м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/3454/14 31.03.14Суддя Мудрий С.М.
розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Інгосстрах"

до публічного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Країна"

про стягнення 6 229,40 грн.

Представники сторін:

від позивача: Діденко І.В. -
представник за довіреністю №
Э.37.7.0.0./Д-841 від 08.11.2013 року;

від відповідача: не з'явився.

встановив :

На розгляд господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги приватного
акціонерного товариства " Страхова
компанія "Інгосстрах" до публічного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Країна" про стягнення 6 229,40
грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що ним 25.03.2009 року був
застрахований автомобіль «Chevrolet Lacetti»
д.н. НОМЕР_5, за договором страхування
наземного транспорту № DZHCAK13450006.

13.02.2013р. о 20 год. 35 хв. в м.
Дніпродзержинську по просп. Леніна
відбулась дорожньо-транспортна
пригода за участю застрахованого
автомобіля CHEVROLET Lacetti д.н. НОМЕР_5 під
керуванням ОСОБА_2 та автомобьтя ЗАЗ
110307 д.н. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3.

Позивачем у відповідності з умовами
договору страхування виплачено
страхове відшкодування в розмірі 6 739,40
грн.

Цивільну відповідальність винуватця
ДТП застраховано у відповідача.

У зв'язку з вищезазначеним, позивач
звернувся до суду.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 05.03.2014 року порушено провадження у
справі, розгляд справи призначено на
31.03.2014 року.

19.03.2014 року до загального відділу
діловодства господарського суду міста
Києва позивача подав документи на
виконання вимог ухвали суду від 05.03.2014
року.

В судове засідання 31.03.2014 року
представник відповідача не з'явився,
вимоги ухвали від 05.03.2014 року не
виконав, про поважні причини неявки суд
не повідомив, хоча про час та дату
судового засідання повідомлений
належним чином, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення № 014.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив суд задовольнити
позов.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа
розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача та дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до постанови Баглійського
районного суду м. Дніпродзержинська
від 19.04.2013 р. у справі № 207/756/13-п,
№3/207/183/13, водій ОСОБА_3, 13 лютого 2013 року,
приблизно о 20 годині 35 хвилин, керувала
автомобілем "ЗАЗ 110307", державний
номерний знак НОМЕР_4 біля будинку №4 по
проспекту Леніна в Дніпродзержинську.
Керуючи автомобілем "ЗАЗ 110307", при зміні
напрямку руху праворуч, не
переконалась, що це буде безпечно,
внаслідок чого скоїла зіткнення з
автомобілем Шевроле Лацетті, державний
номерний знак НОМЕР_5, водій ОСОБА_2, яки
й рухався праворуч позаду. В результаті
ДТП автомобілі зазнали механічних
пошкоджень.

Вищевказаною постановою, ОСОБА_3
визнано винною в здійсненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано
адміністративному стягненню у виді
штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до договору страхування
наземного транспорту № DZHCAK13450006 від
25.03.2009 року, укладеного між закритим
акціонерним товариством "Страхова
компанія "Інгосстрах" (назву змінено на
приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Інгосстрах"
відповідно до рішення Загальних зборів
акціонерів від 27.04.2011р.) та ОСОБА_2,
застраховано майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з володінням,
користуванням та розпорядженням
транспортним засобом CHEVROLET Lacetti д.н.
НОМЕР_5.

Відповідно до Висновку експертного
автотоварознавчого дослідження № 0028/03
від 20.03.2013 року, матеріальний збиток,
завданий власнику автомобіля CHEVROLET Lacetti
д.н. НОМЕР_5, в результаті його
пошкодження становить 7 162,70 грн.

Згідно з страховим актом №И-1014 від
29.03.2013 року позивачем вирішено виплати
страхувальнику страхове відшкодування
в розмірі 6 739,40 грн. шляхом зарахування
коштів на рахунок КБ ПриватБанк в
рахунок погашення заборгованості по
кредиту.

Позивачем сплачено страхове
відшкодування в розмірі 6 739,40 грн., що
підтверджується наявним в матеріалах
справи платіжним дорученням №1093 від
29.03.2013 року.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України "Про
страхування", договір страхування - це
письмова угода між страхувальником і
страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору. Дана
норма кореспондується із статтею 979
Цивільного кодексу України, якою
визначено, що за договором страхування
страховик зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити страхувальникові
або іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Згідно статті 20 Закону України "Про
страхування", страховик зобов'язаний
при настанні страхового випадку
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про
страхування" визначено, що страховою
виплатою є грошова сума, яка
виплачується страховиком відповідно
до умов договору страхування при
настанні страхового випадку. При цьому,
розмір страхової суми та (або) розміри
страхових виплат визначаються за
домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством. Вказаною статтею також
визначено, що страхове відшкодування -
страхова виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за
договорами майнового страхування і
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку. Страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Статтею 38 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено право страховика
після виплати страхового
відшкодування подати регресний позов.

Цивільна відповідальність власника
транспортного засобу автомобіля ЗАЗ
110307 д. н. НОМЕР_4, застрахована публічним
акціонерним товариством "Страхова
компанія "Країна" згідно полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/7448417 (діючий поліс на 13.02.2013
року).

Так, до позивача у порядку регресу
перейшло право на отримання від
відповідача компенсації шкоди.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК
України встановлено, що джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної чи юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Статтею 5 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" встановлено, що об'єктом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності є
майнові інтереси, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
відшкодуванням особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, шкоди, заподіяної
життю, здоров'ю, майну потерпілих
внаслідок експлуатації забезпеченого
транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Для врегулювання спору мирним шляхом
позивач направив відповідачу
претензію про відшкодування збитків в
порядку регресу вих.№08-08/02-07 від 08.08.2013
року, відповідно до якої просив
перерахувати 6 739,40 грн., яка направлена
відповідачу 09.08.2013 року та отримана
останнім 13.08.2013 року.

Абзацом другим пункту 12.1 статті 12
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» передбачено, що
страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
пункту.

Відповідно до полісу №АВ/7448417
передбачено, що франшиза складає 510,00
грн.

Таким чином, враховуючи вищезазначене,
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача страхового відшкодування
в розмірі 6 229,40 грн. в порядку регресу є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 статті 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України,
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати
по сплаті судового збору покладаються
на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1
ст.32, ч.1 ст.33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 75,
82 - 85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Країна"
(04176, м. Київ, вул. Електриків, будинок 29А,
ідентифікаційний код 20842474) на користь
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія "Інгосстрах" (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, буд. 32, офіс 402,
ідентифікаційний код 33248430) страхове
відшкодування в порядку регресу в сумі
6 229 (шість тисяч двісті двадцять
дев'ять) грн. 40 коп. та судовий збір в
розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК
України, рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання рішення: 03.04.2014 року.

Суддя
С.М.Мудрий