ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2014 р.
Справа № 911/628/14

Господарський суд Київської
області у складі судді Лилака Т.Д.,
розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Ніко-Тайс», м. Київдо 1) Товариства з
обмеженою відповідальністю «ПК
Трейдсервісгруп», Київська обл., с.
Мархалівка 2) Селянського фермерського
господарства «Оріана», Хмельницька
обл., смт. Ярмолинціпро стягнення 16 148,85
грн.,за участю представників:

позивача:Грищекно О.М., довіреність №
б/н від 01.11.2013 року;відповідача-1:не
з'явилися; відповідача-2:Андрушко В.В.,
директор;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У лютому 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Ніко-тайс» (позивач) звернулось до
господарського суду Київської області
з позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп»
(відповідач-1) та Селянського
фермерського господарства «Оріана»
(відповідач-2) про стягнення солідарно з
відповідачів 1 000,92 грн. пені та
стягнення з відповідача-2 2 721,91 грн.
інфляційної складової боргу, 2 094,73 грн.
3% річних, 10 332,21 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що за угодою № 63/07-12
від 02.07.2012 року про зміну кредитора у
зобов'язанні та додатковою угодою до
неї № 2 від 25.01.2013 року до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Ніко-тайс» перейшло право вимоги до
Селянського фермерського господарства
«Оріана» щодо сплати пені, 3% річних та
інфляційної складової боргу, що
виникли в результаті неналежного
виконання останнім умов договору
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу № 007-00ХМ від 12.03.2008
року, укладеного між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Тридента
Агро» та Селянським фермерським
господарством «Оріана».

При цьому, позивач зазначає, що з метою
забезпечення виконання зобов'язань за
угодою № 63/07-12 від 02.07.2012 року про зміну
кредитора у зобов'язанні та
зобов'язанні та додатковою угодою до
неї № 2 від 25.01.2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Ніко-Тайс» та Товариством з обмеженою
відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп»
було укладено договір поруки № 11-03-2013-60
від 11.03.2013 року, відповідно до умов
якого відповідач-1 поручається перед
позивачем за виконання зобов'язань
відповідачем-2 в розмірі 1 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 27.02.2014 року порушено
провадження у справі та призначено
справу до розгляду на 13.03.2014 року.

03.03.2014 року через канцелярію суду
позивач подав письмові пояснення у
справі.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 13.03.2014 розгляд справи було
відкладено на 03.04.2014 року.

17.03.2014 року через канцелярію суду
позивач надав письмові пояснення у
справі.

02.04.2014 року через канцелярію суду
відповідч-1 подав відзив на позовну
заяву, в якому визнав позов в повному
обсязі, та просив суд розглядати справу
без участі його представника.

03.04.2014 року позивач подав заяву про
виправлення технічної помилки при
написанні позову, та просив стягнути
солідарно з відповідачів 1 000,00 грн. пені
та стягнути з відповідача-2 2 721,91 грн.
інфляційної складової боргу, 2 094,73 грн.
3% річних, 10 332,21 грн. пені.

Представник відповідача-1 в судове
засідання 03.04.2014 року не з'явився, про
час і місце судового засідання був
повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що нез'явлення
представника відповідача-1 не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов у відсутності
представника відповідача-1, за наявними
у справі матеріалами згідно з вимогами
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні дані, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2008 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Тридента
Агро» (продавець) та Селянським
(фермерським) господарством «Оріана»
(покупець) було укладено договір №
007-00ХМ купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу.

Відповідно до п. 1.2 договору предметом
договору є товар, який належить
продавцю на момент укладення договору
або буде набутий продавцем у
майбутньому.

Згідно з п. 2.1 договору купівлі-продажу,
асортимент товару, його кількість, ціна
визначається у додатках та/або
накладних документах відпуску товару,
що є невід'ємною частиною договору.

Пунктами 5.1, 5.2 договору визначено, що
покупець здійснює оплату партії товару
за ціною, вказаною в додатках та/або
видаткових накладних, що є невід'ємною
частиною договору. Товар оплачується
на розрахунковий рахунок продавця в
національній валюті.

Відповідно до п. 5.3 договору оплата
товару проводиться наступним чином: 20%
від вартості товару оплачується
покупцем в строк до 10.04.2008 р.; 80% від
вартості товару оплачується покупцем в
строк до 01.12.2008 р.

Згідно з п. 6.1 договору покупець
зобов'язаний, зокрема, провести оплату
товару в строк і на умовах, вказаних в
ст. 5 договору.

Договір діє з моменту його підписання
обома сторонами до повного виконання
сторонами обов'язків за цим договором
(п. 11.1 договору).

У зв'язку із неналежним, несвоєчасним
та неповним виконанням СФГ «Оріана»
взятого на себе грошового зобов'язання
щодо оплати вартості отриманого товару
згідно договору № 007-00ХМ
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 12.03.2008 р., ТОВ
«Тридента Агро» 07 серпня 2009 року
звернулося до господарського суду
Хмельницької області із позовною
заявою про стягнення із СФГ «Оріана»
суми заборгованості та штрафних
санкцій за період із 02.12.2008 р. до 07.08.2009 р.
згідно договору № 007-00ХМ
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 12.03.2008 р.

Згідно частини першої статті 32
Господарського процесуального кодексу
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Відповідно до частини другої статті 35
цього ж кодексу факти, встановлені
рішенням господарського суду (іншого
органу, який вирішує господарські
спори), за винятком встановлених
рішенням третейського суду, під час
розгляду однієї справи, не доводяться
знову при вирішенні інших спорів, в
яких беруть участь ті самі сторони.

Рішенням господарського суду
Хмельницької області у справі № 21/1597
від 19.10.2009 р., позовні вимоги ТОВ
«Тридента Агро» до СФГ «Оріана» були
задоволені частково.

Вказаним вище рішенням суду
встановлено, що після подання позову до
суду (07 серпня 2009 року) впродовж серпня -
вересня 2009 року СФГ «Оріана» було
частково погашено борг наступним
чином: 29.09.2009 р. на суму 12000,00 грн.; 30.09.2009
р. на суму 17000,00 грн., у зв'язку з чим
рішенням господарського суду
Хмельницької області у справі № 21/1597
від 19.10.2009 р. провадження у справі в
частині стягнення основного боргу в
сумі 29000,00 грн. було припинено, в решті
позовні вимоги задоволено частково, а
саме - стягнуто з СФГ «Оріана» на
користь ТОВ «Тридента Агро» 23,70 грн.
основного боргу, 15852,30 грн. курсової
різниці, 4664,47 грн. пені, 4353,55 грн. 15%
штрафу, 590,13 грн. 3% річних, 2989,44 грн.
інфляційних втрат, а також судові
витрати.

Таким чином, у повному обсязі
зобов'язання СФГ «Оріана» перед ТОВ
«Тридента Агро» згідно договору №
007-00ХМ купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 12 березня 2008
року було виконано лише 30 вересня
2009 року.

Згідно з ст. 524 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має бути виражене
у грошовій одиниці України - гривні.
Сторони можуть визначити грошовий
еквівалент зобов'язання в іноземній
валюті.

Відповідно до ч. 2 ст. 533 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
визначено грошовий еквівалент в
іноземній валюті, сума, що підлягає
сплаті у гривнях, визначається за
офіційним курсом відповідної валюти на
день платежу, якщо інший порядок її
визначення не встановлений договором
або законом чи іншим
нормативно-правовим актом.

У відповідності з приписами ст. 632 ЦК
України, ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін.
У випадках, встановлених законом,
застосовуються ціни (тарифи, ставки
тощо), які встановлюються або
регулюються уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування. Зміна ціни після
укладення договору допускається лише у
випадках і на умовах, встановлених
договором або законом.

Згідно наказу Міністерства фінансів
України від 10.08.2000 р. № 193 «Про
затвердження Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку «Вплив змін
валютних курсів», валютний курс - це
встановлений Національним банком
України курс грошової одиниці України
до грошової одиниці іншої країни.

Пунктом 4 цього наказу встановлено, що
курсова різниця - це різниця між
оцінками однакової кількості одиниць
іноземної валюти при різних валютних
курсах.

Так, пунктом 5.1 договору № 007-00ХМ
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 12.03.2008 р.
передбачено, що ціна товару вказується
в додатках. Ціна товару розрахована по
міжбанківському курсу відповідної
іноземної валюти згідно до української
гривні на дату підписання цього
договору. Ціна оплати визначається
міжбанківським курсом на день
здійснення оплати по даному договору.

Відповідно до додатків №№ 1-4 курс
долара США на міжбанківській валютній
біржі становив 5,05 грн./дол.США та згідно
з додатками № 5 та № 6 - 4,85
грн./дол.США.

При цьому, приміткою до додатку
передбачено, що у випадку якщо курс
долара США на день оплати вище, ніж курс
долара на день підписання договору
сторонами, для визначення суми, яка
підлягає оплаті, використовують
наступну формулу: S=(A1/А2)*B, де S - ціна на
момент проплати, B - ціна на момент
підписання, А2 - курс долара США до
гривні на день підписання договору,
А1- курс (міжбанківська валютна біржа)
долара США до гривні на день
перерахування коштів.

Враховуючи, що заборгованість за
договором відповідачем-2 була погашена
лише 30.09.2009 р., а станом на 29.09.2009 р. курс
долара США на міжбанківському
валютному ринку України становив 8,01
грн./дол. США, у СФГ «Оріана» виникла
заборгованість за договором № 007-00ХМ
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 12.03.2008 р. у
вигляді курсової різниці, яка складала
17 011,92 грн.

Факт існування у відповідача-2
вищенаведеної заборгованості
встановлено в рішенні господарського
суду Київської області від 29.08.2013 року у
справі № 911/2713/13.

Окрім того, вищенаведеним рішенням
стягнуто з Селянського (фермерського)
господарства «Оріана» на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«НІКО-ТАЙС» 17 011,92 грн. курсової різниці.

З інформації Головного управління
юстиції у Хмельницькій області (лист
від 05.12.2013 року № 04-2-13/2881) вбачається, що
25.11.2013 року державним виконавцем на
підставі пункту 8 частини 1 статті 49
Закону України «Про виконавче
провадження» винесені постанови про
закінчення виконавчого провадження у
зв'язку з повним та фактичним
виконанням рішення господарського
суду Київської області від 29.08.2013 року у
справі № 911/2713/13.

У зв'язку із неналежним, несвоєчасним
та неповним виконанням відповідачем-2
взятого на себе грошового зобов'язання
щодо оплати вартості отриманого товару
(курсової різниці) згідно договору №
007-00ХМ купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 12.03.2008 року у
ТОВ «Тридента Агро» виникло право
вимоги до відповідача-2 щодо
нарахування пені та 3% річних на суму
простроченого платежу (суму курсової
різниці) згідно договору № 007-00ХМ
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 12.03.2008 року.

У відповідності до ч. 1 статті 510
Цивільного кодексу України визначено,
що сторонами у зобов'язанні є боржник і
кредитор.

Пунктом 1 ч. 1 статті 512 Цивільного
кодексу України передбачено, що
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 статті 513 Цивільного кодексу
України встановлено, що правочин щодо
заміни кредитора у зобов'язанні
вчиняється у такій самій формі, що і
правочин, на підставі якого виникло
зобов'язання, право вимоги за яким
передається новому кредиторові.

Приписами статті 514 Цивільного кодексу
України встановлено, що до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

При цьому, заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом. Якщо боржник не
був письмово повідомлений про заміну
кредитора у зобов'язанні, новий
кредитор несе ризик настання
несприятливих для нього наслідків. У
цьому разі виконання боржником свого
обов'язку первісному кредиторові є
належним виконанням. (стаття 516
Цивільного кодексу України).

26.01.2011 року між ТОВ «ТРИДЕНТА АГРО» та
ФОП ОСОБА_3 було укладено Угоду №113-ТА
про заміну кредитора у зобов'язанні
(відступлення права вимоги в порядку
ст. 512-519 ЦК України), із врахуванням
додаткової угоди №1, відповідно до
яких, первісний кредитор (ТОВ «ТРИДЕНТА
АГРО») відступає новому кредитору (ФОП
ОСОБА_3) право вимоги виконання
Селянським (фермерським) господарством
«ОРІАНА» (), зобов'язання
щодо сплати розміру курсової різниці,
пені, 3% річних, інфляційних витрат,
набутих первісним кредитором на
підставі договору № 007-00ХМ
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 12.03.2008 року у
зв'язку із неналежним, несвоєчасним та
неповним виконанням відповідачем-2
грошового зобов'язання згідно договору
№ 007-00ХМ купівлі-продажу
товару на умовах відстрочення платежу
від 12.03.2008 року.

Відповідно до умов угоди № 113-ТА про
заміну кредитора у зобов'язанні
(відступлення права вимоги в порядку
ст. 512-519 ЦК України) від 26.01.2011 року із
врахуванням додаткової угоди №1, новий
кредитор одержує право замість
первісного кредитора вимагати від
боржника сплати грошової суми в
нарахованому розмірі пені, 3% річних та
інфляційних втрат, за період існування
прострочення виконання боржником
грошового зобов'язання згідно договору
№ 007-00ХМ купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу від 12.03.2008
року( пункт 1.2., 2.3 угоди).

На виконання умов даної Угоди (п. 4.1.),
ТОВ «ТРИДЕНТА АГРО» було передано ФОП
ОСОБА_3 перелік документів, що
підтверджують права вимоги виконання
СФГ «ОРІАНА» обумовленого
зобов'язання. У відповідності до ч. 1
статті 516 Цивільного кодексу України
передбачено, що заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом. У відповідності
до пункту 4.3. Угоди, ТОВ «ТРИДЕНТА АГРО"
повідомленням від про зміну кредитора
у зобов'язані, належним чином
повідомило СФГ «ОРІАНА» про зазначені
вище обставини.

02 липня 2012 року між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ
«Компанія «Ніко-Тайс»» було укладено
угоду № 63/07-12 про заміну кредитора у
зобов'язані (відступлення права вимоги
в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України) із
врахуванням додаткової угоди №1.
Розділом 1 даної угоди, встановлено, що
первісний кредитор (ФОП ОСОБА_3)
відступає новому кредитору (ТОВ
«Компанія «НІКО-ТАЙС»») право вимоги
виконання Селянським (фермерським)
господарством «ОРІАНА» (), зобов'язання щодо сплати розміру
курсової різниці, пені, 3% річних,
інфляційних витрат, набутих первісним
кредитором на підставі договору
№ 007-00ХМ купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу від 12.03.2008
року та згідно угоди №113-ТА про заміну
кредитора у зобов'язанні (відступлення
права вимоги в порядку ст. 512-519 ЦК
України) від 26.01.2011 року, у зв'язку із
неналежним., несвоєчасним та неповним
виконанням відповідачем-2 грошового
зобов'язання згідно договору
купівлі-продажу.

Відповідно до умов угоди №63/07-12 про
заміну кредитора у зобов'язані
(відступлення права вимоги в порядку
ст. ст. 512-519 ЦК України) від 02.07.2012 року із
врахуванням додаткової угоди №1, новий
кредитор одержує право замість
первісного кредитора вимагати від
боржника сплати грошової суми в
нарахованому розмірі пені, 3% річних та
інфляційних втрат, за період існування
прострочення виконання боржником
грошового зобов'язання згідно договору
№ 007-00ХМ купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу від 12.03.2008
року (пункт 1.2, 2.3 Угоди).

На виконання умов даної Угоди (п. 4.1.),
ФОП ОСОБА_3 було передано позивачу
перелік документів, що підтверджують
права вимоги виконання відповідачем-2
обумовленого зобов'язання. У
відповідності до пункту 4.3. угоди, ФОП
ОСОБА_3 повідомленням про зміну
кредитора у зобов'язані, належним чином
повідомив СФГ «ОРІАНА» про зазначені
вище обставини.

За Угодою №63/07-12 про заміну кредитора у
зобов'язані (відступлення права вимоги
в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від
02.07.2012 року, позивач одержує право
замість ФОП ОСОБА_3 вимагати від
відповідача-2 сплати грошової суми в
розмірі, визначеному в п. 2.1 цієї угоди.

Таким чином, позивачу передано
вищезазначені вимоги у відповідності
до норм чинного законодавства України
та із дотриманням положень статті 514 ЦК
України.

З метою забезпечення виконання
зобов'язання за Угодою № 63/07-12 від
02.07.2012, між ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс»
(кредитор) та ТОВ «ПК Трейдсервісгруп»
(поручитель) було укладено Договір
поруки № 11-03-2013-60 від 11.03.2013 року, за
умовами якого поручитель поручається
перед кредитором за виконання
обов'язку СФГ «Оріана» щодо виконання
грошового зобов'язання щодо сплати
розміру пені у зв'язку із неналежним та
неповним виконанням боржником
грошового зобов'язання згідно договору
купівлі-продажу та угоди,
передбаченими ст. 2 цього договору
(основний договір).

Відповідно до п. 2.1. договору поруки, під
основним договором в цьому договорі
розуміють угоду № 63/07-12 про заміну
кредитора у зобов'язанні від 02.07.2012
року, укладену згідно договору № 007-00ХМ
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 12.03.2008 року.

У розділі 3 договору поруки,
поручителем та кредитором погоджено
обсяг відповідальності поручителя та
розмір поруки, яка обмежується
частковою сплатою розміру пені у сумі 1
000,00 грн.

Пунктом 4.1. договору поруки визначено,
що у разі порушення (невиконання чи
неналежного виконання) боржником
обов'язку за основною угодою, кредитор
вправі звернутися із вимогою про
виконання як до боржника, так і до
поручителя, які несуть солідарну
відповідальність перед кредитором.

Відповідно до змісту ст. 543 Цивільного
кодексу України, у разі солідарного
обов'язку боржників (солідарних
боржників) кредитор має право вимагати
виконання обов'язку частково або
повному обсязі як від усіх боржників
разом, так і від будь-кого з них окремо.
Солідарні боржники залишаються
зобов'язаними доти, доки їхній
обов'язок не буде виконаний у повному
обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

За договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі. Поручителем може бути одна
особа або кілька осіб (ст. 553 ЦК України).

Згідно ст. 554 Цивільного кодексу
України, у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем-2 грошового зобов'язання
(сплати курсової різниці) за договором
№ 007-00ХМ купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу від 12.03.2008
року, позивач нараховує та просить
стягнути солідарно з відповідачів 1000,00
грн. пені, та з відповідача-2 грн. 10 424,21
грн. пені та 2 094,73 грн. 3% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Статтею 230 ГК України визначено, що
порушення зобов'язання є підставою для
застосування господарських санкцій
(неустойка, штраф, пеня).

У відповідності з п. 8.1 договору № 007-00ХМ
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 12.03.2008 року за
невиконання або неналежне виконання
умов договору сторони несуть
відповідальність згідно з чинним
законодавством.

За прострочення виконання зобов'язання
покупець зобов'язаний сплатити на
користь продавця пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
вартості неоплаченого товару за кожен
день прострочення (п. 8.2 договору №
007-00ХМ купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 12.03.2008 року).

За умовами п. 8.3 договору № 007-00ХМ
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 12.03.2008 року,
відповідно до ст. 259 ЦК України сторони
домовились про те, що строк позовної
давності щодо стягнення штрафних
санкцій збільшується до повного
виконання сторонами зобов'язань за
даним договором. Крім цього, сторони,
відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України,
домовились про те, що нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язань за даним
договором здійснюється без обмеження
строку.

З огляду на викладене, а також
приймаючи до уваги періоди нарахування
пені, та 3 % річних, що вказані позивачем
у розрахунку пені та 3 % річних,
арифметично вірний розрахунок пені, та
3 % річних складає 11 332,21 грн. пені та 2 094,73
грн. 3% річних відповідно. Відтак, вимога
про стягнення солідарно з відповідачів
1 000,00 грн. пені та стягнення з
відповідача-2 10 332,21 грн. пені та 2 094,73
грн. 3% річних.

Окрім того, предметом розгляду даної
справи є вимога позивача про стягнення
з відповідача-2 інфляційної складової
боргу в сумі 2 721,91 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 533 Цивільного
кодексу України грошове зобов'язання
має бути виконане у гривнях. Якщо у
зобов'язанні визначено грошовий
еквівалент в іноземній валюті, сума, що
підлягає сплаті у гривнях,
визначається за офіційним курсом
відповідної валюти на день платежу,
якщо інший порядок її визначення не
встановлений договором або законом чи
іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення.

Аналіз ст. 625 Цивільного кодексу
України свідчить про те, що внаслідок
знецінення лише грошова одиниця
України - гривня - підлягає індексації,
а іноземна валюта не підлягає.

Індекс інфляції - це показник, який
характеризує динаміку загального
рівня цін на товари і послуги, що купує
населення для невиробничих цілей. Ціни
в Україні встановлюються у
національній валюті.

Тому, вимоги ст. 625 Цивільного кодексу
України щодо інфляційних нарахувань
можуть бути застосовані лише у випадку
прострочення грошового зобов'язання у
гривні і не можуть бути застосовані до
ціни у гривні, визначеної з урахуванням
курсу іноземної валюти на час
укладення угоди та на день оплати
товару.

З огляду на викладене, вимога позивача
про стягнення з відповідача 2 721,91 грн.
інфляційної складової боргу, яка на
рахована на курсову різницю є
неправомірно, а тому в задоволенні цієї
позовної вимоги слід відмовити.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України від 19.02.2014 року у справі №
911/2682/14.

Крім того, позивач просить покласти на
відповідачів витрати, пов'язані з
оплатою послуг адвоката в розмірі 1 100,00
грн.

На підтвердження своїх вимог в цій
частині позивачем надано суду, зокрема,
договір про надання адвокатських
послуг № 25-60/03 від 25.03.2013 року, акт
здачі-приймання виконаних робіт щодо
надання адвокатських послуг (правової
допомоги) від 24.02.2014 року, копію
свідоцтва про право на заняття
адвокатською діяльністю № 3888 від 29.10.2009
року, платіжне доручення № 270 від
29.03.2013 року на суму 1 100,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 5 ст. 49 ГПК України, суми, які
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуг
перекладача, адвоката, витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються при задоволенні позову -
на відповідача.

України, судові витрати складаються з
судового збору, сум, що підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, призначеної господарським
судом, витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи.

Вирішуючи питання про розподіл витрат,
які підлягають сплаті за послуги
адвоката, господарський суд має
враховувати, що розмір відшкодування
названих витрат не повинен бути
неспіврозмірним, тобто явно завищеним
(Інформаційний лист Вищого
господарського суду України № 01-8/155 від
13.02.2002р.).

При вирішенні питань, пов'язаних з
оплатою послуг адвоката, слід також
враховувати викладене в абзаці
третьому пункту 11 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України №
01-8/973 «Про деякі питання практики
застосування у вирішенні спорів
окремих норм процесуального права» від
14.12.2007р., за яким у визначенні розумно
необхідного розміру сум, які
підлягають сплаті за послуги адвоката,
можуть братися до уваги, зокрема: час,
який міг би витратити на підготовку
матеріалів кваліфікований фахівець;
вартість оплати відповідних послуг
адвокатів, яка склалася в країні або в
регіоні; тривалість розгляду і
складність справи тощо.

Дослідивши матеріали справи та
визначаючи роль адвоката ОСОБА_3 у
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді справи № 911/628/14, суд вважає
заявлену суму витрат на послуги
адвоката в розмірі 1 100, 00 грн.
співрозмірною з ціною позову,
обґрунтованою та правомірною.

Відповідно до положень статті 49 ГПК
України судовий збір у розмірі 113,01 грн.
та витрати на оплату послуг адвоката у
розмірі 68,04 грн. підлягають стягненню
солідарно з відповідача-1 та
відповідча-2, судовий збір у розмірі 1
405,96 грн. та витрати на оплату послуг
адвоката у розмірі 846,50 грн. підлягає
стягненню з відповідача-2 пропорційно
задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з
обмеженою відповідальністю «ПК
Трейдсервісгруп» (08633, Київська обл.,
Васильківський район, с. Мархалівка,
вул. Комсомольська, буд. 22, код 38267861) та
Селянського фермерського господарства
«Оріана» (32100, Хмельницька обл., смт.
Ярмолтнці, вул. Крупської, 2, код 14160492) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, вул. Академіка
Заболотного, 38, офіс 23, код 38039872) 1 000
(одну тисячу) грн. 00 коп. пені, 113 (сто
тринадцять) грн. 01 коп. судового збору, 68
(шістдесят вісім) грн. 04 коп. витрат на
оплату послуг адвоката.

Стягнути з Селянського фермерського
господарства «Оріана» (32100, Хмельницька
обл., смт. Ярмолтнці, вул. Крупської, 2,
код 14160492) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, вул. Академіка
Заболотного, 38, офіс 23, код 38039872) 2 094 (дві
тисячі дев'яносто чотири) грн. 73 коп. 3%
річних, 10 332 (десять тисяч триста
тридцять дві) грн. 21 коп. пені, 1 405 (одну
тисячу чотириста п'ять) грн. 96 коп.
судового збору, 846 (вісімсот сорок
шість) грн. 50 коп. витрат на оплату
послуг адвоката.

В іншій частині в позові відмовити.

Після вступу рішення в законну силу
видати накази.

Рішення набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 07.04.2014 р.

Суддя
Т.Д. Лилак