РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2014 р.
Справа № 918/1606/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Філіпова Т.Л.

судді
Бучинська Г.Б. ,

судді Дужич
С.П.

при секретарі Карпець О.О.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - Дорощук М. К.

прокурора - Шпинта С.М.

третьої особи на стороні позивача -
Котик М. С.

третьої особи на стороні відповідача -
не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
Державного підприємства МВС України
"Рівне-Інформ-Ресурси" на рішення
господарського суду Рівненської
області від "12" грудня 2013 р. у справі
№918/1606/13

за позовом Рівненського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері в інтересах держави
в особі Великоомелянської сільської
ради

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача Державна інспекція
сільського господарства в Рівненській
області

до відповідача Державного
підприємства МВС України
"Рівне-Інформ-Ресурси"

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача Відділ Державтоінспекції
УМВС України в Рівненській області

про звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 12.12.2013 р. у
справі №918/1606/13 (суддя Качур А.М.)
задоволено позов Рівненського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері в
інтересах держави в особі
Великоомелянської сільської ради за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача - Державної інспекції
сільського господарства в Рівненській
області до Державного підприємства МВС
України "Рівне-Інформ-Ресурси" за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - Відділу
Державтоінспекції УМВС України в
Рівненській області про звільнення
самовільно зайнятої земельної ділянки.

Суд першої інстанції, приймаючи
рішення, виходив з того, що позовні
вимоги відповідають чинному
законодавству і фактичним обставинам
справи, підтверджені належними
доказами.

Не погоджуючись із рішенням
господарського суду Рівненської
області від 12.12.2013 р. у справі №918/1606/13,
Державне підприємство МВС України
"Рівне-Інформ-Ресурси" подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
Рівненської області від 12.12.2013 р. по
справі №918/1606/13. Постановити нове
рішення, яким відмовити Рівненському
прокурору з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері в
інтересах держави в особі
Великоомелянської сільської ради в
задоволенні позовних вимог щодо
звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки.

В апеляційній скарзі Державне
підприємство МВС України
"Рівне-Інформ-Ресурси" посилається на
ту обставину, що господарський суд
Рівненської області порушив норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
питання та винесення помилкового
рішення. Крім того, суд не в повному
обсязі з'ясував обставини, що мають
значення для справи.

Зокрема апелянт зазначає, що
самовільному зайняттю земельних
ділянок притаманні такі юридичні
ознаки, як: з об'єктивної сторони - це
будь-які дії особи, які свідчать про
фактичне заволодіння чи використання
земельної ділянки; відсутність при
цьому відповідного рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування про її відчуження або
надання у користування; відсутність
вчиненого правочину щодо такої
земельної ділянки; такі дії є
неправомірними, тобто їх правомірність
не закріплена жодним
нормативно-правовим актом України; з
суб'єктивної сторони такі дії є
винними, а також для цього
правопорушення характерна лише умисна
форма вини.

Відтак, скаржник звертає увагу, що ним
не здійснювалось зайняття земельної
ділянки поза волею власника останньої,
що вказує на самовільність такого
зайняття і на відсутність жодних
правочинів, вчинених між особою, що
зайняла земельну ділянку, та її
власником. Судом першої інстанції не
було враховано, що жодних звернень
Великоомелянської сільської ради з
приводу самовільного заняття
земельної ділянки не було.

Крім того, 23 серпня 2013 р. Державним
підприємством МВС України
"Рівне-Інформ-Ресурси" було направлено
лист до Великоомелянської сільської
ради з метою надання даної земельної
ділянки в оренду (вих. № 112 від 23.08.2013 р.).

З відповіді, наданої скаржнику,
вбачається, що виділення даної
земельної ділянки не належить до
компетенції Великоомелянської
сільської ради і вона не могла прийняти
рішення про передачу даної земельної
ділянки відповідачу у власність або в
користування, однак суд не звернув на
дану обставину уваги, більше того в
своєму рішенні зазначив, що таке
рішення Великоомелянської сільської
ради відсутнє.

Також, судом першої інстанції не було
враховане звернення відповідача від
05.12.2013 р. вих. № 179 до Головного
управління Держземагентства в
Рівненській області як до
компетентного органу з приводу надання
даної земельної ділянки в оренду.

25 грудня 2013 р. було отримано відповідь
Головного управління Держземагентства
в Рівненській області (вих.8-17-0.51-5102/2-13),
де зазначений перелік необхідних
документів, які необхідно додати до
клопотання ДП МВС України
"Рівне-Інформ-Ресурси" для отримання
земельної ділянки в оренду, на даний
час формується пакет документів.

Отже, судом не були враховані вжиті
відповідачем заходи по отриманню даної
земельної ділянки в оренду.

Відтак, під час винесення
господарським судом Рівненської
області рішення від 12.12.2013 р. мало місце
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які господарський
суд визнав встановленими. Це призвело
до винесення неправильного рішення, що
є підставою для його скасування в
апеляційному порядку згідно з ст.104 ГПК
України та винесення нового рішення.

Ухвалою Рівненського
апеляційного господарського суду від
27.02.2014 р. апеляційну скаргу Державного
підприємства МВС України
"Рівне-Інформ-Ресурси" прийнято до
провадження, справу призначено до
слухання.

24.03.2014 р. Державна інспекція
сільського господарства в Рівненській
області надала Рівненському
апеляційному господарському суду
відзив на апеляційну скаргу, у якому
просить апеляційну скаргу Державного
підприємства МВС України
"Рівне-Інформ-Ресурси" залишити без
задоволення, рішення господарського
суду Рівненської області від 12.12.2013 р. -
без змін.

У судовому засіданні представник
відповідача - Державного підприємства
МВС України "Рівне-Інформ-Ресурси"
підтримав доводи, викладені в
апеляційній скарзі, та надав пояснення
на обґрунтування своєї правової
позиції. Вважає, що рішення
господарського суду Рівненської
області від 12.12.2013 р. у справі №918/1606/13 є
незаконним та таким, що прийняте з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, тому просить
його скасувати і винести нове рішення,
яким відмовити у задоволені позову.

Прокурор Рівненської прокуратури
з нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері заперечив проти
доводів апеляційної скарги та надав
пояснення на обґрунтування своєї
правової позиції. Вважає, що рішення
господарського суду Рівненської
області від 12.12.2013 р. у справі №918/1606/13 є
законним та обґрунтованим, тому
просить залишити його без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача - Державної
інспекції сільського господарства в
Рівненській області Котик М.С.
підтримала позицію прокурора в повному
обсязі та надала пояснення щодо
обставин справи.

В судове засідання не прибули
представник позивача та представник
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача, хоча про час і
місце розгляду апеляційної скарги були
повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, вивчивши матеріали справи,
наявні в ній докази, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, Рівненський
апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи,
17.11.2005 р. рішенням Великоомелянської
сільської ради №461 погоджено ВДАІ УМВС
України в Рівненській області
відведення земельної ділянки площею
0,2830 га в оренду строком на 10 років за
рахунок земель Львівської залізниці
для облаштування спеціального
майданчика для тимчасового зберігання
затриманих транспортних засобів.
Відділу Державної автомобільної
інспекції УМВС України в Рівненській
області звернутися з клопотанням про
надання дозволу на виготовлення
технічної документації до Рівненської
районної державної адміністрації, а
технічну документацію із землеустрою
подати для розгляду та погодження до
Великоомелянської сільської ради.

23.03.2012 р. Відділ Державної
автомобільної інспекції УМВС України в
Рівненській області та Державне
підприємство МВС України
"Рівне-Інформ-Ресурси" уклали договір
№29 про спільну діяльність, метою якого
є належне зберігання тимчасово
затриманих транспортних засобів,
відповідно до Порядку тимчасового
затримання та зберігання транспортних
засобів на спеціальних майданчиках і
стоянках, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 17
грудня 2008 року №1102, за адресою:
Рівненська область, м. Рівне, вул.
Дворецька (спеціальний майданчик
площею 0,2830 га.).

Відповідно до даного договору Відділ
Державтоінспекції УМВС України в
Рівненській області доручає, а
Державне підприємство МВС України
"Рівне-Інформ-Ресурси" бере на себе
зобов'язання здійснювати господарську
діяльність шляхом надання фізичним та
юридичним особам послуг з тимчасового
відповідального зберігання затриманих
транспортних засобів. (п.1.2 договору)

27.06.2013 р. державними інспекторами
Державної інспекції сільського
господарства в Рівненській області
проведено обстеження земельної
ділянки, яка знаходиться в районі вул.
Дворецької м. Рівне, площею 0,2830 га, на
якій знаходиться спецмайданчик для
зберігання транспортних засобів, що
вилучаються в адміністративному
порядку працівниками Державної
автомобільної інспекції. За
результатами обстеження земельної
ділянки складено Акт № 078/4, відповідно
до якого державними інспекторами
встановлено, що Державне підприємство
МВС України "Рівне-Інформ-Ресурси"
самовільно зайняло та використовує
вказану земельну ділянку, документи, що
підтверджують державну реєстрацію
права власності, права постійного
користування чи права оренди відсутні.

04.07.2013 р. Прокуратурою Рівненської
області із залученням спеціалістів
Державної інспекції сільського
господарства в Рівненській області
було проведено перевірку додержання
вимог земельного законодавства
Державним підприємством МВС України
"Рівне-Інформ-Ресурси". За результатами
перевірки складено Акт № 94/3 від 04.07.2013
р.

Проведеною перевіркою встановлено, що
відповідач на території
Великоомелянської сільської ради
використовує земельну ділянку площею
0,2830 га земель промисловості,
транспорту, зв'язку, енергетики.

Даних щодо укладання договору оренди
на земельну ділянку між Державним
підприємством МВС України
"Рівне-Інформ-Ресурси" та
Великоомелянською сільською радою
перевіркою не встановлено.

Заподіяна внаслідок самовільного
використання земельної ділянки шкода
визначена згідно Методики,
затвердженої постановою КМУ № 963 від
25.07.2007 р., та відшкодована відповідачем
згідно платіжного доручення № 1003 від
18.07.2013 р.

У зв'язку з виявленими порушеннями
державним інспектором сільського
господарства в Рівненській області
було складено протокол про
адміністративне правопорушення № 000497
від 05.07.2013 р. та винесено постанову про
накладення адміністративного
стягнення № 000497 від 05.07.2013 р. відносно
директора відповідача ОСОБА_6.
Зазначена постанова відповідачем
виконана шляхом оплати штрафу у
розмірі 340,00 грн.

Державною інспекцією сільського
господарства в Рівненській області
було видано припис №94/2 від 05.07.2013 р. на
усунення відповідачем виявлених
недоліків у тридцятиденний строк.

Відповідач вимог припису не виконав, а
тому Державною інспекцією сільського
господарства в Рівненській області
було повторно видано припис №094/14 від
30.08.2013 р. та зобов'язано відповідача
усунути виявлені недоліки у
тридцятиденний строк.

Проте, як встановлено судом, станом на
час розгляду справи, відповідач не
усунув виявлені порушення земельного
законодавства, підстави для
користування відповідачем зазначеною
земельною ділянкою відсутні.

З урахуванням вищевикладеного,
прокурор з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері в
інтересах держави в особі
Великоомелянської сільської ради
звернувся до господарського суду
Рівненської області з позовом до
Державного підприємства МВС України
"Рівне-Інформ-Ресурси" про звільнення
самовільно зайнятої земельної ділянки,
площею 0,2830 га, яка знаходиться на
території Великоомелянської сільської
ради за межами населеного пункту в
районі вулиці Дворецької, на розі
вулиці Басівкутської м. Рівне.

Дослідивши матеріали справи та
обставини на предмет повноти їх
встановлення, надання їм судом першої
інстанції належної юридичної оцінки,
вивчивши доводи апеляційної скарги
стосовно дотримання норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно ч.1 ст. 13 Конституції
України земля, її надра, атмосферне
повітря, водні та інші природні
ресурси, які знаходяться в межах
території України, природні ресурси її
континентального шельфу, виключної
(морської) економічної зони є об'єктами
права власності Українського народу.
Від імені Українського народу права
власника здійснюють органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
цією Конституцією.

Статтею 142 Конституції України
встановлено, що матеріальною і
фінансовою основою місцевого
самоврядування є рухоме і нерухоме
майно, доходи місцевих бюджетів, інші
кошти, земля, природні ресурси, що є у
власності територіальних громад сіл,
селищ, міст, районів у містах, а також
об'єкти їхньої спільної власності, що
перебувають в управлінні районних і
обласних рад.

Відповідно до ст.2 Земельного кодексу
України земельними відносинами є
суспільні відносини щодо володіння,
користування і розпорядження землею,
суб'єктами в яких виступають громадяни,
юридичні особи, органи місцевого
самоврядування та органи державної
влади, а об'єктами землі в межах
території України, земельні ділянки та
права на них, у тому числі на земельні
паї (частки).

Пунктом 12 Перехідних положень
Земельного кодексу України визначено,
що до розмежування земель державної і
комунальної власності повноваження
щодо розпорядження землями в межах
населених пунктів, крім земель,
переданих у приватну власність,
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Статтею 12 Земельного кодексу України
встановлено, що розпорядження землями
територіальної громади міста, передача
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян та
юридичних осіб, надання земельних
ділянок у користування відноситься до
повноважень відповідної міської ради.

Відповідно до частини 1 статті 116
Земельного кодексу України громадяни
та юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до статті 187 Земельного
кодексу України, контроль за
використанням та охороною земель
полягає в забезпеченні додержання
органами державної влади, органами
місцевого самоврядування,
підприємствами, установами,
організаціями і громадянами
земельного законодавства України.

Закон України "Про державний контроль
за використанням та охороною земель"
визначає правові, економічні та
соціальні основи організації
здійснення державного контролю за
використанням та охороною земель і
спрямований на забезпечення
раціонального використання і
відтворення природних ресурсів та
охорону довкілля.

Статтею 2 цього Закону передбачено, що
серед основних завдань державного
контролю за використанням та охороною
земель є забезпечення додержання
органами державної влади, органами
місцевого самоврядування, фізичними та
юридичними особами земельного
законодавства України.

Відповідно до статті 125 Земельного
кодексу України право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Перелік документів, які посвідчують
право на земельну ділянку,
встановлений статтею 126 ЗК України,
зокрема згідно вказаної норми право
власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, право
постійного користування земельною
ділянкою - державним актом на право
постійного користування, а право
оренди земельної ділянки - договором
оренди землі, зареєстрованим
відповідно до закону.

За статтею 1 Закону України "Про
державний контроль за використанням та
охороною земель" під самовільним
зайняттям земельної ділянки
розуміються будь-які дії, що свідчать
про фактичне використання земельної
ділянки за відсутності відповідного
рішення органу виконавчої влади чи
органу місцевого самоврядування про її
передачу у власність або надання у
користування (оренду) або за
відсутності вчиненого правочину щодо
такої земельної ділянки, за винятком
дій, які відповідно до закону є
правомірними.

Таким чином, відповідно до наведених
вимог закону обов'язковою умовою
фактичного використання земельної
ділянки є наявність у особи, що її
використовує, правовстановлюючих
документів на цю земельну ділянку.
Відсутність таких документів у особи
на час прийняття судом рішення є
самовільним зайняттям земельної
ділянки.

У матеріалах справи наявні належним
чином засвідчені копії викопіювання з
території Великоомелянської сільської
ради та лист сільського голови № 420 від
03.07.2013 р., з яких вбачається, що земельна
ділянка орієнтовною площею 0,2830 га
відноситься до земель запасу поза
межами населеного пункту. Категорія
земель - землі промисловості,
транспорту та енергетики.

Як було вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, земельна ділянка
орієнтовною площею 0,2830 га
використовується Державним
підприємством МВС України
"Рівне-Інформ-Ресурси", знаходиться на
території Великоомелянської сільської
ради. На час розгляду справи
Великоомелянська сільська рада не
приймала рішення про передачу
відповідачу у власність або в
користування земельну ділянку, зайняту
ним.

Колегія суддів погоджується із судом
першої інстанції, що Державне
підприємство МВС України
"Рівне-Інформ-Ресурси" займає спірну
земельну ділянку за відсутності
правовстановлюючих документів,
передбачених статтями 125, 126 ЗК України,
що підтверджується матеріалами
перевірки дотримання відповідачем
вимог земельного законодавства. Під
час розгляду справи відповідач не
подав до суду відповідних
правовстановлюючих документів.

У апеляційній скарзі Державне
підприємство МВС України
"Рівне-Інформ-Ресурси" посилається на
те, що 23.03.2012 р. між ним та Відділом
Державної автомобільної інспекції
УМВС України в Рівненській області
було укладено договір про спільну
діяльність № 29. Звертає увагу колегії
суддів на те, що пунктом 2 Постанови КМУ
№ 1102 від 17.12.2008 р. підрозділам Державної
автомобільної інспекції дозволено
укладати договори з державними
підприємствами, які належать до сфери
управління Міністерства внутрішніх
справ. Зазначає, що підприємству було
передано не лише транспортні засоби, а
й спеціально облаштований майданчик по
вул. Дворецькій в м. Рівне. Вважає що,
користування земельною ділянкою є
таким, що випливає із закону.

Проте, зі змісту вищезазначених
документів, колегія суддів приходить
до висновку, що Відділ Державної
автомобільної інспекції УМВС України в
Рівненській області не уповноважений
передавати спірну земельну ділянку в
користування Державному підприємству
МВС України "Рівне-Інформ-Ресурси", а
тому договір про спільну діяльність
23.03.2012 р. № 29 не може бути належним
доказом правомірності використання
спірної земельної ділянки.

Разом з тим, колегія суддів дослідила
рішення Великоомелянської сільської
ради №461 від 17.11.2005 р., та встановила, що
Великоомелянська сільська рада лише
погодила відведення земельної ділянки
в оренду на 10 років Відділу Державної
автомобільної інспекції УМВС України в
Рівненській області. При цьому, Відділ
Державної автомобільної інспекції
УМВС України в Рівненській області
повинен був звернутись з клопотанням
про надання дозволу на виготовлення
технічної документації до Рівненської
районної державної адміністрації, а
технічну документацію із землеустрою
подати для розгляду та погодження до
Великоомелянської сільської ради.

У розумінні частини 1 статті 79
Земельного кодексу України таке
рішення не надає права на використання
відповідної земельної ділянки з
установленими межами, певним місцем
розташування.

Крім того, погодження щодо відведення
земельної ділянки надавалося
Великоомелянською сільською радою не
Державному підприємству МВС України
"Рівне-Інформ-Ресурси", а Відділу
Державної автомобільної інспекції
УМВС України в Рівненській області.

Відповідно до частини 5 статті 6 Закону
України "Про оренду землі" право оренди
земельної ділянки підлягає державній
реєстрації відповідно до закону.

Зазначена вимога як Відділом Державної
автомобільної інспекції УМВС України в
Рівненській області, так і Державним
підприємством МВС України
"Рівне-Інформ-Ресурси" не виконана.

Слід також зазначити, що відповідно до
змісту статті 8 Закону України "Про
оренду землі", орендована земельна
ділянка або її частина може
передаватися орендарем у суборенду без
зміни цільового призначення, лише якщо
це передбачено договором оренди або за
письмовою згодою орендодавця, а
договір суборенди земельної ділянки
підлягає державній реєстрації.

Доказів щодо передачі йому спірної
земельної ділянки на підставі договору
суборенди відповідач суду не надав.

Скаржник у апеляційній скарзі
посилався на те, що 23 серпня 2013 р. листом
№112 відповідач звертався до позивача з
метою отримання спірної земельної
ділянки в оренду.

Колегія суддів встановила, що на
вказане звернення відповідача
Великоомелянською сільською радою
надано відповідь (лист № 544 від 02.09.2013
р.), в якій роз'яснено, що для оформлення
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку Державному
підприємству МВС України
"Рівне-Інформ-Ресурси" необхідно
звернутись в обласне управління
Держземагентства у Рівненській
області.

Як роз'яснено в пункті 3.1. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України №6 від 17.05.2011 р. "Про деякі
питання практики розгляду справ у
спорах, що виникають із земельних
відносин", відповідно до вимог чинного
законодавства обов'язковою умовою
фактичного використання земельної
ділянки є наявність у особи, що її
використовує, правовстановлюючих
документів на цю земельну ділянку, а
відсутність таких документів може
свідчити про самовільне зайняття
земельної ділянки. Разом з тим, у
вирішенні питання про застосування
відповідальності за самовільне
зайняття земельної ділянки
господарським судам необхідно
враховувати, що саме по собі
встановлення судом наявності
фактичного користування земельною
ділянкою без документів, що
посвідчують права на неї, не є
достатньою підставою для кваліфікації
такого використання земельної ділянки
як самовільного її зайняття.
Господарським судам у вирішенні таких
спорів необхідно досліджувати, чи
передбачено спеціальним законом
отримання правовстановлюючих
документів на земельну ділянку для
розміщення певних об'єктів, причини
відсутності таких документів у особи,
що використовує земельну ділянку,
наявність у особи права на отримання
земельної ділянки у власність чи в
користування, вжиття нею заходів до
оформлення права на земельну ділянку
тощо.

Оскільки в матеріалах справи наявні
належні докази, які підтверджують
відсутність у відповідача оформлених у
встановленому законом порядку
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку площею 0,2830 га,
розташовану в районі вулиці
Дворецької, на розі вулиці
Басівкутської м. Рівне, і даний факт у
встановленому законом порядку не
спростований відповідачем, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що останній
самовільно зайняв цю земельну ділянку.

Відповідно до частини 1 статті 212 ЗК
України самовільно зайняті земельні
ділянки підлягають поверненню
власникам землі або землекористувачам
без відшкодування затрат, понесених за
час незаконного користування ними.

Частиною 2 вищезазначеної статті
передбачено, що приведення земельних
ділянок у придатний для використання
стан, включаючи знесення будинків,
будівель і споруд, здійснюється за
рахунок громадян або юридичних осіб,
які самовільно зайняли земельні
ділянки.

Повернення самовільно зайнятих
земельних ділянок провадиться за
рішенням суду (частина 3 статті 212 ЗК
України).

Враховуючи те, що позивачем та
прокурором на підставі належних та
допустимих доказів було доведено факт
самовільного зайняття спірної
земельної ділянки відповідачем,
колегія суддів вважає позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Що стосується доводів апеляційної
скарги, то колегія суддів наголошує на
наступному. Скаржник в апеляційній
скарзі зазначає, що судом першої
інстанції не були враховані вжиті
відповідачем заходи по отриманню даної
земельної ділянки в оренду, а саме:
звернення відповідача від 05.12.2013 р. вих.
№ 179 до Головного управління
Держземагентства в Рівненській
області як до компетентного органу з
приводу надання даної земельної
ділянки в оренду, на яке 25 грудня 2013 р.
було надано відповідь (вих.8-17-0.51-5102/2-13) з
переліком документів, які необхідно
додати до клопотання ДП МВС України
"Рівне-Інформ-Ресурси" для отримання
земельної ділянки в оренду.

Однак, колегія суддів критично
ставиться до даних доводів, оскільки
відповідач не надав ці докази суду
першої інстанції, тобто не вжив
необхідних заходів щодо повідомлення
суду першої інстанції про звернення до
компетентного органу щодо надання
земельної ділянки в оренду. Щодо
неврахування судом першої інстанції
листа (вих.8-17-0.51-5102/2-13) від 25 грудня 2013 р.,
то колегія суддів звертає увагу
скаржника на те, що даний лист не міг
бути досліджений, оскільки він
датований після прийняття рішення
господарського суду Рівненської від
12.12.2013 р., що унеможливило його
дослідження судом першої інстанції.

Відтак з урахуванням вищевикладеного,
доводи апеляційної скарги Державного
підприємства МВС України
"Рівне-Інформ-Ресурси" суд апеляційної
інстанції не вважає переконливими та
відхиляє.

Як роз'яснено у Постанові Пленуму
Вищого господарського суду України №6
від 23.03.2012 р. "Про судове рішення",
рішення з господарського спору повинно
прийматись у цілковитій відповідності
з нормами матеріального і
процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки судом належних і допустимих
доказів у конкретній справі.

Рішення суду першої інстанції
указаним вимогам відповідає.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що доводами апеляційної
скарги висновків господарського суду
не спростовано, підстав для скасування
або зміни рішення, встановлених
статтею 104 Господарського
процесуального кодексу України, не
встановлено, а відтак апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення,
рішення господарського суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,109,110
Господарського процесуального кодексу
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства МВС України
"Рівне-Інформ-Ресурси" на рішення
господарського суду Рівненської
області від 12.12.2013 р. у справі №918/1606/13
залишити без задоволення, рішення суду
першої інстанції - без змін.

Справу №918/1606/13 повернути до
господарського суду Рівненської
області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття. Постанову суду
апеляційної інстанції може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили.

Головуючий суддя
Філіпова Т.Л.

Суддя
Бучинська Г.Б.

Суддя
Дужич С.П.