м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/3806/14 31.03.14
За позовом Приватного акціонерного
товариства «Український Страховий
до Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «ГАРАНТ-АВТО»
про відшкодування шкоди в
порядку регресу 5 620,22 грн.
Суддя Гумега О.В.
від позивача: Пількевич Л.В. за
довіреністю № 1325 від 15.08.2013 р.
від відповідача: Височанська Т.С. за
довіреністю № 102-1-4/37-Ю від 20.12.2013 р.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
07.03.2014 р. Приватне акціонерне
товариство «Український Страховий
Дім» (позивач) звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «ГАРАНТ-АВТО» (відповідач) про
відшкодування шкоди в порядку регресу 5
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
Приватним акціонерним товариством
«Український Страховий Дім» на
підставі договору добровільного
страхування наземних транспортних
засобів НТ-12 № 0864 Кв1201 від 23.03.2012 р.
внаслідок настання страхового випадку
- дорожньо-транспортної пригоди (надалі
- ДТП) виплачено страхове відшкодування
у зв'язку з пошкодженням автомобіля
«Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1,
внаслідок його пошкодження в ДТП, а
тому позивачем відповідно до положень
статті 27 Закону України «Про
страхування» та статей 993, 1191
Цивільного кодексу України отримано
право зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Цивільно-правова відповідальність за
шкоду, заподіяну майну третіх осіб
внаслідок експлуатації автомобіля
«Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер
НОМЕР_2, яким спричинено ДТП, будь-якою
особою, яка експлуатує його на законних
підставах, застрахована відповідачем
на підставі договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів (поліс № АВ/0780291),
а тому позивач вказує, що обов'язок з
відшкодування матеріальної шкоди
покладається на відповідача.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.03.2014 р. було порушено
провадження у справі № 910/3806/14 та
призначено до розгляду на 31.03.2014 р. о 10:10
26.03.2014 р. через відділ діловодства суду
у відповідь на запит суду надійшов лист
Моторного (транспортного) страхового
бюро № 7/2-28/8540 від 21.03.2014 р. з інформацією
про страхове покриття за полісом №
28.03.2014 через відділ діловодства суду
від представника позивача надійшов
супровідний лист № 85/07/11 від 27.03.2014 р. з
додатками на виконання вимог ухвали
суду від 11.03.2014 р. Зазначеним листом
позивач просив суд долучити власне
письмове підтвердження про
відсутність аналогічного спору; копію
листа № 84/7/2 від 26.03.2014 р., докази його
направлення відповідачу та ОСОБА_3
(опис вкладення та квитанція).
В судове засідання, призначене на 31.03.2014
р. представники позивача та
відповідача з'явилися.
Представник відповідача в судовому
засіданні, призначеному на 31.03.2014 р.,
подав клопотання про доручення копії
полісу № АВ/0780291 до матеріалів справи.
Клопотання судом задоволене та
передане до відділу діловодства суду
Представник позивача в судовому
засіданні, призначеному на 31.03.2014 р.,
надав усні пояснення по суті заявлених
позовних вимог, позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.
Представник відповідача в судовому
засіданні, призначеному на 31.03.2014 р.,
звернув увагу суду на те, що полісом №
АВ/0780291 встановлена франшиза у сумі 500,00
грн., а тому просив суд відмовити
позивачу в задоволені позову в частині
стягнення суми франшизи за полісом №
Після виходу суду з нарадчої кімнати, у
судовому засіданні 31.03.2014 р. у
відповідності до ч. 2 ст. 85 ГПК України
було проголошено вступну та
резолютивну частину рішення та
повідомлено, що повне рішення буде
складено у термін, передбачений ч. 4 ст.
Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
наявні у матеріалах справи докази,
оглянувши в судовому засіданні
оригінали документів, копії яких
знаходяться в матеріалах справи,
Господарський суд міста Києва
23.03.2012 р. між Приватним акціонерним
товариством «Український Страховий
Дім» та ОСОБА_4 (страхувальник) було
укладено договір НТ-12 № 0864 Кв1201
добровільного страхування наземних
транспортних засобів (надалі -договір
Згідно з договором страхування у
позивача був застрахований автомобіль
«Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1.
Строк дії договору страхування
визначений з 00:00 год. 25.03.2012 р. до 24:00 год.
07.03.2013 р. на вулиці Мілютенка в м. Києві
сталася дорожньо-транспортна пригода
(надалі - ДТП) за участю автомобіля
«Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1,
під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля
«Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер
НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_3. Наведене
підтверджується довідкою № 9085815 про
дорожньо-транспортну пригоду ВДАІ
Деснянського РУ ГУ МВС України в м.
Києві від 11.10.2012 р.
ДТП сталася в результаті порушення
ОСОБА_3 п.п. 10.1, 10.4, 1.3 Правил дорожнього
руху України, що підтверджується
постановою Деснянського районного
суду міста Києва від 07.11.2012 р. у справі №
ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП та застосовано до неї
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 340,00 грн.
Загальний розмір матеріального збитку,
завданого власнику транспортного
засобу - автомобіля «Chevrolet Aveo»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, в
результаті його пошкодження при ДТП,
відповідно до звіту № 1014 про вартість
матеріального збитку завданого
власнику транспортного засобу, що
складений 12.11.2012 р. оцінювачем ОСОБА_6,
становить 6 761,42 грн. (надалі - звіт № 1014
про вартість матеріального збитку від
За страховим випадком (ДТП) згідно
складеного страхового акту №
НТ-12/0864/Кв/1 від 13.02.2013 р. по договору
страхування було визначено суму
страхового відшкодування в розмірі 5
620,22 грн., виплата якого позивачем
підтверджується платіжним дорученням
№ 301 від 14.02.2013.
Частиною другою статті 1187 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.
За чинним законодавством України окрім
особи, винної у завданні шкоди,
потерпілий у ДТП має також право
одержати майнове відшкодування або за
рахунок страхової організації, якою
застраховане його майно, за правилами і
в порядку, встановленому Цивільним
кодексом України та Законом України
«Про страхування», або за рахунок
страховика, яким застраховано
відповідальність особи, що володіє
транспортним засобом, водія якого
визнано винним у ДТП, за правилами та у
порядку, встановленому ЦК України та
Законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».
Право потерпілого обрати той чи інший
спосіб захисту чинним законодавством
В даному випадку потерпілий звернувся
за відшкодуванням майнової шкоди до
позивача, який застрахував його майно
(автомобіль). В п. 1.1, 1.4, 1.7 ст. 1 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (в редакції, чинній станом на
час виникнення спірних правовідносин
по страховому випадку, що настав 07.03.2012
р.) наведені визначення наступних
- страхувальники - юридичні особи та
дієздатні громадяни, що уклали із
страховиками договори обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності за шкоду, заподіяну
життю, здоров'ю, майну третіх осіб під
час експлуатації наземного
транспортного засобу;
- особи, відповідальність яких
застрахована, - страхувальник та інші
особи, які експлуатують забезпечений
транспортний засіб на законних
- забезпечений транспортний засіб -
транспортний засіб, зазначений у
чинному договорі обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, за умови його
експлуатації особами,
відповідальність яких застрахована.
Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 ЦК України
(визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.
Стаття 28 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» надає визначення поняття
«шкода, заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди майну
потерпілого». Шкода, заподіяна в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди майну потерпілого - це шкода,
з пошкодженням чи фізичним знищенням
транспортного засобу;
з пошкодженням чи фізичним знищенням
доріг, дорожніх споруд, технічних
засобів регулювання руху;
з пошкодженням чи фізичним знищенням
з проведенням робіт, які необхідні для
врятування потерпілих у результаті
дорожньо-транспортної пригоди;
з пошкодженням транспортного засобу,
використаного для доставки
потерпілого до відповідного закладу
охорони здоров'я, чи забрудненням
салону цього транспортного засобу;
з евакуацією транспортних засобів з
місця дорожньо-транспортної пригоди.
У відповідності до ст. 29 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством.
Таким чином, до позивача перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.
В спірному випадку позивачем заявлена
до стягнення з відповідача сума
страхового відшкодування, виплаченого
позивачем на умовах договору
страхування, що укладений між
позивачем та страхувальником у
відношенні транспортного засобу, який
було пошкоджено в ДТП, з урахуванням
ліміту по майну за полісом № АВ/0780291.
При цьому право регресу до страховика
винної особи переходить саме по
розміру збитків, завданих пошкодженому
автомобілю в межах фактичних витрат
Відповідач на вимогу ухвали
Господарського суду міста Києва від
11.03.2014 р. в судовому засіданні,
призначеному на 31.03.2014 р., представлено
копію полісу № АВ/0780291 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів. Матеріали справи
також містять витяг з єдиної
централізованої бази даних, надані
МТСБУ на запит суду.
Відповідно до полісу № АВ/0780291, судом
встановлено, що транспортний засіб,
яким спричинено ДТП, що потягнуло
нанесення шкоди застрахованому у
позивача транспортному засобу, взято
на страхування Публічним акціонерним
товариством «Українська страхова
компанія «ГАРАНТ-АВТО» (відповідачем),
страхувальником за даним полісом
визначено ОСОБА_7, ліміт
відповідальності за шкоду, заподіяну
майну визначений в сумі 50 000,00 грн.,
строк дії даного полісу з 00:00 год. 30.12.2011
Дослідивши матеріали справи судом
встановлено, що ОСОБА_3 керувала
автомобілем «Mitsubishi Outlander»,
реєстраційний номер НОМЕР_2, на
Таким чином відповідач є
відповідальною особою за завдані
збитки власнику автомобіля,
застрахованого у позивача, відповідно
до положень Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» в межах, передбачених полісом
№ АВ/0780291, а до позивача як страховика,
який виплатив страхове відшкодування
за договором страхування, перейшло
право вимоги, яке потерпіла особа мала
до відповідача, як особи,
відповідальної за завдані збитки.
Аналогічні висновки по застосуванню
положень закону містяться у постанові
Верховного Суду України судової палати
у господарських справах від 25
листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також
і у постанові Верховного Суду України
11/104 від 07.11.2011р. (справа № 48/562), висновки
якої про застосування правової норми у
спірних правовідносинах при прийнятті
рішення у справі, є обов'язкові до
врахування судом згідно положень ч. 2
ст. 82 ГПК України.

По матеріалам справи судом
встановлено, що фактичні витрати
позивача по виплаті страхового
відшкодування не перевищують розмір
збитку, завданого транспортному
засобу, пошкодженому у ДТП, що
визначений звітом № 1014 про вартість
матеріального збитку від 12.11.2012 р.,
страховим актом № НТ-12/0864/Кв/1 від 13.02.2013
р. по договору страхування та платіжним
дорученням № 301 від 14.02.2013 р.

Положеннями Закону «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» (ст. 12)
передбачена можливість встановлення
франшизи при укладанні договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
розмір якої при відшкодуванні шкоди,
заподіяної майну потерпілих не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих. Страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено, що франшиза за зазначеним
полісом становить 500,00 грн.

За встановлених обставин, до виплати в
порядку регресу із страховика, яким
застраховано відповідальність особи,
яку визнано винною у ДТП, належить сума
в розмірі 5 120,22. (5 620,22 грн. - сума
матеріального збитку підтверджена
звітом № 1014 про вартість матеріального
збитку від 12.11.2012 р., страховим актом №
НТ-12/0864/Кв/1 від 13.02.2013 р. по договору
страхування та платіжним дорученням №
301 від 14.02.2013 р. - 500,00 грн. - франшиза за
полісом № АВ/0780291).

Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (в редакції, що була дійсною на
момент виникнення спірних
правовідносин) виплата страхового
відшкодування здійснюється протягом 90
днів з дня отримання заяви про
страхове відшкодування.

Статтею 38.1 Закону (у редакції, чинній на
момент виплати страхового
відшкодування) передбачено право
страховика після виплати страхового
відшкодування подати регресний позов.

Матеріалами справи, зокрема,
претензією № 109/07/7 від 19.04.2013 р.
підтверджено, що позивач звертався з
такою вимогою до відповідача (копії
претензії та зворотнього поштового
повідомлення наявні в матеріалах
справи).

Станом на час вирішення спору по суті
матеріали справи не містять доказів на
підтвердження здійснення відповідачем
виплати страхового відшкодування в
сумі 5 120,22 грн.

Приписами статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За наведених обставин, вимога позивача
про стягнення з відповідача 5 620,22 грн.
страхового відшкодування
підтверджується матеріалами справи та
підлягає задоволенню частково в сумі 5
120,22 грн. В частині стягнення франшизи у
сумі 500,00 грн. позивачу належить
відмовити, на підставі ст. 12 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Згідно з ч. 2 ст. 44 ГПК України розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

З 01.11.11р. вступив в силу Закон України
"Про судовий збір" від 08.06.2011 року № 3674-VI.

У частині 2 статті 4 Закону України "Про
судовий збір" визначені ставки
судового збору, зокрема, за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру встановлена
ставка судового збору в розмірі 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2013 рік" від
06.12.2012 року №5515-VI станом на 01.01.2013 року
мінімальна заробітна плата у місячному
розмірі становить 1218,00 грн.

Ціна позову становить 5 620,22 грн., отже,
сума судового збору за подання даного
позову має складати 1827,00 грн. (1,5 розміру
мінімальної заробітної плати).

Згідно ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий
збір покладається у спорах, що
виникають при виконанні договорів та з
інших підстав, - на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

В своїх роз'ясненнях "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України" від 21 лютого 2013 року N 7 Пленум
Вищого господарського суду України, з
метою забезпечення правильного і
однакового застосування
законодавства, постановив надати
господарським судам роз'яснення згідно
яких, правило статті 49 ГПК України щодо
розподілу сум судового збору у справах,
що виникають при виконанні договорів
та з інших підстав, пропорційно розміру
задоволених позовних вимог
застосовується також і випадках, коли
судовий збір сплачено за мінімальною
(визначеною Законом) ставкою.

За таких обставин, враховуючи часткове
задоволення позову, судовий збір в сумі
1 664,46 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «ГАРАНТ-АВТО» (01042, м. Київ,
пров. Новопечерський, 19/3;
ідентифікаційний код 16467237), з
будь-якого рахунку виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення, на користь Приватного
акціонерного товариства «Український
Страховий Дім» (01023, м. Київ, площа
Спортивна, 3; ідентифікаційний код 32556540)
5 120,22 грн. (п'ять тисяч сто двадцять
гривень 22 коп.) страхового
відшкодування в порядку регресу, 1 664,46
грн. (одну тисячу шістсот шістдесят
чотири гривні 46 коп.) судового збору.

3. Видати наказ.

4. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 01.04.2014 р.

Суддя

Гумега О. В.