
заявник обґрунтовує необхідність
вжиття таких заходів. Ці обставини
мають узгоджуватися з приписами статті
43 1 ГПК, а за змістом пункту 5 частини
першої статті 43 3 і частини третьої
статті 43 4 ГПК - також й
підтверджуватись відповідними
доказами з урахуванням загальних
вимог, передбачених статтею 33
названого Кодексу.

Згідно п. 15 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
р. № 12, у вирішенні питання про вжиття
запобіжних заходів господарський суд
має здійснити оцінку обґрунтованості
доводів заявника щодо необхідності їх
застосування з урахуванням такого:

розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника;

забезпечення збалансованості
інтересів заявника і особи, щодо якої
просять вчинити запобіжні заходи;

наявності зв'язку між конкретним видом
запобіжних заходів і можливим
предметом позовної вимоги, яку заявник
повинен подати у строк, встановлений
частиною третьою статті 43 3 ГПК;

імовірності настання обставин,
зазначених у статті 43 1 ГПК;

запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів третіх
осіб.

Заявник стверджує, що його права
порушені Фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1, оскільки останній не виконав
умови Договору № ТО-284 на технічне
обслуговування та виконання ремонтних
робіт від 26.12.2013 р. в частині оплати
виконаних заявником робіт. Станом на
дату подання заяви про вжиття
запобіжних заходів заявник рахує за
відповідачем прострочену
заборгованість в загальній сумі 77 617,52
грн., з яких: 71 787 грн. 94 коп. основного
боргу, 1994,33 грн. пені та 3 835,25 грн.
процентів річних. Таким чином, можливий
предмет позовної вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю "Аванті
Груп" до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 - стягнення заборгованості на
підставі Договору № ТО-284 на технічне
обслуговування та виконання ремонтних
робіт від 26.12.2013 р.

Разом з тим, заявник просить вжити
запобіжні заходів шляхом накладення
арешту на майно (вантажний автомобіль -
сідловий тягач MAN TGA 18.460, номер шасі
НОМЕР_2, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, 2001 року випуску), що свідчить
про відсутність зв'язку між вказаним
видом запобіжних заходів і можливим
предметом позовної вимоги.

Крім того, заявником не надано суду
належних і допустимих доказів
розумності, обґрунтованості і
адекватності своїх вимог щодо
накладення арешту на майно (вантажний
автомобіль - сідловий тягач MAN TGA 18.460,
номер шасі НОМЕР_2, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, 2001 року
випуску).

Так, можливим предметом позовної
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аванті Груп" до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 може
буде стягнення заборгованості у певній
сумі, тоді як вартість вказаного майна,
на яке заявник просить накласти арешт,
останнім не визначається та
відповідними доказами не
підтверджується. А отже, суду не
доведено співвідношення прав
(інтересу), за захистом яких (якого) буде
звертатись заявник, з вартістю майна,
на яке вимагається накладення арешту.

Судом також враховано необхідність
забезпечення збалансованості
інтересів заявника і особи, щодо якої
просять вчинити запобіжні заходи.
Зокрема, обрані запобіжні заходи не
повинні мати наслідком повне
припинення господарської діяльності
суб'єкта господарювання особи, щодо
якої просять вчинити запобіжні заходи.
А тому, суд погоджується з доводами
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, який
заперечував стосовно поданої
заявником заяви з підстав того, що
накладення арешту на майно (вантажний
автомобіль - сідловий тягач MAN TGA 18.460,
номер шасі НОМЕР_2, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, 2001 року
випуску) позбавить його можливості
здійснювати підприємницьку
діяльність, а рівно можливості в
подальшому сплатити заборгованість
заявнику. Разом з тим, заявник жодними
доказами не спростував вказані доводи
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

За таких обставин, заявником не
доведено суду наявність підстав,
встановлених статтею 43-1 ГПК України,
для вжиття запобіжних заходів до
подання позову шляхом накладення
арешту на майно, що належить на праві
приватної власності ОСОБА_1, у зв'язку з
чим суд відмовляє Товариству з
обмеженою відповідальністю "Аванті
Груп" в задоволенні заяви про вжиття
запобіжних заходів повністю.

Додатково в судовому засіданні 26.03.2014 р.
судом встановлено, що 24.03.2014 р.
заявником разом із заявою про вжиття
запобіжних заходів було подано до
Господарського суду міста Києва також
і позовну заяву до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
з останнього 77 617,52 грн., за
результатами розгляду якої винесено
ухвалу Господарського суду міста Києва
від 25.03.2014 р. про порушення провадження
у справі № 910/4882/14 (суддя Грєхова О.А.).
Натомість відповідно до ст. 43-1 ГПК
України із заявою про вжиття
запобіжних заходів можна звернутись до
подання позову до господарського суду.

В силу положень ч. 6 ст. 43-4 ГПК України, у
разі відсутності підстав, встановлених
статтею 431 цього Кодексу, господарський
суд виносить ухвалу про відмову в
задоволенні заяви про вжиття
запобіжних заходів.

Керуючись ст. ст. 43-1, 43-2, 43-3, 43-4, 86, 87
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю "Аванті
Груп" про вжиття запобіжних заходів
відмовити повністю.

Ухвалу направити заявнику та особі,
щодо якої просили вжити запобіжні
заходи.

Суддя
Гумега О.В.