ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
УХВАЛА

18 березня 2014 року
Справа № 5016/2215/2011(13/110)

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської
області у складi судді Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Дроботун
Л.Ю.

представника заявника (відповідач у
справі): Сімцис Ю.В. - дов. №04/991 від
30.12.2013,

представника позивача: ОСОБА_2 - дов. від
15.01.2013,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву ПАТ по газопостачанню
та газифікації «Миколаївгаз» про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення господарського
суду Миколаївської області по справі
№5016/2215/2011 (13/110)

за позовом: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3

(АДРЕСА_1)

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Миколаївгаз» (54003, м.Миколаїв,
вул.Чигрина, 159),

про: стягнення штрафу у сумі 117000,0 грн.
та заборону вчиняти певні дії, -

належного позивачеві газової мережі
відводів до будинків абонентів, -

в с т а н о в и в:

17.02.2014 Публічне акціонерне товариство
по газопостачанню та газифікації
«Миколаївгаз» (надалі - ПАТ
«Миколаївгаз») звернулося до
господарського суду із заявою про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення господарського
суду Миколаївської області від 09.09.2011 у
справі №5016/2215/2011 (13/110).

В обґрунтування своїх вимоги заявник
посилається на те, що постановою
Одеського апеляційного господарського
суду від 16.01.2014, в іншій господарській
справі №6/86/09, відмовлено у задоволенні
позову приватного підприємця ОСОБА_3 до
Арбузинської селищної ради
Миколаївської області про визнання за
ним права приватної власності на
газопровід. Вказане, на думку заявника,
спростовує факти, покладені в основу
рішення господарського суду
Миколаївської області від 09.09.2011,
зокрема: наявність правових підстав
для укладання договору №1/2008-07 від
25.03.2008 з боку ФОП ОСОБА_3; існування у ФОП
ОСОБА_3 прав на розподільчі газові
мережі, обслуговування яких
здійснювалось на підставі договору
№1/2008-07 від 25.03.2008; виконання
експлуатаційних робіт на системах
газопостачання ФОП ОСОБА_3, в той час як
14-та черга розподільчих газопроводів в
експлуатацію введена не була, а отже
сторонами договору жодним чином не
могло бути визначено обсяг виконуваних
робіт, і відповідно не могло бути
визначено перелік прав та обов'язків
ПАТ «Миколаївгаз» по відношенню до
розподільчих систем газопостачання.
Заявник вказує, що про зазначені
обставини йому достеменно стало відомо
лише 16.01.2014 (набрання законної сили
постановою Одеського апеляційного
господарського суду у справі №6/86/09), що
є підставою перегляду судового рішення
по даній справі за нововиявленими
обставинами в порядку ч.4 ст.112 ГПК
України.

Крім того, заявник у додаткових
поясненнях (т.3 а.с.128-131) зазначає, що
договір №1/2008-07 від 25.03.2008 є розірваним у
зв'язку з його відмовою від нього в
порядку ст.907 ЦК України, що
зафіксовано у мотивувальній частині
постанови ВГСУ від 05.11.2012 по справі
№5016/4079/2011 (1/251).

ФОП ОСОБА_3 проти задоволення заяви ПАТ
«Миколаївгаз» заперечує, посилаючись у
відзиві (т.3 а.с.92,93) на те, що рішення, про
перегляд якого просить заявник,
ґрунтується на умовах укладеного між
ним та ПАТ «Миколаївгаз» договору
№1/2008-07 від 25.03.2008. Текст рішення, яке
заявник просить переглянути, не
містить посилань на рішення у справі
№6/86/09. Крім того, ФОП ОСОБА_3 є єдиним
замовником та виконавцем робіт з
будівництва газопроводу середнього і
низького тиску в смт.Арбузинка, що
неодноразово визнавалось рішеннями
різних судових інстанцій, у тому числі,
і у справі №6/86/09. Тому, в силу ст.331 ЦУК
України у нього виникло право
власності на річ - газопроводи, які були
ним створені зі своїх матеріалів на
підставі договору. Враховуючи приписи
ст.328 ЦК України щодо презумпції
правомірності набуття права власності,
ФОП ОСОБА_3 має право на захист свого
права та цивільного інтересу.

Під час розгляду заяви,
представники сторін підтримали доводи,
викладені у заяві та запереченнях
проти неї.

У судовому засіданні 13.03.2014 судом
оголошувалась перерва.

У судовому засіданні 18.03.2014 судом
оголошено вступну та резолютивну
частини ухвали.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши представників сторін, суд
дійшов наступних висновків.

Статтею 112 ЦК України визначено
вичерпний перелік підстав для
перегляду судових рішень за
нововиявленими обставинами.

До нововиявлених обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору або розгляду справи про
банкрутство. Необхідними ознаками
існування нововиявлених обставин є
одночасна наявність таких трьох умов:
по-перше, їх існування на час розгляду
справи, по-друге, те, що ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи, по-третє, істотність
даних обставин для розгляду справи
(тобто коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними, що
в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу
судового рішення. Ці обставини мають
бути належним чином засвідчені, тобто
підтверджені належними і допустимими
доказами.

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 09.09.2011 у
справі №5016/2215/2011 (13/110) з ПАТ
«Миколаївгаз» на користь приватного
підприємця ОСОБА_3 було стягнуто штраф
у сумі 117000,0 грн. та заборонено приймати
в експлуатацію, підключати та врізати
споживачів без письмової згоди
приватного підприємця ОСОБА_3 до
газопроводу, розташованого в
смт.Арбузинка Миколаївської області,
технічне обслуговування якого
здійснює ПАТ «Миколаївгаз» за
укладеним з приватним підприємцем
ОСОБА_3 договором №1/2008-07 від 25.03.2008.

За умовами вказаного договору, ФОП
ОСОБА_3, як замовник і виконавець
будівництва газопроводу доручив, а ПАТ
«Миколаївгаз» прийняло на себе
виконання експлуатаційних робіт
газопроводу середнього і низького
тиску в смт.Арбузинка Миколаївської
області (т.1 а.с.25-28).

Рішення суду від 09.09.2011 обґрунтовано
невиконанням з боку ПАТ «Миколаївгаз»
взятих на себе зобов'язань за договором
№1/2008-07 від 25.03.2008, а саме п.4.3 договору,
згідно якого ПАТ «Миколаївгаз» не мав
права без письмового дозволу замовника
ФОП ОСОБА_3 проводити, зокрема
підключення і врізку абонентів до
газопроводів зазначених у п.1.1
Договору. Згідно п.6.2 Договору, при
порушенні п.4.3 цього договору
виконавець сплачує замовнику штраф у
розмірі 3000,0 грн. за кожне порушення.

В якості нововиявлених обставин у
даній справі, заявник вказує на
постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 16.01.2014 у справі
№6/86/09, якою відмовлено у задоволенні
позову приватного підприємця ОСОБА_3 до
Арбузинської селищної ради
Миколаївської області про визнання за
ним права приватної власності на
газопровід та на постанову Вищого
господарського суду України від 05.11.2012
по справі №5016/4079/2011 (1/251), в
мотивувальній частині якої зазначено
про розірвання договору №1/2008-07 від
25.03.2008 на підставі листа ПАТ
«Миколаївгаз» №04/1825 від 01.11.2010.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд
дійшов висновку, що заява ПАТ
«Миколаївгаз» задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Розпорядженням Арбузинської районної
державної адміністрації №536 від 18.10.2007
було затверджено акт державної
приймальної комісії від 18.10.2007 «Про
введення в експлуатацію об'єктів
«Газифікація смт.Арбузинка» (т.2 а.с.7).

Той факт, що ФОП ОСОБА_3 є замовником і
виконавцем будівництва газопроводу
середнього і низького тиску в
смт.Арбузинка Миколаївської області
визнано та підтверджено як постановою
Одеського апеляційного господарського
суду від 16.01.2014 в господарській справі
№6/86/09, на яку посилається заявник в
обґрунтування своїх вимог, так і в
інших господарських справах, зокрема у
постанові Одеського апеляційного
господарського суду від 06.02.2014 у справі
№5016/1672/2012(14/74).

Відповідно до ч.1 ст.331 ЦУК України,
особа, яка виготовила (створила) річ зі
своїх матеріалів на підставі договору,
є власником цієї речі.

Відмова постановою Одеського
апеляційного господарського суду від
16.01.2014 у господарській справі №6/86/09 у
задоволенні позову ФОП ОСОБА_3 до
Арбузинської селищної ради
Миколаївської області, яким той просив
визнати за ним право приватної
власності на газопровід, не є
нововиявленною обставиною, оскільки не
спростовує факти, які було покладено в
основу судового рішення.

Таким юридичним фактом є укладання між
ФОП ОСОБА_3 та ПАТ «Миколаївгаз»
договору №1/2008-07 від 25.03.2008, порушення
умов якого з боку ПАТ «Миколаївгаз»,
стало підставою для прийняття судом
рішення від 09.09.2011.

Судом відхиляються доводи
представника ПАТ «Миколаївгаз» про
припинення договору №1/2008-07 від 25.03.2008 в
односторонньому порядку шляхом
направлення листа №04/1825 від 01.11.2010
виходячи з наступного.

За умовами ст.907 ЦК України договір про
надання послуг може бути розірваний, у
тому числі шляхом односторонньої
відмови від договору, в порядку та на
підставах, встановлених цим Кодексом,
іншими законами або за домовленістю
сторін. Порядок і наслідки розірвання
договору про надання послуг
визначаються домовленістю сторін або
договором.

Виходячи зі змісту постанови ВГСУ від
05.11.2012 по справі №5016/4079/2011 (1/251), ПАТ
«Миколаївгаз» листом №04/1825 від 01.11.2010
повідомило позивача про розірвання
договору, посилаючись на те, що
останній не є власником газопроводів
високого, середнього та низького тиску,
загальною протяжністю 51852 км та споруд
на них у смт.Арбузинка.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.611 ЦК України, у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором, або законом, зокрема,
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором, або законом, або розірвання
договору.

Такої підстави для відмови від
договору, як відсутність у контрагента
права власності на об'єкт, технічне
обслуговування та експлуатація якого є
предметом договору, ні чинним
законодавством, ні умовами договору не
передбачено.

Крім того, повідомлення ПАТ
«Миколаївгаз» контрагента про
розірвання договору не є тотожнім
поняттю «відмова від договору».

Відповідно до ст.651 ЦК України, зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору. У разі
односторонньої відмови від договору у
повному обсязі або частково, якщо право
на таку відмову встановлено договором
або законом, договір є відповідно
розірваним або зміненим.

За умовами п.7.3 договору №1/2008-07 від
25.03.2008 всі зміни і доповнення до цього
договору дійсні у тому випадку, якщо
вони підписані уповноваженими
представниками сторін, додані до цього
договору, мають порядковий номер та
дату реєстрації. Тобто, сторони у
договорі передбачили письмову форму
домовленості про його розірвання.

Доказів розірвання договору у судовому
порядку або визнання його недійсним
заявником суду не надано.

Тим більше, що за інформацією позивача,
яка підтверджена представником ПАТ
«Миколаївгаз» у судовому засіданні,
технічне обслуговування та
експлуатація газопроводу середнього і
низького тиску в смт.Арбузинка
Миколаївської області продовжувала
здійснюватись ПАТ «Миколаївгаз» після
направлення листа №04/1825 від 01.11.2010 та
відбувається на даний час.

За наведених обставин, посилання
заявника на встановлення постановою
ВГСУ від 05.11.2012 по справі №5016/4079/2011 (1/251)
факту розірвання договору, що на його
думку має преюдиційне значення у даній
справі, судом відхиляється як
безпідставне.

Слід також зазначити, що Законом
України «Про трубопровідний
транспорт» передбачено, що нормативні
акти, що визначають правила, зокрема
експлуатації трубопроводів, є
обов'язковими для підприємств, установ,
організацій. Згідно Правил безпеки
систем газопостачання України (НПАОП
0.00-1.20-98), затверджених наказом
Державного комітету України по нагляду
за охороною праці від 01.10.1997 №254,
зареєстрованим у Міністерстві юстиції
України 15.05.1998 №318/2758, відповідальність
за справний стан і безпечне
користування газовими приладами і
апаратами, що встановлені в житлових
будинках державного фонду,
покладається на квартиронаймачів, а в
квартирах і житлових будинках, що
належать громадянам на правах
особистої власності, - на їх власників.
Експлуатаційні спеціалізовані
підприємства газового господарства
(надалі - СПГГ) несуть відповідальність
за якісне виконання робіт із
технічного обслуговування і ремонту
газового обладнання та газопроводів, а
також своєчасне виконання заявок на
усунення несправностей у системах
газопостачання (пп.1.4.4 Правил). Технічне
обслуговування і ремонт об'єктів і
споруд систем газопостачання житлових
і громадських будинків повинно
здійснюватись СПГГ або газовими
службами підприємств - власників цих
об'єктів (пп. 4.2.8 Правил).

З огляду на викладені норми, укладення
договору №1/2008-07 від 25.03.2008 є
обов'язковим. Тим більше, що ПАТ
«Миколаївгаз» є монополістом, а згідно
ч.1 ст.13 Закону України «Про захист
економічної конкуренції» монополіст
не має права зловживати монопольним
становищем на ринку, що може призвести
до ущемлення інтересів споживачів.

Таким чином, матеріали справи свідчать
про те, що на час прийняття рішення від
09.09.2011 та даний час договір №1/2008-07 від
25.03.2008 є чинним.

Посилання заявника на необхідність
визнання договору №1/2008-07 від 25.03.2008
недійсним у зв'язку з відсутністю у ФОП
ОСОБА_3 права власності на газопровід,
судом відхиляється, оскільки такі
вимоги не можуть бути предметом
розгляду при з'ясуванні судом підстав
для перегляду судового рішення за
нововиявленими обставинами, а сама
лише наявність у заявнику сумніву щодо
дійсності договору не може вважатись
нововиявленою обставиною у розумінні
ст.112 ГПК України.

Таким чином, наведені ПАТ
«Миколаївгаз» у заяві та додатковій
заяві обставини не є нововиявленними,
тому підстави для перегляду рішення
господарського суду Миколаївської
області 09.09.2011 у справі №5016/2215/2011 (13/110)
відсутні.

Відповідно до п.8.3 Постанови Вищого
господарського суду України №17 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
перегляду рішень, ухвал, постанов за
нововиявленими обставинами»,
Господарський процесуальний кодекс
України не надає господарському суду
права повертати заяву про перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами, якщо суд вважає, що таких
обставин немає. У цих випадках,
з'ясувавши за результатами розгляду
відповідної заяви в порядку ст.114 ГПК
відсутність нововиявлених обставин,
господарський суд виносить ухвалу про
залишення судового рішення без змін.

Відповідно до ст.49 ГПК України
судовий збір підлягає покладенню на
заявника.

Керуючись ст.ст.49,86, 112, 114 ГПК
України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви ПАТ по
газопостачанню та газифікації
«Миколаївгаз» про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
господарського суду Миколаївської
області від 09.09.2011 по справі №5016/2215/2011
(13/110), відмовити.

2. Рішення господарського суду
Миколаївської області від 09.09.2011 по
справі №5016/2215/2011 (13/110) залишити без
змін.

Ухвала може бути оскаржена в порядку,
передбаченому ст.ст.91, 93 ГПК України.

Ухвала оформлена у відповідності до
ст.86 ГПК України

та підписано суддею 24 березня 2014 року.

Суддя
М.В. Мавродієва