ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.03.14р. Справа № 904/5589/13

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Синельниківська
технологія",

до відповідача 1: Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сталь", м.
Дніпропетровськ

відповідача 2: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Орбаста", м.
Дніпропетровськ

про визнання недійсним договору про
відступлення права вимоги

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: Єпіфанова Ю.О., б/н від
18.06.20

СУТЬ СПОРУ:

Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Дніпроагротехнологія", с. Ненаситець,
Синельниківський район,
Дніпропетровська область звернулось
до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сталь", м.
Дніпропетровськ, Товариства з
обмеженою відповідальністю "Орбаста",
м. Дніпропетровськ
про визнання недійсним договору про
відступлення права вимоги №36379-У від
30.11.2012 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
договір про відступлення права вимоги
фактично має конструкцію договору
факторингу, а особи які уклали його не
наділені відповідною
правосуб'єктністю для укладання
останнього. Крім того, договір
відступлення права вимоги не
відповідає моральним засадам та
(правилам ділового обороту), суперечить
вимогам ЦК України.

Відповідач 1 надав відзив на позов, в
задоволенні позовних вимог просить
відмовити з посиланням на те, що
договір про відступлення права вимоги
не містить умови про розмір
фінансування, встановлює обов'язок ТОВ
«Сталь» сплатити грошові кошти ТОВ
«Орбаста» тільки після отримання боргу
від Боржника; а також договір не
містить умови про розмір та строки
внесення плати за фінансування, і
плату. З урахуванням наведеного,
договір про відступлення права вимоги
не відповідає визначенню факторингу.

Відповідач 2 надав відзив на позов, в
задоволенні позовних вимог просить
відмовити з посиланням на те, що
договір про відступлення права вимоги
не містить умови про розмір
фінансування, встановлює обов'язок ТОВ
«Сталь» сплатити грошові кошти ТОВ
«Орбаста» тільки після отримання боргу
від Боржника; а також договір не
містить умови про розмір та строки
внесення плати за фінансування і плату.
З урахуванням наведеного, договір про
відступлення права вимоги не
відповідає визначенню факторингу.

28.08.2013 року до господарського суду
надійшло клопотання про заміну
позивача, у зв'язку зі зміною
найменування з ТОВ
"Дніпроагротехнологія" на ТОВ
"Синельниківська технологія".

Ухвалою господарського суду від 16.09.2013
року провадження по справі було
зупинено.

Ухвалою господарського суду від 11.03.2014
року провадження по справі поновлено з
25.03.2014 року.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу не
заявлялось.

Згідно зі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

У порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 25.03.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
оцінивши надані докази в їх сукупності,
заслухавши пояснення представника
відповідача 2, суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.04.2012 р. між ТОВ «Орбаста» (покупець) та
ТОВ «Дніпроагротехнологія» в особі
директора Передерій В.О., що діє на
підставі статуту (продавець) укладено
договір купівлі-продажу № 35710,
відповідно до умов якого продавець
зобов'язався передати у власність
покупцю насіння соняшника власного
виробництва врожаю 2012 р. (товар), а
покупець - прийняти та сплатити
вартість товару на умовах ,
передбачених цим договором.

У розділі 3 цього договору сторони
погодили загальну кількість товару - 1
500 т +/- 10%, попередню вартість ,
загальну суму контракту - 3 000 000,00
грн., тощо.

Умови та строки поставки товару
погоджені сторонами в розділі 4
договору: продавець зобов'язався
передати покупцю товар на умовах DDP-ПАТ
«Запорізький масложиркомбінат» (м.
Запоріжжя , вул. Піщевая ,3); строк
передачі товару - до 15.10.2012 р. включно.

Відповідно до п.5.1. договору покупець
здійснює попередню оплату за загальну
кількість товару за цим договором,
зазначеному в п.3.1., за ціною, погодженою
у п.3.2. цього договору, шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний банківський рахунок продавця.

Згідно з п.8.2. цього договору у разі
повного або часткового невиконання
зобов'язань з поставки товару , під чим
розуміється також і про строчка
поставки товару більш ніж на 10 днів,
продавець сплачує покупцю штраф в
розмірі 30 % від суми попередньої оплати,
перерахованої покупцем продавцю.

Відповідно до п.8.3. договору : у разі,
якщо буде мати місце прострочка
поставки товару тривалістю більше 20
днів , покупець має право відмовитися
від прийняття недопоставленої
кількості товару, а продавець
зобов'язаний повернути покупцю грошові
кошти в сумі отриманої плати, на яку не
був поставлений товар, з урахуванням
індексації (п.8.4. договору), та відсотки
в розмірі 22 % річних, нараховані на суму
отриманої попередньої оплати (без
індексації ) починаючи з 61 календарного
дня від моменту її здійснення та до
моменту повернення .

Згідно з п.10.2. строк дії договору
встановлено з дати його підписання до
01.07.2013 р., але не раніше повного
виконання зобов'язань сторонами за цим
договором. Договір підписаний
директорами товариств та скріплений
відповідними печатками.

Договір купівлі-продажу №35710 є чинним.
Слід зазначити, що рішенням
господарського суду від 19.11.2013 року,
залишеного без змін постановою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 24.02.2014 року,
відмовлено у визнанні недійсним
договору №35710 від 02.04.2012 року.

30.11.2012 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Орбаста» (далі -
"Первісний Кредитор") та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Сталь"
(далі "Новий Кредитор") та Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Дніпроагротехнологія» (далі "Боржник")
укладено договір №36379-У про
відступлення права вимоги.

Відповідно до п. 1 договору про
відступлення права вимоги, первісний
Кредитор відступає Новому Кредитору, а
Новий Кредитор набуває всі права
вимоги, що належать Первісному
Кредитору за Контрактом № 35710 від 02.04.2012
р. (далі-Основний договір), укладеним
Первісним кредитором з Боржником.

Пунктом 2 договору про відступлення
права вимоги сторони передбачили, що
права, що передаються за цим Договором
включають зокрема: право отримання від
Боржника попередньої оплати в сумі 3 000
006,00 гривень, яку Боржник повинен
повернути Первісному кредитору у
зв'язку з невиконанням Боржником своїх
зобов'язань з поставки товару за
Основним договором; право отримання
від Боржника відсотків, нарахованих на
суму попередньої оплати згідно п. 8.3.
Основного договору; право
отримання штрафних санкцій,
нарахованих Боржнику за неналежне
виконання Боржником своїх зобов'язань
за Основним договором; всі інші права
вимоги по зобов'язанням Боржника, строк
виконання яких настав на момент
підписання цього Договору, додатково
до вказаних вище прав.

Боржник повинен перерахувати на
поточний рахунок Нового кредитора
грошові кошти відповідно до умов
Основного договору (п. 3 договору).

Згідно з п. 4 договору,
відступлення вимоги є оплатним. Оплата
Новим кредитором отриманого права
вимоги в сумі, яку було їм одержано від
Боржника, але не більше ніж 3 000 006,00
гривень, здійснюється банківським
переказом на поточний рахунок
Первісного Кредитора на протязі 30-ти
календарних днів з моменту отримання
грошових коштів від Боржника: При цьому
Сторони домовились про можливість
дострокової оплати отриманого права
вимоги.

Як на підставу визнання недійсним
договору про відступлення права
вимоги позивач посилався на те, що
останній фактично має конструкцію
договору факторингу, що і стало
причиною спору.

Дослідивши матеріали справи,
господарський суд прийшов до висновку,
що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України,
кредитора в зобов'язанні може бути
замінено іншою особою, зокрема, в
результаті передачі ним своїх прав
іншій особі за правочином (уступка
вимоги). Статті 513 - 519 ЦК регламентують
окремі особливості, пов'язані з
уступкою вимоги.

Відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу
України, за договором факторингу
(фінансування під відступлення права
грошової вимоги) одна сторона (фактор)
передає або зобов'язується передати
грошові кошти в розпорядження другої
сторони (клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника). Клієнт може відступити
факторові свою грошову вимогу до
боржника з метою забезпечення
виконання зобов'язання клієнта перед
фактором.

Отже, визначальним у відносинах
факторингу є: надання фінансування,
безумовність надання фінансування,
платність надання фінансування.Слід
зазначити, що фактором може бути банк
або інша фінансова установа, яка
відповідно до закону має право
здійснювати факторингові операції,
тобто мати відповідну ліцензію
(дозвіл).

Як вбачається з договору про
відступлення права вимоги від 30.11.2012
року останній не містить умови про
розмір фінансування. Крім того, пункт 4
договору встановлює обов'язок ТОВ
«Сталь» сплатити грошові кошти ТОВ
«Орбаста» тільки після (тобто тільки у
випадку) отримання боргу від Боржника.
Також, договір не містить умови про
розмір та строки внесення плати за
фінансування.

Таким чином, спірний договір про
відступлення права вимоги, не містить
ключових ознак договору факторингу, а
його укладення не потребує отримання
відповідної ліцензії.

Відповідно до ст. ст. 33 та 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень; докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
а господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Отже, позивачем не доведено належними
та допустимими доказами відповідність
спірного договору умовам договору
факторингу.

З урахуванням викладеного, позовні
вимоги Позивача про визнання недійсним
контракту договору про відступлення
права вимоги №36379-У від 30.11.2012 року
задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення десятиденного
строку з дня його підписання і може
бути оскарженим протягом цього строку
до Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 28.03.2014 року

Суддя С.В. Мартинюк