ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року
Справа № 915/255/14

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської
області у складi головуючого суддi
Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Дроботун
Л.Ю.,

представників першого позивача:
Путятіної Н.І. - дов. №1074 від 21.03.2014,

Мечинської
І.Ю. - дов. №3 від 08.01.2014,

представника другого позивача:
Старчеуса О.С. - дов. №220/755/д від 28.11.2013,

представника прокуратури: Дударєва
В.В.,

представника відповідача: не з'явився,

розглянувши у судовому засіданні
справу

за позовом: Миколаївського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері (54001, м.Миколаїв,
вул.Нікольська, 18а) в інтересах Держави
в особі

1. Міністерства оборони України
(03168, м.Київ, Повітрофлотський проспект,
6),

2. Квартирно-експлуатаційний
відділ м.Миколаєва (54056, м.Миколаїв,
пр.Миру, 62-А)

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_6

(АДРЕСА_1)

про: стягнення 2740,83 грн., з яких: 2481,66 грн.
заборгованості з орендної плати, 228,67
грн. компенсації податку на землю та
30,50 грн. пені.

Згідно заяви від 24.03.2014: стягнення 2484,66
грн. заборгованості з орендної плати,
225,67 грн. компенсації податку на землю
та 28,61 грн. пені, -

в с т а н
о в и в:

Миколаївський прокурор з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері в
інтересах Держави особі Міністерства
оборони та Квартирно-експлуатаційного
відділу м.Миколаєва звернувся до
господарського суду з позовними
вимогами про стягнення з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_6 2481,66 грн.
заборгованості з орендної плати, 228,67
грн. компенсації податку на землю та
30,50 грн. пені за несвоєчасну сплату
орендної плати.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, відзив по суті заявлених
позовних вимог не надав, про час та
місце судового засідання був
повідомлений належним чином про що
свідчить відмітка на поштовому
повідомленні № 831 (а.с.30).

25.03.2014 позивач-1 подав до
відділу документального забезпечення
суду клопотання в якому зазначає, що
при складанні позовної заяви в назві
була допущена помилка, а саме: замість
«Позовна заява про відшкодування
завданих державі збитків» вважати
вірним «Позовна заява про стягнення
заборгованості за Договором оренди». В
наданому суду клопотанні позивач також
зменшує розмір позовних вимог та
просить стягнути з відповідача 2484,66
грн. заборгованості з орендної плати,
225,67 грн. компенсації податку на землю
та 28,61 грн. пені.

25.03.2014 позивач-1 на виконання
вимог ухвали суду від 03.03.2014 надав до
господарському суду пояснення
стосовно розрахунку частини податку на
землю, який підлягав оплаті
відповідачем по договору оренди
№98/КЕВ/2011 від 30.12.2011.

Під час розгляду справи,
представники сторін підтримали доводи,
викладені у позові.

У судовому засіданні 25.03.2014 судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

При прийнятті рішення судом взято до
уваги наступне.

30.12.2011 між Квартирно експлуатаційним
відділом м.Миколаїва та ФОП ОСОБА_6
укладено договір оренди №98/КЕВ/2011
(а.с.7-14) (надалі - Договір), згідно умов
якою орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
нерухоме військове майно - нежитлове
приміщення складу площею 98 кв.м будівлі
АДРЕСА_2, вартість якого визначена на
30.06.2011 за незалежною оцінкою та
становить згідно з актом оцінки: 50870,0
грн. (додаток №3 ) (п.1.1. Договору).

Згідно п. 2.1 Договору, - відповідач
вступає у строкове платне користування
Майном у термін, указаний у договорі,
але не раніше дати підписання
сторонами цього Договору (вразі оренди
нерухомого майна в строк 3 (три) роки і
більше- не раніше дати державної
реєстрації договору) та акта
приймання-передачі Майна.

Згідно акту приймання-передачі від
01.02.2012 передав відповідачеві в оренду
нежитлове приміщення будівлі складу
АДРЕСА_2, площею 98,0 кв.м (а.с.15).

Пунктом 3.1 Договору сторони встановили,
що орендна плата встановлена без ПДВ за
базовий місяць (червень 2011 року) на
рівні 700,0 грн., за результатами конкурсу
з врахуванням моніторингу орендної
плати на аналогічних об'єктах оренди,
але не нижче орендної плати, визначеної
на підставі Методики розрахунку
орендної плати за державне майно та
пропорції її розділу, затвердженої
постановою КМУ від 04.10.95 №786 (із змінами)
(надалі - Методика), яка становить без
ПДВ за базовий місяць розрахунку
(червень 2011 року) 635,88грн. (додаток №5).

Орендна плата за перший місяць оренди
визначається шляхом корегування
базової орендної плати на індекси
інфляції за період з базового до
першого місяця оренди. Нарахування ПДВ
на суму орендної плати здійснюється у
порядку, визначеному чинним
законодавством (п.3.2 Договору). Орендна
плата за кожний наступний місяць
визначається шляхом коригування
орендної плати за попередній місяць на
індекс інфляції за наступний місяць
(п.3.3 Договору).

У відповідності до вимог п.3.6 Договору, -
орендна плата у розмірі 100%
перераховується відповідачем до
спеціального фонду державного бюджету
на спеціальний рахунок позивача в
територіальному органі Державного
казначейства щомісячно не пізніше 15
числа місяця, наступного за звітним.

Позивач в позовній заяві вказує на те,
що відповідач зобов'язання за
Договором не виконав, не здійснив
орендну плату за листопад, грудень 2013
року та січень 2014 року, внаслідок чого у
відповідача виникла заборгованість зі
сплати орендної плати, яка згідно
розрахунку позовних вимог складає 2484,66
грн. (а.с. 41).

Позивачем-1 на адресу ФОП ОСОБА_6
направлялись претензії №187 від 17.01.2014
(а.с.25) та №481 від 14.02.2014 (а.с.26) з вимогою
добровільно сплатити заборгованість,
до теперішнього часу відповіді на
листи не надходили, заборгованість не
погашена.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що
відповідно до ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно ст.ст.628,629 ЦК України, зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства. Договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно з ст.283 Господарського кодексу
України за договором оренди одна
сторона (орендодавець) передає другій
стороні (орендареві) за плату на певний
строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст.ст.525,526 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Враховуючи викладене суд приходить до
висновку, що позовні вимоги про
стягнення з відповідача
заборгованості з орендної плати в
розмірі 2484,66 грн. є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Згідно п.5.15 Договору, орендар
зобов'язався щомісячно компенсувати
орендодавцю кошти у розмірі частини
податку на землю пропорційно площі
землі, яку займає здане в оренду
нерухоме майно, а також прилегла до
будівлі чи споруди земельна ділянка
площею 0,03 Га, на яку орендарю
відповідно до чинного законодавства
надається право користування для
досягнення мети оренди.

На виконання зазначеного пункту
позивач нарахував та просить суд
стягнути з відповідача компенсацію
податку на землю за період з листопада
2013 року по січень 2014 року в сумі 225,67 грн.
(а.с.41), при цьому щомісячний розмір
податку на землю у 2013 році позивачем
був нарахований у сумі 54,65 грн. з
урахуванням того, що у той період
відповідач фактично користувався
земельною ділянкою площею 108,0 кв.м, а
щомісячний розмір податку на землю у 2014
році позивачем нарахований у сумі 116,37
грн., оскільки з 03.09.2013 позивач почав
додатково використовувати земельну
ділянку площею 132,0 кв.м, що
підтверджено відповідним актом (а.с.44).

Перевіривши наданий позивачем-1
розрахунок податку на землю, суд дійшов
висновку про його обґрунтованість, у
зв'язку з чим позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача компенсації
податку на землю за період з листопада
2013 року по січень 2014 року в сумі 225,67 грн.
також підлягають задоволенню.

Пунктом 3.7. Договору встановлено, що
орендна плата, перерахована
несвоєчасно або не в повному обсязі,
підлягає індексації і стягується до
бюджету у визначеному пунктом 3.6
Договору співвідношенні відповідно до
чинного законодавства України з
урахуванням пені в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ на дату
нарахування пені від суми
заборгованості, за кожен день
прострочення, включаючи день оплати.

На підставі п.3.7 Договору, у
відповідності до вимог Закону України
«Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
№543/96-ВР від 22.11.1996 (із змінами та
доповненнями) та приписів ч.6 ст.232 ГК
України, позивачем виконано розрахунок
пені за порушення строків сплати
орендних платежів в розмірі 28,61 грн. за
період з 16.12.2013 по 17.02.2014.

Відповідачем розрахунок пені не
заперечений та не спростований.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги в частині стягнення
пені також обґрунтовані, підтверджені
матеріалами справи та є такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Будь - яких доказів того, що відповідач
належним чином і в повному обсязі
виконав свої зобов'язання, відповідач,
у порушення приписів ст. 33 ГПК України,
суду не надав, тобто не довів
безпідставність позовних вимог, тоді
як надані позивачем докази, як
зазначалось вище, навпаки,
підтверджують неналежне виконання
відповідачем зобов'язань, а відтак і
обґрунтованість позовних вимог.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що зменшені позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 75, 82, 82-1, 84, 85 ГПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_6, АДРЕСА_1
(відомості про розрахункові рахунки
відсутні, ідент. № НОМЕР_1) на користь
Держави в особі Міністерства оборони
України, Квартирно-експлуатаційного
відділу міста Миколаєва, 54056,
м.Миколаїв, пр-т Миру, 62-а, (р/р 2746 в
УДК, Миколаївської області, МФО 826013 код
08029523) 2484,66 грн. заборгованості з
орендної плати, 28,61 грн. пені, 225,67 грн.
компенсації податку на землю.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_6, АДРЕСА_1 (відомості про
розрахункові рахунки відсутні, ідент.
№ НОМЕР_1) в дохід Спеціального фонду
Державного бюджету України судовий
збір в сумі 1827,00 грн.

4. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду, у відповідності зі ст.85
Господарського процесуального кодексу
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом

Згідно ст.ст.91, 93 Господарського
процесуального кодексу України,
сторони у справі, прокурор, треті особи,
особи, які не брали участь у справі,
якщо господарський суд вирішив питання
про їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили.

Апеляційна скарга подається через
місцевий господарський суд, який
розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення місцевим господарським
судом. У разі якщо в судовому засіданні
було оголошено лише вступну та
резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення оформлено у відповідності до
ст.84 ГПК України

та підписано суддею 31 березня 2014 року.

Суддя
М.В. Мавродієва