РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року
Справа № 918/1930/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак
А.В.

судді
Олексюк Г.Є. ,

судді
Сініцина Л.М.

при секретарі: Лукащик Г.В.

за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - Щербатюк С.А., довіреність
в справі

третьої особи на стороні позивача - не
з'явився

третьої особи на стороні відповідача -
Зуб`юк О.А., довіреність в справі

розглянувши апеляційні скарги

відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Північ-Центр ЛТД";

третьої особи на стороні відповідача,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, Дочірнє підприємство
"Українська горілчана компанія "Nemiroff"

на ухвалу господарського суду
Рівненської області від 10.02.14 р.

у справі № 918/1930/13

за позовом Nemiroff Intellectual Property Establishment

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Північ-Центр ЛТД"

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача Компанія "Nemiroff Holdings Limited"

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача Дочірнє підприємство
"Українська горілчана компанія "Nemiroff"

про припинення дій, які порушують права
інтелектуальної власності, вилучення
та знищення виявленої продукції,
введеної у цивільний оборот з
порушенням права інтелектуальної
власності, заборону пропонування для
продажу та продаж продукції,
виготовленої із застосуванням прав
інтелектуальної власності

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 10.02.2014 року по
справі №918/1930/13 за позовом Nemiroff Intellectual
Property Establishment до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Північ-Центр ЛТД" за участю третьої
особи на стороні позивача, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору Компанія "Nemiroff Holdings Limited", третьої
особи на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору Дочірнє підприємство "Українська
горілчана компанія "Nemiroff" про
припинення дій, які порушують права
інтелектуальної власності, вилучення
та знищення виявленої продукції,
введеної у цивільний оборот з
порушенням права інтелектуальної
власності, заборону пронування для
продажу та продаж продукції,
виготовленої із застосуванням прав
інтелектуальної власності, заяву Nemiroff
Intellectual Property Establishment про вжиття заходів
до забезпечення позову задоволено.

До вирішення спору по суті та набрання
рішенням у даній справі законної сили
вжито заходи забезпечення позову, а
саме: накладено арешт на алкогольні
вироби Немирів Особлива штоф та
Немирів укр. мед. з перцем наст. штоф,
які належать Товариству з обмеженою
відповідальністю "Північ-Центр ЛТД"
(вул. Ш. Руставеллі, 17, м. Сарни,
Сарненський район, Рівненська область,
34500, ) та які виготовлені
Дочірнім підприємством "Українська
горілчана компанія "Nemiroff" (вул.
Горького,31, м. Немирів, Немирівський
район, Вінницька область, 22800, ), на яких використані
торговельні марки, права на які
належать Nemiroff Intellectual Property Establishment (Haus
Rechsteiner, Stadtle 31, P.O. Box 328,LI -9490 Vaduz, Liechtenstein)
відповідно до свідоцтва на знаки для
товарів і послуг в Україні № 16270 (15.09.2000
року) на "словесний знак "Nemiroff",
свідоцтва на знаки для товарів і послуг
в Україні № 103344 (25.02.2009 року) на об'ємний
знак "Nemiroff", свідоцтва на знаки для
товарів і послуг в Україні № 109113 (10.07.2009
року) на "комбінований знак для товарів
і послуг - етикетка для товару "Горілка
особлива "Nemiroff", свідоцтва на знаки для
товарів і послуг в Україні № 109118 (10.07.2009
року) "комбінований знак для товарів і
послуг - етикетка для товару "Медова з
перцем настоянка", свідоцтва на знаки
для товарів і послуг в Україні № 106563
(12.05.2009 року) на "Комбінований знак
(емблема) " № 1872", свідоцтва за
міжнародною реєстрацією № 957318 (19.12.2007
року) на об'ємний знак "Nemiroff", свідоцтва
за міжнародною реєстрацією № 961863
(28.02.2008 року) на "комбінований знак для
товарів і послуг - етикетка для товару
"Горілка особлива "Nemiroff", свідоцтва за
міжнародною реєстрацією № 961860 (28.02.2008
року) "комбінований знак для товарів і
послуг - етикетка для товару "Медова з
перцем настоянка", свідоцтва за
міжнародною реєстрацією № 965886 (28.02.2008
року) на "Комбінований знак (емблема) " №
1872".

Заборонено Дочірньому підприємству
"Українська горілчана компанія "Nemiroff"
(вул. Горького,31, м. Немирів,
Немирівський район, Вінницька область,
22800, ) продавати
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Північ-Центр ЛТД"
(вул. Ш. Руставеллі, 17, м. Сарни,
Сарненський район, Рівненська область,
34500, ) алкогольні вироби
Немирів Особлива штоф та Немирів укр.
мед. з перцем наст. штоф., на яких
використані торговельні марки, права
на які належать Nemiroff Intellectual Property
Establishment (Haus Rechsteiner, Stadtle 31, P.O. Box 328,LI -9490
Vaduz, Liechtenstein) відповідно до свідоцтва на
знаки для товарів і послуг в Україні №
16270 (15.09.2000 року) на "словесний знак
"Nemiroff", свідоцтва на знаки для товарів і
послуг в Україні № 103344 (25.02.2009 року) на
об'ємний знак "Nemiroff", свідоцтва на знаки
для товарів і послуг в Україні № 109113
(10.07.2009 року) на "комбінований знак для
товарів і послуг - етикетка для товару
"Горілка особлива "Nemiroff", свідоцтва на
знаки для товарів і послуг в Україні №
109118 (10.07.2009 року) "комбінований знак для
товарів і послуг - етикетка для товару
"Медова з перцем настоянка", свідоцтва
на знаки для товарів і послуг в Україні
№ 106563 (12.05.2009 року) на "Комбінований знак
(емблема) " № 1872", свідоцтва за
міжнародною реєстрацією № 957318 (19.12.2007
року) на об'ємний знак "Nemiroff", свідоцтва
за міжнародною реєстрацією № 961863
(28.02.2008 року) на "комбінований знак для
товарів і послуг - етикетка для товару
"Горілка особлива "Nemiroff", свідоцтва за
міжнародною реєстрацією № 961860 (28.02.2008
року) "комбінований знак для товарів і
послуг - етикетка для товару "Медова з
перцем настоянка", свідоцтва за
міжнародною реєстрацією № 965886 (28.02.2008
року) на "Комбінований знак (емблема) "№
1872"(а.с.80, т.3).

Ухвала господарського суду мотивована
тим, що заходи забезпечення позову, які
просить вжити позивач, відповідають
вимогам ст. 67 ГПК України. Окрім того,
позивач, який подав заяву про
забезпечення позову, обґрунтував
причини звернення із заявою про
забезпечення позову відповідно до ст. 33
ГПК України.

Господарський суд першої інстанції,
здійснивши оцінку запропонованих
позивачем заходів до забезпечення
позову і предметом позовних вимог,
встановив наявність безпосереднього
зв'язку між ними, оскільки вимоги
позивача про припинення дії
відповідача, які порушують права
інтелектуальної власності позивача на
торговельні марки, вилучення у
відповідача та знищення всієї
горілчаної продукції з використанням
торговельних марок, зареєстрованих за
позивачем, а також заборона
відповідачу пропонувати для продажу та
продаж алкогольної продукції із
застосуванням торговельних марок,
права на які належать позивачу,
кореспондується із заходами
забезпечення позову про накладення
арешту на алкогольну продукцію, що
належить відповідачу та на якій
використанні торговельні марки,
зареєстровані за позивачем, про
заборону третій особі на стороні
відповідача продавати відповідачу
алкогольні напої з використанням
зареєстрованих за позивачем
торговельних марок. Суд вважає, що такі
заходи забезпечення позову, спроможні
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою
відповідач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Північ-Центр ЛТД" та
третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - Дочірнє підприємство
"Українська горілчана компанія "Nemiroff"
звернулися до Рівненського
апеляційного господарського суду з
апеляційними скаргами, в яких просять
скасувати ухвалу від 10.02.2014 року про
забезпечення позову.

На думку скаржників, ухвала суду першої
інстанції прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права

Скаржники вказують, що суд не міг
встановити на момент винесення ухвали
від 10.02.2014 року, що позивач є власником
знаку для товарів та послуг №16270 на
підставі свідоцтва України, оскільки в
ньому вказаний зовсім інший власник, а
саме ТзОВ Виробничо-комерційна фірма
"Немирівський лікеро-горілчаний завод
"Немірофф", тим самим було порушено
приписи Господарського процесуального
кодексу України - ст.ст. 32, 33,36, 43.

Скаржники зазначають, що єдиним
доказом права власності на знаки для
товарів та послуг є свідоцтво України
№109113, 109118, які позивач не надав суду.

Окрім того, виходячи з існуючих в
матеріалах справи доказів, на момент
винесення Ухвали від 10.02.2014 року, суд не
міг встановити, що позивач є власником
свідоцтв за міжнародними реєстраціями
№ №957318, 961863, 961860, 965886, тому що свідоцтво
міжнародної реєстрації не може
посвідчувати охорону надану знаку, яка
виникла у власника свідоцтва, оскільки
для цього потрібно отримати виписку із
Патентного відомства кожної країни,
зокрема в Україні, що не було зроблено
позивачем.

Поряд з цим, скаржники вважають, що суд
без отримання офіційного
підтвердження від Державної
інтелектуальної власності України
щодо міжнародних реєстрацій №№ 957318,
961863, 961860, 965886 безпідставно встановив, що
Позивач є власником свідоцтв за
міжнародними реєстраціями №№ 957318, 961863,
961860, 965886.

Скаржники вказують, що копія
видаткової накладної №РФ від
06.12.2013 року, на якій базуються позовні
вимоги позивача, не містить жодних
вказівок на зв'язок між продукцією,
зазначеною в ній, та продукцією, яку
вготовляло Дочірнє підприємство
"Українська горілчана компанія "Nemiroff".
Крім того, апелянти вказують, що в
якості додатку до позовної заяви було
додано зовсім іншу видаткову накладу
№РФ000170574.

Окрім того, скаржники звертають увагу,
що місцевий господарський суд
ігноруючи ст.41, 36, 43 Господарського
процесуального кодексу України, не
залучив до матеріалів справи та не
дослідив алкогольні вироби Nemiroff, не
отримав від позивача належних доказів
прав власності на зазначені знаки для
товарів і послуг, безпідставно та без
підтвердження належними доказами
встановив, що на горілчаних виробах
"Немирів Особлива 0,5 штоф" та "Немирів
укр. мед. з перцем наст. 0,5 штоф"
використані торговельні марки
позивача.

Поряд з цим, скаржники вказують, що
видаткова накладна №РФ 00007938 від 17.01.2014
року та видаткова накладна №РФ 00003227
від 16.01.2014 року не є належними доказами
того, що Відповідач продовжує
здійснювати продаж алкогольної
продукції із використанням знаків для
товарів і послуг, належних Позивачеві,
а тому твердження суду щодо
продовження відповідачем здійснення
продажу алкогольної продукції із
використанням знаків для товарів і
послуг, належних Позивачеві, є
безпідставним та недоведеним.

Скаржники зазначають, що висновки суду,
які зроблено з посиланням на видаткові
накладні та назви, які вказані, є
результатом помилкового ототожнення
із торговельними марками Позивача.

Крім того, скаржники вказують, що в
наявних матеріалах справи відсутні
докази на підтвердження фактичного
виконання Договору дистриб'юції №
31302009/ДП УГК/Д-30 від 21.10.20009 року,
укладеного між Відповідачем та третьою
особою без самостійних вимог на
стороні відповідача, а тому немає
жодного підтвердження поставки
будь-якої алкогольної продукції,
виготовленої третьою особою без
самостійних вимог на стороні
відповідача - відповідачеві.

Скаржники, керуючись п.3 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 року №16 "Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову", вважають, що
саме лише посилання в заяві на
потенційну можливість ухилення
відповідача від виконання судового
рішення без наведення відповідного
обґрунтування не є достатньою
підставою для задоволення заяви про
забезпечення позову. Відповідачем не
вчинялося будь-яких дій, які могли б
свідчити про таке ухилення, відтак всі
аргументи суду, наведені в ухвалі,
мають характер припущень та є лише
посиланням на потенційну можливість.

Скаржники вважають, що немає жодних
підстав для твердження про наявність у
відповідача алкогольної продукції
виготовленою третьою особою без
самостійних вимог на стороні
відповідача з порушенням прав
інтелектуальної власності Позивача та
доказів того, що третя особа без
самостійних вимог на стороні
відповідача виготовляє алкогольну
продукцію неправомірно, відтак,
підстави для застосування заходів до
забезпечення позову відсутні.

Окрім того, апелянт ДП "Українська
горілчана компанія Nemiroff" спростовує
твердження ухвали суду про те, що
"дозволів на використання вказаних
об'єктів інтелектуальної власності на
території України будь-яким особам, у
тому числі відповідачу та третій особі
на стороні відповідача позивач не
надавав". В скарзі зазначено, що ДП
"Українська горілчана компанія Nemiroff"
отримала невиключну ліцензію (дозвіл)
на використання цілого ряду
міжнародних торговельних марок,
зокрема, свідоцтв за міжнародними
реєстраціями №957318, 961893, 961860, 965886,
власником яких є Позивач. Окрім того
Немірофф Голдінгс Лімітед 01 лютого 2010
року уклав субліцензійний договір
№0102210-N з ДП "Українська горілчана
компанія Nemiroff", який на даний час є
чинним, згідно з яким надав невиключну
ліцензію на використання ряду
міжнародних торговельних марок.

Також, апелянт ДП "Українська горілчана
компанія Nemiroff" зазначає, що не виробляє
продукції з використанням
торговельних марок Немирів Особлива
штоф та Немирів укр. мед. з перцем наст.
штоф.

Представники відповідача та третьої
особи на стороні відповідача в
судовому засіданні 20.03.14р. підтримали
доводи апеляційної скарги та надали
пояснення на обґрунтування своєї
позиції. Вважають, що ухвала суду
першої інстанції від 10.02.2014р. є
необґрунтованою, а тому просять її
скасувати, а апеляційні скарги -
задоволити.

Враховуючи приписи ст.101 ГПК України
про межі перегляду справ в апеляційній
інстанції, ст. 102 ГПК України про строки
розгляду апеляційної скарги та той
факт, що неявка в засідання суду
представників позивача та третьої
особи на стороні позивача, належним
чином та відповідно до законодавства
повідомлених про дату, час та місце
розгляду справи, не перешкоджає
перегляду оскарженого рішення, судова
колегія визнала за можливе розглянути
апеляційну скаргу за відсутності
представників позивача та третьої
особи на стороні позивача та за
наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до статті 99 ГПК України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення представників
відповідача та третьої особи на
стороні відповідача, обговоривши
доводи апеляційних скарг, заперечення
на апеляційні скарги, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті оскарженої ухвали,
дослідивши докази та обставини справи
в їх сукупності, судова колегія дійшла
до висновку про задоволення
апеляційних скарг, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів
справи, 20.12.2013 року компанія Nemiroff Intellectual
Property Establishment звернулася до
господарського суду Рівненської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Північ-Центр ЛТД" за участю третьої
особи на стороні позивача, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору Компанії "Nemiroff Holdings Limited", третьої
особи на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, Дочірнє підприємство
"Українська горілчана компанія "Nemiroff"
про припинення порушення майнових прав
інтелектуальної власності та
вилучення з цивільного обороту
товарів, виготовлених або введених у
цивільний оборот з порушенням права
інтелектуальної власності.

Одночасно із позовною заявою позивачем
подано заяву про вжиття заходів до
забезпечення позову (а.с.1-4, т.2), в якій
останній просить суд з метою
забезпечення позову до вирішення спору
по суті та набрання рішення у даній
справі законної сили: накласти арешт на
алкогольну продукцію виготовлену
Дочірнім підприємством "Українська
горілчана компанія "Nemiroff" з
використанням торгівельних марок
права на які належать позивачу;
заборонити ДП "Українська горілчана
компанія "Nemiroff" продавати Товариству з
обмеженою відповідальністю
""Північ-Центр ЛТД" алкогольні напої з
використанням зареєстрованих за
позивачем торговельних марок, згідно
переліку.

Заява про забезпечення позову
мотивована тим, що відповідач,
порушуючи права інтелектуальної
власності позивача на торговельні
марки, що зареєстровані згідно із
свідоцтвами №№ 16270,109120, 103344, 106096, 109115,
109113, 109119, 131415, 134535, 136467, 137002, 139537, 150527, 109118,
102477, 102478, 109114, 113541, 109116, 102479, 132478, 22238, 142901,
142902, 106563, 312482, 150525, 100526, згідно з
свідоцтвами міжнародної реєстрації
№№ 957318, 962004, 961863, 1037427, 961860, 961676, 961864, 961861,
1092410, 1093168, 1093456,965886, 804785 та відповідно до
добре відомого знака "Nemiroff", здійснює
зберігання товару із нанесеними на
ньому знаками для товарів і послуг з
метою пропонування для продажу, продаж
фальсифікованих алкогольних напоїв.
При цьому відповідач не має дозволу на
використання торговельних марок
позивача на вчинення зазначених дій,
оскільки ліцензійний договір, на
підставі якого ДП "Українська
горілчана компанія "Nemiroff" здійснювало
виробництво та поставку продукції із
зареєстрованими за позивачем
торговельними знаками, припинив свою
24.01.2012 року у в зв'язку із порушенням
умов договору щодо сплати роялті. На
підтвердження факту неправомірного
використання відповідачем прав
інтелектуальної власності позивач
посилається на видаткову накладну №
РФ000170574 від 06.12.2013 року, за якою
відповідач здійснив відпуск ОСОБА_5 15
пляшок горілчаних виробів, та на
рекламу, розміщену у мережі інтернет, в
якій відповідач визначає себе
дистриб'ютором Неміроф в м. Сарни
Рівненської області.

В матеріально-правове обґрунтування
заяви про вжиття заходів забезпечення
позову позивач посилається на ст. 9
Паризької конвенції про охорону
промислової власності від 20.03.1883 року,
ст.ст. 66, 67 ГПК України тощо.

29.01.2014 року до місцевого
господарського суду представником
позивача подана заява про уточнення
позовних вимог (а.с.77-79, т.2), в якій
позивач просить суд припинити дії
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Північ-Центр ЛТД",
які порушують права інтелектуальної
власності Компанії "Nemiroff Intellectual Property
Establishment" на торговельні марки, що
випливають із свідоцтв на знаки для
товарів і послуг в Україні №№ 16270, 103344,
109113, 109118, 106563, свідоцтв за міжнародною
реєстрацією №№ 957318, 961863, 961860, 965886,
рішення про визнання знаку "Nemiroff" добре
відомим шляхом заборони відповідачу
зберігання товару із зазначеним
нанесенням знака з метою пропонування
для продажу, пропонування його для
продажу, продаж та будь яким чином
вводити у цивільний обіг продукцію,
виготовлену із застосуванням
торгівельних марок, права на які
належать позивачу відповідно
перелічених в заяві свідоцтв.

Визнати відсутнім у Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Північ-Центр ЛТД" права на
використання торговельних марок права
на які належать позивачу відповідно до
свідоцтв на знаки для товарів і послуг
в Україні №№ 16270, 103344, 109113, 109118, 106563,
свідоцтв за міжнародною реєстрацією
№№ 957318, 961863, 961860, 965886, рішення про
визнання знаку "Nemiroff" добре відомим
(а.с.77-79, т.2).

Розглянувши подану позивачем заяву про
забезпечення позову, враховуючи
предмет заявленого позову, колегія
суддів дійшла висновку про відсутність
підстав для її задоволення враховуючи
наступне.

За приписами ст. 66 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

За змістом зазначеної статті заходи до
забезпечення позову застосовуються
господарським судом як засіб
запобігання можливим порушенням
майнових прав чи охоронюваних законом
інтересів особи та гарантія реального
виконання рішення суду.

Особа, яка подала заяву про
забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову.

Згідно зі ст.67 ГПК України позов
забезпечується: накладанням арешту на
майно або грошові суми, що належать
відповідачеві; забороною
відповідачеві вчиняти певні дії;
забороною іншим особам вчиняти дії, що
стосуються предмета спору; зупиненням
стягнення на підставі виконавчого
документа або іншого документа, за яким
стягнення здійснюється у безспірному
порядку; зупиненням продажу
арештованого майна, якщо подано позов
про звільнення цього майна з-під
арешту.

У пункті 1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
р. № 16 "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" зазначено, що при вирішенні
питання про забезпечення позову
господарський суд має здійснити оцінку
обґрунтованості доводів заявника щодо
необхідності вжиття відповідних
заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову;

забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним
заходом до забезпечення позову і
предметом позовної вимоги, зокрема, чи
спроможний такий захід забезпечити
фактичне виконання судового рішення в
разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або
невиконання рішення господарського
суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

Відповідно до абз.3,4 п.3 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду №16
від 26.12.2011р. адекватність заходу до
забезпечення позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення прав
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову
не повинні мати наслідком повне
припинення господарської діяльності
суб'єкта господарювання, якщо така
діяльність, у свою чергу, не
призводитиме до погіршення стану
належного відповідачеві майна чи
зниження його вартості.

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо).

Предметом заявленого позову є
припинення дій, які порушують права
інтелектуальної власності, вилучення
та знищення виявленої продукції,
введеної у цивільний оборот з
порушенням права інтелектуальної
власності, заборону пропонування для
продажу та продаж продукції,
виготовленої із застосуванням прав
інтелектуальної власності.

Однак, місцевий господарський суд
вживаючи заходи до забезпечення
позову, накладаючи арешт на алкогольні
напої та забороняючи Дочірній компанії
"Українська Горілчана Кампанія "Nemiroff"
продавати ТОВ "Північ-Центр" алкогольні
вироби, зазначені в резолютивній
частині ухвали, невірно обрав спосіб
забезпечення позову, оскільки наведені
заходи не перебувають у необхідному
(обов'язковому) зв'язку з позовними
вимогами, їх предметом.

Приймаючи ухвалу про накладення арешту
на майно місцевий господарський суд не
зазначив, яким чином предмет спору
співвідноситься з арештом майна, не
обґрунтував доцільність вжиття такого
заходу забезпечення позовної вимоги, а
також ймовірність утруднення
виконання або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів.

Так, колегія суддів звертає увагу, що
ухвалюючи рішення про накладення
арешту на алкогольні вироби Немирів
Особлива штоф та Немирів укр. мед. з
перцем наст. штоф, які належать
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Північ-Центр ЛТД" та
які виготовлені Дочірнім
підприємством "Українська горілчана
компанія "Nemiroff", на яких використані
торговельні марки, права на які
належать Nemiroff Intellectual Property Establishment не
врахувано, що ліцензійний договір, на
підставі якого ДП "Українська
Горілчана Кампанія "Nemiroff" здійснювало
виготовлення та поставку горілки,
припинив свою дію 24.01.2012 р.

Проте, позивачем не доведено та
місцевим господарським судом не
встановлено, що заходи до забезпечення
позову, які просить застосувати
позивач, поширюються на товари, які
випущені в цивільний оборот після
24.01.2012 р.

Крім того, оскільки арешт вказаного в
ухвалі суду майна може призвести до
зупинення господарської діяльності
відповідача та третьої особи на
стороні відповідача, призвести до
понесення ними значних збитків,
колегія суддів, враховуючи
необхідність збалансованості
інтересів сторін за даним спором,
вважає за недоцільне застосування
забезпечення позову у вигляді
накладення арешту на майно.

Стосовно заборони ДП "Українська
горілчана компанія "Nemiroff" продавати ТОВ
"Північ-Центр" алкогольні напої з
використанням торгівельних марок,
права на які належать позивачу, колегія
суддів звертає увагу, що позивачем не
надано доказів реалізації
відповідачеві товарів, випущених після
24.01.2012 року.

Колегія суддів зазначає, що на момент
винесення ухвали від 10.02.2014 року не
встановлено, що позивач є власником
знаку для товарів та послуг №16270 на
підставі свідоцтва України, оскільки в
ньому вказаний зовсім інший власник, а
саме ТзОВ Виробничо-комерційна фірма
"Немирівський лікеро-горілчаний завод
"Немірофф", а також що єдиним доказом
права власності на знаки для товарів та
послуг є свідоцтво України №109113, 109118,
які позивач не надав суду.

Окрім того, виходячи з існуючих в
матеріалах справи доказів, на момент
винесення ухвали від 10.02.2014 року, не
встановлено, що позивач є власником
свідоцтв за міжнародними реєстраціями
№ №957318, 961863, 961860, 965886, тому що свідоцтво
міжнародної реєстрації не може
посвідчувати охорону надану знаку, яка
виникла у власника свідоцтва, оскільки
для цього потрібно отримати виписку із
Патентного відомства кожної країни,
зокрема в Україні, що не було зроблено
позивачем.

Передчасними є висновки місцевого
господарського суду щодо фактичного
виконання Договору дистриб'юції №
31302009/ДП УГК/Д-30 від 21.10.20009 року,
укладеного між Відповідачем та третьою
особою на стороні відповідача (а.с. 27-51,
т.2), оскільки такі висновки ґрунтуються
на припущеннях та не підтверджені
матеріалами справи.

Також, на думку колегії суддів
апеляційного суду, видаткові накладні
№РФ 00007938 від 17.01.2014 року (а.с. 100, т.2) та
№РФ 00003227 від 16.01.2014 року не є належними
доказами того, що відповідач продовжує
здійснювати продаж алкогольної
продукції із використанням знаків для
товарів і послуг, належних позивачу.
Так, вказані видаткові накладні не
містять індивідуальних характеристик
реалізованого товару, таких як
виробник, дата виготовлення тощо, а
тому неможливо зробити висновок про те,
що за даними видатковими накладними
було реалізовано саме алкогольні
напої, виготовлені ДП "Українська
горілчана компанія" Nemiroff " із
порушенням прав позивача.

За приписами статті 4 Господарського
процесуального кодексу України та
абзацу 2 п. 1 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про
судове рішення" від 23 березня 2012 року №6
(із змінами та доповненнями) рішення з
господарського спору повинно
прийматись у цілковитій відповідності
з нормами матеріального і
процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки судом належних і допустимих
доказів у конкретній справі.

Оскільки місцевий господарський суд
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, враховуючи
приписи п. 1 ч. 1 ст. 104 ГПК України,
оскаржена ухвала підлягає скасуванню з
прийняттям нового рішення про відмову
у задоволенні заяви про забезпечення
позову.

В силу приписів ст. 49 ГПК України,
судовий збір за подання апеляційних
скарг покладається на відповідача у
зв'язку із їх задоволенням.

Керуючись ст.ст.49, 99,101,103-106
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Північ-Центр ЛТД" та Дочірнього
підприємства "Українська горілчана
компанія "Nemiroff" задоволити.

2. Ухвалу господарського суду
Рівненської області від 10.02.2014 р. у
справі №918/1930/13 скасувати. Прийняти
нове рішення. У задоволенні заяви
компанії Nemiroff Intellectual Property Establishment про
забезпечення позову відмовити.

3. Стягнути з Nemiroff Intellectual Property Establishment
(Haus Rechsteiner, Stadtle 31, P.O. Box 328,LI -9490 Vaduz,
Liechtenstein) на користь Дочірнього
підприємства "Українська горілчана
компанія "Nemiroff" (вул. Горького,31, м.
Немирів, Немирівський район, Вінницька
область, 22800, ) судовий
збір за подачу апеляційної скарги в
сумі 609,00 грн.

4. Стягнути з Nemiroff Intellectual Property Establishment
(Haus Rechsteiner, Stadtle 31, P.O. Box 328,LI -9490 Vaduz,
Liechtenstein) на користь Товариству з
обмеженою відповідальністю
"Північ-Центр ЛТД" (вул. Ш. Руставеллі, 17,
м. Сарни, Сарненський район, Рівненська
область, 34500, ) судовий
збір за подачу апеляційної скарги в
сумі 609,00 грн.

5. Видачу наказів доручити
господарському суду Рівненської
області.

6. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання постановою
апеляційного господарського суду
законної сили.

7. Матеріали оскарження ухвали від
10.02.2014 р. у справі №918/1930/13 повернути до
господарського суду Рівненської
області.

Головуючий суддя
Гудак А.В.

Суддя
Олексюк Г.Є.

Суддя
Сініцина Л.М.