м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/2724/14 26.03.14

За позовомТовариство з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Гарант і Я»ДоПриватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Інтер-Поліс»Простягнення 8101,14 грн.

Суддя Куркотова Є.Б.

Представники: Від позивачаКучабський
М.І.Від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Гарант і Я» (далі - Позивач) звернулося
до Господарського суду м. Києва з
позовом до Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Інтер-Поліс» (далі - Відповідач) про
стягнення 8101,14 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивачем, як страховиком виплачено
страхувальнику страхове
відшкодування, внаслідок чого до
позивача в порядку ст. 1191 Цивільного
кодексу України та ст. 22 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" перейшло право вимоги
(регресу) в межах здійснених фактичних
затрат та ліміту відповідальності до
відповідача, як до особи, яка
відповідальна за заподіяні збитки,
оскільки саме з вини особи, яка
керувала транспортним засобом,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована у відповідача,
сталася ДТП, наслідки якої визнано
позивачем страховим випадком та
здійснено виплату страхової суми.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 25.02.2014 р. порушено провадження у
справі, розгляд справи призначено на
12.03.2014 р.

11.03.2014 р. через канцелярію суду від
представника відповідача надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи, яке мотивоване його участю у
іншій справі.

07.03.2014 р. через канцелярію суду надійшов
витяг з інформацією по полісу №АВ/5219598
з єдиної централізованої бази даних
МТСБУ.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 12.03.2014 р. у зв'язку із неявкою у
судове засідання представника
відповідача, розгляд справи відкладено
до 26.03.2014 р.

В судове засідання представник
позивача з'явився, надав пояснення по
справі, позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити їх у повному
обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, відзиву та
витребуваних судом документів не
подав, про поважні причини неявки суд
не повідомив, хоча про час і місце
судового засідання був належним чином
повідомлений, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення №687, що отримано
останнім 19.03.2013 р.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. №18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши докази та
оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

28.09.2011 р. між Товариством з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Гарант і Я» та ОСОБА_2 укладено
договір добровільного страхування
наземного транспорту №03-01.48/11 за яким
позивачем застраховані майнові
інтереси останнього, що не суперечать
чинному законодавству України та
пов'язані з володінням, користуванням
та розпорядженням транспортним
засобом - автомобілем «VOLKSWAGEN CADDY 1,6»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

13.09.2012 р. о 16 год. 20 хв. водій ОСОБА_3,
керуючи транспортним засобом марки
«САЗ 4509», державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, по вул. Григоровича, 2, у м.
Львові, проявив неуважність до
оточуючої дорожньої обстановки та її
змін, не дотримався безпечного
бокового інтервалу, внаслідок чого
здійснив зіткнення з припаркованим
транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN CADDY
1,6», державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, в результаті чого транспортні
засоби отримали механічні пошкодження,
що підтверджується довідкою ВДАІ
Львівського МУ ГУ МВС України у
Львівській області.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Львова від 17.10.2012 р. у справі
№1328/8209/12 водія ОСОБА_3 визнано винним у
скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП та притягнено до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу.

10.10.2012 р. власник застрахованого
транспортного засобу - автомобіля
«VOLKSWAGEN CADDY 1,6», державний реєстраційний
номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 звернувся до
позивача із заявою про виплату
страхового відшкодування.

Відповідно до рахунків, складених ТОВ
«Алексо» №А057877 від 12.10.2012 р., СПД ОСОБА_4
НОМЕР_4 від 12.10.2012р. та СПД ОСОБА_5 НОМЕР_3
від 02.10.2012 р., вартість відновлювального
ремонту транспортного засобу «VOLKSWAGEN
CADDY 1,6», державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, в результаті його пошкодження
при ДТП складає 8 360,66 грн.

Відповідно до висновку №336 від 10.10.2012 р.
експертного автотоваризнавчого
дослідження по визначенню вартості
відновлювального ремонту та ринкової
вартості, складеного судовим експертом
ОСОБА_6 (сертифікат суб'єкта оціночної
діяльності НОМЕР_5 від 04.11.2011р.),
вартість матеріального збитку,
завданого власникові автомобіля
«VOLKSWAGEN CADDY 1,6», державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, що дорівнює вартості
відновлювального ремонту, в результаті
його пошкодження при ДТП складає
загальну суму 8101,14 грн.

Страховим актом №158-НТ/12 від 12.10.2012 р.
пошкодження транспортного засобу
марки «VOLKSWAGEN CADDY 1,6», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок
ДТП, що сталося 13.09.2012 р. о 16 год.20 хв. по
вул. Григоровича, 2, у м. Львові, визнано
позивачем страховим випадком та
призначено до виплати в якості
страхового відшкодування 8 360,66 грн.

На підставі страхового акту, позивач,
виконуючи свої зобов'язання за
Договором, перерахував на страхове
відшкодування у розмірі 8 360,66 грн. на
рахунки СТО (ТОВ «Алекс Со», СПД ОСОБА_4,
СПД ОСОБА_5), що підтверджується
платіжними дорученнями №765, №764, №766
від 29.10.2012 р., копії яких долучені до
матеріалів справи.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Таким чином, до позивача в межах
фактичних затрат перейшло право вимоги
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Вина ОСОБА_3 у скоєнні спірної ДТП
встановлено у судовому порядку.

Згідно п. 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27.03.1992 р. не
вважається володільцем джерела
підвищеної небезпеки і не несе
відповідальності за шкоду перед
потерпілим особа, яка управляє
джерелом підвищеної небезпеки в силу
трудових відносин з володільцем цього
джерела (шофер, машиніст, оператор
тощо).

Судом встановлено, що власником
транспортного засобу «САЗ 4509»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2 є
КП «Львівводоканал», а ОСОБА_3 керував
автомобілем в силу трудових відносин з
ТОВ КП «Львівводоканал».

Згідно з ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу
України юридична або фізична особа
відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи,
цивільно-правова відповідальність КП
«Львівводоканал» за шкоду, заподіяну
життю, здоров'ю, майну третіх осіб
внаслідок експлуатації транспортного
засобу автомобіля «САЗ 4509» державний
реєстраційний номер 09743 застрахована -
відповідачем згідно із полісом
№АВ/5219598.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (у редакції, чинній на момент
ДТП та направлення позивачем заяви про
виплату відшкодування страхового) при
настанні страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями п. 36.2 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (у редакції зазначеного Закону
від 17.02.2011 р. після набрання чинності
змін внесених Законом України "Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо
дорожньо-транспортних пригод та
виплати страхового відшкодування" №3045)
визначено, що страховик протягом 15 днів
з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника
обґрунтованими - прийняти рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентованої виплати) та виплати
його;

- у разі невизнання майнових вимог
заявника або з підстав, визначених
статтями 32 та/або 37 цього Закону, -
прийняти вмотивоване рішення про
відмову у здійсненні страхового
відшкодування (регламентної виплати).

14.03.2013 р. позивач звернувся до
відповідача із претензією №56/01-03, з
вимогою відшкодувати у порядку регресу
шкоду, заподіяну в результаті ДТП у
розмірі 8 101,14 грн., а також витрати за
проведення автотоварознавчого
дослідження у розмірі 400,00 грн.

Останній відповіді не направив,
відшкодування шкоди завданої джерелом
підвищеної небезпеки не здійснив.

Статтею 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Отже, Законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», тобто
спеціальним законом, який
застосовується до спірних
правовідносин, зокрема ст. 29 Закону
передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

Відтак, розмір витрат, які
відшкодовуються відповідачем
обмежено, зокрема ст. 29 України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», а саме в даному випадку,
вартістю відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу згідно звіту експерта, а не
рахунків СТО.

Матеріалами справи (висновок №336 від
10.10.2012 р. експертного
автотоваризнавчого дослідження),
підтверджено, що вартість
відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу автомобіля «VOLKSWAGEN CADDY 1,6»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1
складає 8 101,14 грн.

Полісом №АВ/5219598, передбачено, що ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну третіх осіб становить 50 000,00 грн.,
франшиза - 0,00 грн.

Враховуючи визначені полісом №АВ/5219598
розміри лімітів відповідальності та
франшизи, встановлений судом розмір
шкоди, право на зворотну вимогу якої
перейшло до позивача, відповідач був
зобов'язаний відшкодувати позивачу
витрати у розмірі 8 101,14 грн. до
звернення позивачем із позовом до суду.

За таких обставин, позовні вимоги про
стягнення з відповідача на користь
позивача суми страхового
відшкодування у розмірі 8 101,14 грн. є
правомірними та обґрунтованими, а тому
задовольняються судом у повному
обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Інтер-Поліс» (79022, м. Львів, вул.
Городоцька, 174, Діловий центр «Вулик»,
оф. №312 а; ) на користь
Товариство з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Гарант і Я» (01033, м. Київ, вул.
Володимирська, 69; )
страхове відшкодування у розмірі 8 101
(вісім тисяч сто одна) грн. 14 коп. та
судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Є.Б. Куркотова

Повний текс рішення складено та
підписано 26.03.2014 р.