донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

19.03.2014 справа №908/3972/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівБойченка К.І.
Діброви Г.І., Шевкової Т.А.при секретарі
судового засідання за участю
представників: Демурі О.А.від
позивача:не з'явились від
відповідача:Динник Д.О. - довіреність
від 01.01.2014 року№19/6розглянувши
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Запоріжкокс», м.Запоріжжяна рішення
господарського суду Запорізької
області від04.02.2014 року у справі№ 908/3972/13
(суддя: Мірошниченко М.В.)за позовною
заявою Державного підприємства
«Придніпровська залізниця»,
м.Дніпропетровськ до Публічного
акціонерного товариства
«Запоріжкокс»,
м.Звпоріжжяпростягнення 2855 грн. 76 коп.В
С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Придніпровська
залізниця» звернулось до
господарського суду Запорізької
області з позовною заявою про
стягнення з Публічного акціонерного
товариства «Запоріжкокс» плати за
користування вагонами в розмірі 2855 грн.
76 коп.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 04.02.2014 року по
справі №908/3972/13 позовні вимоги
Державного підприємства
«Придніпровська залізниця»
задоволені, стягнуто з Публічного
акціонерного товариства «Запоріжкокс»
на користь Державного підприємства
«Придніпровська залізниця» 2855 грн. 76
коп. плати за користування вагонами та
1720 грн. 50 коп. - витрат по сплаті
судового збору за подання позовної
заяви.

Рішення суду першої інстанції
мотивоване обґрунтованістю позовних
вимог.

Не погодившись з рішенням
господарського суду Запорізької
області від 04.02.2014 року у справі
№908/3972/13, Публічне акціонерне
товариство «Запоріжкокс» подало до
Донецького апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати рішення суду
першої інстанції та прийняти нове, яким
в задоволенні позовних вимог відмовити
в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги
відповідач вказує на те, що суд першої
інстанції не повністю з'ясував
обставини, які мають значення по справі
та неправильно застосував норми
матеріального та процесуального
права, що призвело до невірного
прийняття рішення по справі.

Зазначає, що оскільки Наказ
Міністерства інфраструктури України
від 21.05.2013 року №310, яким визначений
новий коефіцієнт, що застосовуються до
ставки плати за користування вагонами
(1.293), зареєстрований в Міністерстві
юстиції України 01.06.2013 року за №850/23382,
підстави для застосування підвищеного
коефіцієнту та стягнення з відповідача
заявленої суми боргу у вигляді плати за
користування вагонами за період з
06.06.2013 року по 17.06.2013 року - відсутні.

Представник апелянта в судовому
засіданні 19.03.2014 року підтримав доводи
апеляційної скарги, надав пояснення
аналогічні викладеним в апеляційній
скарзі, просив апеляційну скаргу
задовольнити, рішення суду першої
інстанції - скасувати.

Представник позивача в судове
засідання 19.03.2014 року не з'явився, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, через
канцелярію суду надав клопотання про
відкладення розгляду справи, у з в'язку
із зайнятістю всіх представників
підприємства в інших судових
засіданнях.

Колегія суддів, не приймає до уваги
доводи клопотання позивача про
відкладення розгляду справи, з огляду
на наступне.

Згідно п.п. 3.9.2. розділу 3 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального Кодексу
України судами першої інстанції», у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням
обставин конкретної справи може
відхилити доводи учасника судового
процесу - підприємства, установи,
організації, іншої юридичної особи,
державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і
т.п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно
з частинами першою - п'ятою статті 28
Господарського процесуального Кодексу
України, з числа як своїх працівників,
так і осіб, не пов'язаних з ним
трудовими відносинами. Неможливість
такої заміни представника і
неможливість розгляду справи без
участі представника підлягає
доведенню учасником судового процесу
на загальних підставах, (статті 32-34 ГПК),
причому відсутність коштів для оплати
послуг представника не може свідчити
про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.

За таких підстав, клопотання апелянта
судовою колегією відхиляється.

Розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і
встановлено місцевим господарським
судом, Державне підприємство
«Придніпровська залізниця» та
Публічне акціонерне товариство
«Запоріжкокс» 22.01.2013 року уклали
договір про експлуатацію залізничної
під'їзної колії №ПР/М-13-3/2-397НЮдч.

На виконання умов договору, позивачем
за період з 06.06.2013 року по 17.06.2013 року
нарахована плата за користування
вагонами, які знаходились в
користуванні Публічного акціонерного
товариства «Запоріжкокс» в загальному
розмірі 107513грн. 28коп., про що свідчать
відомості плати за користування
вагонами (а.с. 21-78).

Відповідні відомості підписані зі
сторони відповідача із зауваженнями
щодо нарахованої плати за користування
вагонами, а саме, визнаною є сума в
загальному розмірі 104657 грн., в тому
числі ПДВ в розмірі 17442 грн. 92 коп., яка в
подальшому списана з особового рахунку
відповідача.

Таким чином, на думку позивача,
несплаченою є плата за користування
вагонами, нарахована за підвищеними
ставками - 1.293, в розмірі 2855 грн. 76 коп.

В обґрунтування доводів позовної заяви
позивач посилається на те, що Публічне
акціонерне товариство «Запоріжкокс»
при визначенні плати за користування
вагонами за період з 06.06.2013 року по
17.06.2013 року застосовувало коефіцієнт
1.243, тоді як до застосування, відповідно
до Наказу Міністерства інфраструктури
України від 21.05.2013 року №310, підлягає
коефіцієнт 1.293.

З цього приводу колегія суддів
враховує наступне.

Згідно ст. 119 Статуту залізниць України
за користування вагонами і
контейнерами залізниці
вантажовласниками,
вантажовідправниками,
вантажоодержувачами, власниками
під'їзних колій, портами,
організаціями, установами, громадянами
- суб'єктами підприємницької
діяльності вноситься плата.

Відповідно до п. 3 Правил користування
вагонами і контейнерами облік часу
користування вагонами і контейнерами
та нарахування плати за користування
ними провадяться на станції
відправлення та призначення за
Відомістю плати за користування
вагонами форми ГУ46 (додаток 1),
відомістю плати за користування
контейнерами ГУ46к (додаток 11), які
складаються на підставі Пам'яток про
подавання/збирання вагоні форми ГУ45
(додаток 2), Пам'яток про
видачу/приймання контейнерів форми
ГУ45к (додаток 8), Повідомлення про
закінчення вантажних операцій з
вагонами (додаток 12), Актів про
затримку вагонів форми ГУ23а (додаток 3),
акту загальної форми ГУ23 (додаток 6).

Наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України від 26.03.2009 року №317,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 15.4.2009 року за №340/16356,
затверджений Збірник тарифів
перевезенням вантажів залізничним
транспортом в межах України та
пов'язані з ним послуги.

Пунктом 2 відповідного Наказу
затверджені Коефіцієнти, які
застосовуються до тарифів Збірника
тарифів (Тарифне Керівництво №1).

Статтею 10 Закону України «Про ціни та
ціноутворення» передбачений порядок
та строк введення в дію нових
коефіцієнтів, а саме, у відносинах щодо
перевезення вантажів залізничним
транспортом, у випадку віднесення ціни
на послугу до державних регульованих
цін, застосовуються державні
регульовані ціни. Залізниця, надаючи
послуги керується Тарифним
керівництвом №1 чинним на момент
надання послуг, а вантажовласник
здійснює оплату даних послуг в повному
обсязі.

Наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України від 21.05.2013 року №310
внесені зміни до коефіцієнтів, що
застосовуються до тарифів Збірника
тарифів на перевезення вантажів
залізничним транспортом.

Відповідно до Указу Президента України
від 10.06.1997 року №503/97 Закони України,
інші акти Верховної Ради України, акти
Президента України, Кабінету Міністрів
України не пізніш як у
п'ятнадцятиденний строк після їх
прийняття у встановленому порядку і
підписання підлягають офіційному
оприлюдненню державною мовою в
офіційних друкованих виданнях.
Офіційним друкованим виданням є:
«Офіційний вісник України» та газета
«Урядовий кур'єр».

Пунктом 5 Указу Президента України №
503/97 передбачено, що нормативно-правові
акти Кабінету Міністрів України
набирають чинності з моменту їх
оприлюднення, якщо більш пізній строк
набрання ними чинності не передбачено
в цих актах.

Частиною 2 п. 6 Указу Президента України
від 10.06.1997 року № 503/97 визначено, якщо
інший нормативно-правовий акт
опубліковано в «Офіційному віснику
Президента України» чи в газеті
«Урядовий кур'єр» до його
опублікування в «Офіційному віснику
України», він набирає чинності після
опублікування в тому із вказаних
офіційних друкованих видань, де його
опубліковано раніше.

06.06.2013 року Наказ Міністерства
інфраструктури України від 21.05.2013 року
№310 опублікований в офіційному
виданні - газета «Урядовий кур'єр» від
06.06.2013 року №100 та 14.06.2013 року - в
«Офіційному віснику України».

Указом Президента України від 03.10.1992
року №493/92 визначено, що
нормативно-правові акти, які видаються
міністерствами, іншими органами
виконавчої влади, органами
господарського управління та контролю
і які зачіпають права, свободи й
законні інтереси громадян або мають
міжвідомчий характер, підлягають
державній реєстрації. Державну
реєстрацію нормативно-правових актів
міністерств, інших центральних органів
виконавчої влади, органів
господарського управління та контролю
здійснює Міністерство юстиції України.

Пунктом 3 Указу Президента України від
03.10.1992 року №493/92 передбачено, що
нормативно-правові акти, визначені в
статі 1 цього Указу, набувають чинності
через 10 днів після їх реєстрації, якщо в
них не встановлено пізнішого строку
надання їм чинності.

В Міністерстві юстиції України Наказ
Міністерства інфраструктури України
від 21.05.2013 року №310 зареєстрований
01.06.2013 року за №850/23382.

З наведеного слідує, що застосування
коефіцієнту 1.293 ДП «Придніпровська
залізниця» повинно застосовуватись
починаючи саме з 14.06.2013 року, тобто з
дати опублікування в «Офіційному
віснику України».

Таким чином, з урахуванням умов п. 3
Указу Президента України від 03.10.1992
року №493/92, колегія суддів дійшла
висновку, що підстави для застосування
позивачем підвищеного коефіцієнту
тарифів - 1.293, визначеного Наказом
міністерства інфраструктури України
від 21.05.2013 року №310 за період з 06.06.2013 рок
по 17.06.2013 року відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що оскаржуване
рішення господарського суду не
відповідає матеріалам справи, вимогам
діючого законодавства та підлягає
скасуванню, з прийняттям нового
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального Кодексу України
витрати по сплаті судового збору за
апеляційною скаргою покладаються на
позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 99, 101, 103, 104, 105
Господарського процесуального Кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В :

1)Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Запоріжкокс»
на рішення господарського суду
Запорізької області від 04.02.2014 року по
справі №908/3972/13 - задовольнити.

2) Рішення господарського суду
Запорізької області від 04.02.2014 року по
справі №908/3972/13 - скасувати.

3)В задоволенні позовних вимог
Державного підприємства
«Придніпровська залізниця» про
стягнення з Публічного акціонерного
товариства «Запоріжкокс» плати за
користування вагонами в розмірі 2855 грн.
76 коп. - відмовити.

4) Стягнути з Державного підприємства
«Придніпровська залізниця» (49600,
м.Дніпропетровськ, пр. К. Маркса, 108, р/р
2 в ДФ АБ «Експрес-Банк», МФО 306964,
) на користь Публічного
акціонерного товариства «Запоріжкокс»
(69600, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 4 р/р
1641 в ПАТ «ПУМБ» м. Донецьк, МФО 334851,
) витрати по сплаті
судового збору за подання апеляційної
скарги в розмірі 913 грн. 50 коп.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до
Вищого господарського суду України у
касаційному порядку через Донецький
апеляційний господарський суд
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя
К.І. Бойченко

Судді
Г.І. Діброва

Т.А. Шевкова