ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"01" квітня 2014 р.
Справа № 918/42/14

Господарський суд Рівненської області
у складі головуючого - судді Войтюка
В.Р. розглянувши матеріали справи за
позовом Публічного акціонерного
товариства "ВТБ Банк" до відповідача
Приватного підприємства "Екохім", третя
особа на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору ОСОБА_2, про стягнення в сумі 1 054 883
грн. 77 коп.

За участю представників:

позивача: Юдін С.В. дов. № 2667 від 23.12.13 р.

відповідача: Оводюк О.С. дов. від 01.01.2014
р.

від 3-ї особи: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне
товариство "ВТБ Банк" звернулось до
господарського суду з позовною заявою
про стягнення з Приватного
підприємства "Екохім" боргу за
договором про надання кредиту №
17.08-03/07-ДП03 від 03 жовтня 2007 року у
розмірі 131975,95 дол.США, що за офіційним
курсом долара США до гривні,
встановленим НБУ станом на 23 грудня 2013
року становить 1 054 883 грн. 77 коп.

Враховуючи, що рішення господарського
суду у даній справі може вплинути на
права і обов'язки ОСОБА_2, господарський
суд вирішив залучити ОСОБА_2 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код: НОМЕР_1) до участі
у справі як третю особу, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача.

Банк посилається, що 03 жовтня 2007 року
між Публічним акціонерним товариством
«ВТБ Банк», та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір № 17.08-03/07-СК .

Відповідно до п. 1.1. предметом
Кредитного договору є надання
Позивачем Позичальнику кредиту у
вигляді відновлювальної кредитної
лінії в межах Ліміту кредитування
визначених умовами кредитного
договору та сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі
встановленому Кредитним договором.

Як вбачається з п. 1.1. Кредитного
договору граничний термін
користування кредитними коштами
становить 02 жовтня 2014 року.

Сторони погодили, що Позичальник
зобов'язаний повернути кредит у
повному обсязі в строк визначений у
договорі.

Пунктом 1.1 Кредитного договору
передбачено, що базова процентна
ставка за кредитом встановлюється на
рівні 14,5% річних.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Позивач належним чином виконав свій
обов'язок по Кредитному договору щодо
надання Позичальнику грошових коштів
(кредиту) у розмірі 100 000,00 дол. США.

Станом на дату подачі позову термін
виконання зобов'язання щодо повернення
кредитних коштів настав, зобов'язання
по Кредитному договору не виконано.

Зазначає, що в результаті порушення
умов Кредитного договору щодо строків
користування кредитом та повного
погашення боргових зобов'язань за
Кредитним договором, враховуючи
положення Кредитного договору,
Позичальник зобов'язаний повністю
повернути кредитні кошти,
заборгованість по якому станом на 23
грудня 2013 р. становить 131975,95 дол. США, що
за офіційним курсом долара США до
гривні, встановленим НБУ станом на
23.12.2013 року становить 1 054 883,77 грн.

Відповідно до п. 7.1. Кредитного
договору, у разі прострочення
Позичальником строків виконання
будь-якого з грошових зобов'язань,
Позичальник зобов'язаний сплатити на
користь Банку пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла у період
за який сплачується пеня, за кожен день
прострочення заборгованості за
Кредитом враховуючи день погашення з
розрахунку факт/факт.

Відповідно до п. 7.1. Кредитного
договору, пеня та інші штрафні санкції
за неналежне виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
розраховуються Банком і сплачуються
Позичальником у національній валюті на
дату здійснення платежу із розрахунку
факт/360.

Позивач нарахував Позичальнику пеню на
суму прострочених грошових зобов'язань
- суми кредиту та процентів за його
користування.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК
України.

Загальна сума боргу Позичальника
перед Позивачем внаслідок
неналежного виконання зобов'язань за
Договором про надання кредиту станом
на 23.12.2013 гр. становить 131975,95 дол.
США, що за офіційним курсом долара
США до гривні, встановленим НБУ
станом на 23.12.2013 року становить 1054
883,77 грн. розрахунок додається.

В забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за Кредитним
договором між Позивачем та ПП «Екохім»
був укладений Договір поруки №
17.08-03/07-ДПОЗ від 03.10.2007 року.

Як видно з кредитного договору строк
виконання основного зобов'язання
встановлений (02.10.2016 року), однак у
зв'язку з неналежним виконанням умов
договору, боржнику надіслано 29.11.2012
року повідомлення, що банк
використовує своє право про зміну
термінів повернення кредиту та
дострокового стягнення заборгованості
за кредитним договором.

Позивач вважає, що твердження про
пропущення Банком строку на звернення
до суду із даним позовом не відповідає
дійсності та у суду відсутнє будь-яке
правове підгрунття для задоволення
поданої заяви про застосування строків
позовної давності.

Також позивачем подано заяву про
забезпечення позову.

ПП фірма «Екохім» заперечує позовні
вимоги посилаючись на таке.

03 жовтня 2007 року між ОСОБА_2 та ВАТ«ВТБ
Банк» в особі заступника директора
Рівненської філії ВАТ «ВТБ Банк»
Черткової Оксани Юріївни укладена
генеральна угода №03.

Згідно з умовами Генеральної угоди №03
укладено 6 кредитних договорів, зокрема
03 жовтня 2007 року між Публічним
акціонерним товариством «ВТБ Банк» та
ОСОБА_2 укладено кредитний договір №
17.08-03/07-СК .

В забезпечення виконання
позичальником зобов'язання за
кредитним договором між Позивачем та
ПП Фірма «Екохім» укладений договір
поруки № 17.08-03/07-ДПОЗ від 03 жовтня 2007
року .

Відповідно до умов Договору Поруки
відповідач на добровільних засадах
поручається перед позивачем щодо
повернення кредиту, перерахування
плати за користування кредитом,
комісії, пені, штрафних санкцій та
збитків, розмір, термін, умови
повернення та сплати яких
встановлюється кредитним договором.

Згідно п. 11 Договору поруки цей договір
вступає в дію з моменту його підписання
і діє до повного виконання зобов'язань
за кредитним договором.

Відповідач посилається, що відповідно
до частини четвертої статті 559 ЦК
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя, сама по собі умова договору
про дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Зазначає, що у Договорі поруки не
встановлено строк дії поруки,
аналогічної позиції дотримується ВГСУ
у своїй постанові від 05 листопада 2013
року по справі 35/478.

20 вересня 2010 року між ОСОБА_2 та ВАТ«ВТБ
Банк» укладений договір про внесення
змін №1 до генеральної угоди від 07
жовтня 2007 року №03.

Відповідно до п. 4.3.6. Договору про
внесення змін №1 до генеральної угоди
від 07 жовтня 2007 року №03 у разі
виникнення у Банку права на звернення
стягнення на предмет застави/іпотеки
що забезпечує виконання зобов'язань
Клієнта за цим Договором та укладеними
на його підставі договорами для
задоволення свої вимог по будь-якому
кредитному договору, Клієнт
зобов'язаний виконати зобов'язання за
всіма іншими кредитними договорами,
укладеними в межах цього договору в
повному обсязі при цьому, не зважаючи
на умови кредитних договорів, що
укладені/будуть укладені в межах цього
договору, строки виконання зобов'язань
за всіма кредитними договорами
вважаються такими, що настали.

Відповідно до п. 7.2. Кредитного договору
у разі настання строку виконання
будь-якого зобов'язання Позичальника
за кредитним договором та/або у разі
невиконання (неналежного виконання)
Позичальником зобов'язань за кредитним
договором Банк має право на договірне
списання суми боргу з рахунків
Позичальника та/або звернути стягнення
на предмет застави, що забезпечує
виконання зобов'язань позичальника,
вимагати виконання зобов'язань за
кредитним договором.

Як вбачається із доданого до
матеріалів справи листа вимоги від
29.11.2012 №974/1200-2 Позивач просив боржника -
ОСОБА_2 повернути всю суму отриманих за
кредитним договором коштів протягом 30
(тридцяти) календарних днів від дати
одержання цього листа. Даний
лист-вимогу ОСОБА_2 отримав 03.12.2012, що
також підтверджується наявними в
матеріалах справи документами.

Оскільки, ОСОБА_2 надано строк на
добровільне виконання зобов'язань до
03.01.2014 року, то у відповідності до
вищенаведеного строк виконання
основного зобов'язання настав 04.01.2013
року.

У Договорі поруки не встановлено строк
дії поруки, а відтак, шестимісячний
термін для пред'явлення вимоги до
Поручителя, який передбачений ч.4 ст. 559
ЦК України, розпочався 04.01.2013 та
закінчився 04.06.2013 року.

Однак, Позивач не звертався з вимогою
до поручителя у рамках вищенаведеного
терміну.

В силу ч. 4 ст. 559 ЦК України порука ППФ
«Екохім» перед ПАТ «ВТБ Банк» за
виконання зобов'язань ОСОБА_2 за
кредитним договором № 17.08-03/07-СК від
03.10.2007 року, що виникла з договору
поруки №17.08-03/07-ДП03 від 03 жовтня 2007 року
є такою, що припинилася.

Зазначає, що позовні вимоги ПАТ «ВТБ
Банк» до ППФ «Екохім» є безпідставними
та необгрунтованими.

Третя особа без самостійних вимог на
стороні відповідача ОСОБА_2 явку
представника не забезпечила, пояснень
не надала.

Заслухавши пояснення представників
сторін, давши оцінку доказам, суд
прийшов до висновку, що у позові слід
відмовити з огляду на таке.

03 жовтня 2007 року між ОСОБА_2 та ВАТ«ВТБ
Банк» в особі заступника директора
Рівненської філії ВАТ «ВТБ Банк»
Черткової Оксани Юріївни укладена
генеральна угода №03.

Згідно з умовами Генеральної угоди № 03
укладено 6 кредитних договорів, зокрема
03 жовтня 2007 року між Публічним
акціонерним товариством «ВТБ Банк» та
ОСОБА_2 укладено кредитний договір №
17.08-03/07-СК .

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за Кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 1.1. предметом
Кредитного договору є надання
Позивачем Позичальнику кредиту у
вигляді відновлювальної кредитної
лінії в межах Ліміту кредитування
визначених умовами кредитного
договору та сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі
встановленому Кредитним договором.

Як вбачається з п. 1.1. Кредитного
договору граничний термін
користування кредитними коштами
становить 02 жовтня 2014 року.

Сторони погодили, що Позичальник
зобов'язаний повернути кредит у
повному обсязі в строк визначений у
договорі.

Пунктом 1.1 Кредитного договору
передбачено, що базова процентна
ставка за кредитом встановлюється на
рівні 14,5% річних.

Позивач виконав свій обов'язок по
Кредитному договору щодо надання
Позичальнику грошових коштів (кредиту)
у розмірі 100 000,00 дол. США.

Станом на дату подачі позову термін
виконання зобов'язання щодо повернення
кредитних коштів настав, зобов'язання
по Кредитному договору не виконано.

Таким чином, в результаті порушення
умов Кредитного договору щодо строків
користування кредитом та повного
погашення боргових зобов'язань за
Кредитним договором, враховуючи
положення Кредитного договору,
Позичальник зобов'язаний повністю
повернути кредитні кошти,
заборгованість по якому станом на 23
грудня 2013 р. становить 131975,95 дол. США, що
за офіційним курсом долара США до
гривні, встановленим НБУ станом на
23.12.2013 року становить 1 054 883,77 грн.

Керуючись умовами Кредитного договору,
а також враховуючи положення п.6 ст.232 ГК
України, ст. 258 ЦК України, Позивач
нарахував Позичальнику пеню на суму
прострочених грошових зобов'язань -
суми кредиту та процентів за його
користування.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК
України.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачена
відповідальність за порушення
грошового зобов'язання, а саме: боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Таким чином, загальна сума боргу
Позичальника перед Позивачем
внаслідок неналежного виконання
зобов'язань за Договором про надання
кредиту станом на 23.12.2013 р. становить
131975,95 дол. США, що за офіційним курсом
долара США до гривні, встановленим НБУ
станом на 23.12.2013 року становить 1054 883,77
грн.

В забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за Кредитним
договором між Позивачем та ПП «Екохім»
укладений Договір поруки № 17.08-03/07-ДПОЗ
від 03.10.2007 року.

Відповідно до умов Договору поруки
Відповідач на добровільних засадах
поручається перед Позивачем щодо
повернення кредиту, перерахування
плати за користування кредитом,
комісій, пені, штрафних санкцій та
збитків, розмір, термін, умови
повернення та сплати яких
встановлюється Кредитним договором.

Згідно до п. 11 Договору поруки цей
договір вступає в дію з моменту його
підписання і діє до повного виконання
зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до частини четвертої статті
559 ЦК порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Сама по собі
умова договору про дію поруки до
повного виконання позичальником
зобов'язання перед кредитодавцем або
до повного виконання поручителем
взятих на себе зобов'язань не може
розглядатися як установлення строку
дії поруки, оскільки це не відповідає
вимогам статті 252 ЦК України, згідно з
якою строк визначається роками,
місяцями, тижнями, днями або годинами.
Термін визначається календарною датою
або вказівкою на подію, яка має
неминуче настати.

На думку суду у Договорі поруки не
встановлено строк дії поруки.
Аналогічної позиції дотримується ВГСУ
у своїй постанові від 05 листопада 2013
року по справі 35/478.

20 вересня 2010 року між ОСОБА_2 та ВАТ«ВТБ
Банк» укладений договір про внесення
змін № 1 до генеральної угоди від 07
жовтня 2007 року №03.

Відповідно до п. 4.3.6. Договору про
внесення змін №1 до генеральної угоди
від 07 жовтня 2007 року №03 у разі
виникнення у Банку права на звернення
стягнення на предмет застави/іпотеки
що забезпечує виконання зобов'язань
Клієнта за цим Договором та укладеними
на його підставі договорами для
задоволення свої вимог по будь-якому
кредитному договору, Клієнт
зобов'язаний виконати зобов'язання за
всіма іншими кредитними договорами,
укладеними в межах цього договору в
повному обсязі при цьому, не зважаючи
на умови кредитних договорів, що
укладені/будуть укладені в межах цього
договору, строки виконання зобов'язань
за всіма кредитними договорами
вважаються такими, що настали.

Відповідно до п. 7.2. Кредитного договору
у разі настання строку виконання
будь-якого зобов'язання Позичальника
за кредитним договором та/або у разі
невиконання (неналежного виконання)
Позичальником зобов'язань за кредитним
договором Банк має право на договірне
списання суми боргу з рахунків
Позичальника та/або звернути стягнення
на предмет застави, що забезпечує
виконання зобов'язань позичальника,
вимагати виконання зобов'язань за
кредитним договором.

Як вбачається із доданого до
матеріалів справи листа вимоги від
29.11.2012 №974/1200-2 Позивач просив боржника -
ОСОБА_2 повернути всю суму отриманих за
кредитним договором коштів протягом 30
(тридцяти) календарних днів від дати
одержання цього листа. Даний
лист-вимогу ОСОБА_2 отримав 03.12.2012 р.

Оскільки, ОСОБА_2 було надано строк на
добровільне виконання зобов'язань до
03.01.2014 року, то у відповідності до
вищенаведеного строк виконання
основного зобов'язання настав 04.01.2013
року.

Згідно із ч. 1 ст. 553 ЦК України За
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
Порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Якщо строк
основного зобов'язання не встановлений
або встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Як зазначалося вище у Договорі поруки
не встановлено строк дії поруки, а
відтак, шестимісячний термін для
пред'явлення вимоги до Поручителя, який
передбачений ч.4 ст. 559 ЦК України,
розпочався 04.01.2013 та закінчився 04.06.2013
року.

Однак, Позивач не звертався з вимогою
до поручителя у рамках вищенаведеного
терміну.

Отже, в силу ч. 4 ст. 559 ЦК України порука
ППФ «Екохім» перед ПАТ «ВТБ Банк» за
виконання зобов'язань ОСОБА_2 за
кредитним договором № 17.08-03/07-СК від
03.10.2007 року, що виникла з договору
поруки №17.08-03/07-ДП03 від 03 жовтня 2007 року
є такою, що припинилася.

Відтак, позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк»
до ППФ «Екохім» є безпідставними.

По справі позивачем подано заяву про
вжиття заходів до забезпечення позову,
підстав для задоволення якої немає.

Відповідно до вимог ст.ст. 32-34 ГПК
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
грунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини,
знімають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими
засобами:

письмовими і речовими доказами,
висновками судових експертів;

поясненнями представників сторін та
інших осіб, які беруть участь в судо
вому процесі. В необхідних випадках на
вимогу судді пояснення представників
сторін та інших осіб, які беруть участь
в судовому процесі, мають бути
викладені письмово.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути підтвер
джені певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 49, 80-82 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Повне рішення складено 07 квітня 2014
року.

Суддя
Войтюк В.Р.