ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року Справа № 905/9033/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого: суддів:Малетича М.М.,
Круглікової К.С. (доповідач), Мамонтової
О.М. розглянувши касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Збагачувальна
фабрика №105" на постановуДонецького
апеляційного господарського суду від
17.02.2014р.у справі№905/9033/13 господарського
суду Донецької областіза
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю
"Вербена"доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Збагачувальна
фабрика №105" простягнення 844 521,58 грн.

за участю представників сторін

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Вербена" (позивач)
звернулося до господарського суду
Донецької області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Збагачувальна
фабрика № 105" (відповідач) з вимогами
про стягнення 844521,58 грн.

29.01.2014р. Товариство з обмеженою
відповідальністю "Збагачувальна
фабрика № 105" звернулося до
господарського суду Донецької області
із зустрічною позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вербена" про
визнання договору №59/07-10 від 20.07.2010р.
недійсним.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 29.01.2014р. у справі №905/9033/13 ,
залишеною без змін постановою
Донецького апеляційного
господарського суду від 17.02.2014р.,
відмовлено у прийнятті зустрічної
позовної заяви ТОВ "Збагачувальна
фабрика № 105" до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вербена" про
визнання договору №59/07-10 від 20.07.2010р.
недійсним.

Не погоджуючись з прийнятими
рішеннями, ТОВ "Збагачувальна фабрика
№ 105" звернулося до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судами
норм матеріального та процесуального
права, просить постанову Донецького
апеляційного господарського суду від
17.02.2014 року та ухвалу місцевого
господарського суду від 29.01.2014р.
скасувати.

Скаржник вважає, що суд порушив ст.ст. 60,
62 ГПК України, оскільки не мав
визначених процесуальним законом
правових підстав для відмови у
прийнятті зустрічного позову.

Колегія суддів, беручи до уваги межі
перегляду справи у касаційній
інстанції, обговоривши доводи
касаційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування попередніми судовими
інстанціями норм матеріального та
процесуального права при ухваленні
зазначених судових рішень, вважає, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

За змістом ст. 60 ГПК України відповідач
має право до початку розгляду
господарським судом справи по суті
подати до позивача зустрічний позов
для спільного розгляду з первісним
позовом. Зустрічний позов повинен бути
взаємно пов'язаний з первісним.

З приписів наведених норм
процесуального закону вбачається, що
подання зустрічного позову можливе
лише до початку розгляду господарським
судом справи по суті. При цьому початок
розгляду справи по суті має місце з
того моменту, коли господарський суд
після відкриття судового засідання,
роз'яснення (за необхідності) сторонам
та іншим учасникам судового процесу їх
прав та обов'язків і розгляду інших
клопотань і заяв (про відкладення
розгляду справи, залучення до участі в
ній інших осіб, витребування
додаткових доказів тощо) переходить
безпосередньо до розгляду позовних
вимог, про що зазначається в протоколі
судового засідання. Неявка у судове
засідання сторін або однієї з сторін,
за умови, що їх належним чином
повідомлено про час і місце цього
засідання, не перешкоджає початку
розгляду позовних вимог.

Частиною 5 статті 22 ГПК України
передбачено, що відповідач має право до
початку розгляду господарським судом
справи по суті подати зустрічний позов.

Спірним на думку скаржника є
визначення початку розгляду справи
судом по суті, оскільки він вважає, що
процесуальний закон цієї стадії
судового процесу не регламентує.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою господарського суду Донецької
області від 20.12.2013 р. порушено
провадження у справі та призначено її
до розгляду на 09.01.2014р.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 09.01.2014 р. розгляд справи
відкладено на 30.01.2014 р. у зв'язку із
неявкою представника відповідача та
наданою через канцелярію суду
позивачем заявою про збільшення
розміру позовних вимог. Крім того,
відповідачем не надано суду
витребуваних доказів.

29.01.2014р. до господарського суду
Донецької області надійшла зустрічна
позовна заява Товариства з обмеженою
відповідальністю "Збагачувальна
фабрика № 105" до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вербена" про
визнання договору №59/07-10 від 20.07.2010р.
недійсним.

Відповідно до ст. 811 ГПК України у
судовому засіданні, а також про огляд і
дослідження письмових або речових
доказів у місці їх знаходження
складається протокол.

Зазначена стаття встановлює правила
ведення протоколу судового засідання.

Протокол судового засідання фіксує
перебіг розгляду справи, вчинення
учасниками розгляду справи
процесуальних дій, що здійснені ними в
судовому засіданні, і зокрема,
відповідно до ст. 74 ГПК України щодо
встановлення порядку ведення судового
засідання, з'ясування обставин у справі
та визначення порядку дослідження
доказів.

Отже, саме протокол судового засідання
має доказове значення для встановлення
процесуальних фактів, зокрема, початок
розгляду справи по суті.

Таким чином, суд касаційної інстанції
вважає, що початок розгляду справи по
суті має місце з того моменту, коли
господарський суд після відкриття
судового засідання, роз'яснив сторонам
та іншим учасникам судового процесу їх
прав та обов'язків та заслухав
пояснення представників сторін щодо
суті позову, тобто розпочав розгляд
позовних вимог.

Як вбачається зі змісту протоколу
судового засідання від 09.01.2014р., судове
засідання відбулося за участю
представника позивача, якому було
роз'яснено права та обов'язки, в тому
числі визначені ст. 22 ГПК України та
розпочато розгляд справи по суті,
оскільки заслухано позивача, який
підтримав позовні вимоги.

Скаржник звернувся до суду першої
інстанції з зустрічною позовною заявою
29.01.2014 р., тобто після початку розгляду
справи по суті 09.01.2014р., тому суд
правомірно дійшов висновку про відмову
в прийнятті зустрічного позову.

Викладене свідчить, що під час
прийняття ухвали та постанови у справі
суди попередніх інстанцій не
припустились порушення або
неправильного застосування норм
чинного процесуального законодавства,
а, отже, підстави для їх скасування або
зміни та задоволення вимог касаційної
скарги відсутні.

Крім того, судом встановлено, що до
зустрічної позовної заяви не було
додано доказів про сплату судового
збору у встановлених порядку та
розмірі, а також доказів, що
підтверджують відправлення зустрічної
позовної заяви відповідачеві.

Відповідно до ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України,
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків апеляційного
господарського суду та не впливають на
них, а тому підстави для її задоволення
і скасування постанови Донецького
апеляційного господарського суду від
17.02.2014 року, ухваленої з правильним
застосуванням норм матеріального
права та дотриманням норм
процесуального законодавства,
відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

П О С Т А
Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Збагачувальна фабрика №105" залишити
без задоволення, а постанову
Донецького апеляційного
господарського суду від 17.02.2014 року у
справі № 905/9033/13 без змін.

Головуючий М. Малетич Судді: К.
Круглікова О. Мамонтова