ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

02.04.2014
Справа № 917/2047/13

За скаргою Публічного акціонерного
товариства Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" на дії
Відділу державної виконавчої служби
Лохвицького районного управління
юстиції по справі №917/2047/13

за позовом Публічного акціонерного
товариства Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", вул.
Б.Хмельницького, 6, м. Київ, 01001

до Комунального підприємства
теплового господарства
"Лохвицятеплоенерго", вул. Сулицька, 3, м.
Лохвиця, Лохвицький район, Полтавська
область, 37200

про стягнення 166 615,53 грн.

Суддя Плотницька Н.Б.

Представники сторін:

Від стягувача (скаржника): Єршова С.В.,
дов. від 22.03.2013 №14-67

Від боржника: не з'явились

Від органу ДВС: не з'явились

Суть справи: розглядається скарга
Публічного акціонерного товариства
Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" на дії Відділу
державної виконавчої служби
Лохвицького районного управління
юстиції по справі №917/2047/13.

Стягувач в судовому засіданні
повідомив суду, що постановою Відділу
державної виконавчої служби
Лохвицького районного управління
юстиції від 21.04.2014 було відкрито
виконавче провадження № 42632343 за
наказом господарського суду від 09.12.2013
по справі №917/2047/13.

Боржник явку уповноваженого
представника в судове засідання не
забезпечив, повідомлений належним
чином, причини неявки суду не
повідомив.

Відділ державної виконавчої служби
Лохвицького районного управління
юстиції пояснень по суті скарги суду не
надав, явку уповноваженого
представника в судове засідання не
забезпечив, повідомлений належним
чином, причини неявки суду не
повідомив.

Розглянувши матеріали справи та
поданої скарги, суд встановив:

Рішенням господарського суду
Полтавської області від 21.11.2013 у справі
№917/2047/13 було задоволено позов
Публічного акціонерного товариства
Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" до Комунального
підприємства теплового господарства
"Лохвицятеплоенерго", стягнуто 166 615,53
грн. заборгованості та 3 332,31 грн.
судового збору.

09.12.2013 було видано наказ на примусове
виконання зазначеного рішення, який
стягувачем було пред'явлено до
виконання до Відділу державної
виконавчої служби Лохвицького
районного управління юстиції (далі -
орган ДВС) із заявою від 14.02.2014.

24.02.2014 органом ДВС було винесено
постанову №42214661 про відмову у
відкритті виконавчого провадження на
підставі п.8 частини першої статті 26 ЗУ
"Про виконавче провадження". Постанова
мотивована тим, що Комунальне
підприємстве теплового господарства
"Лохвицятеплоенерго"перебуває в стані
ліквідації та на ньому утворено
ліквідаційну комісію, а тому
виконавчий документ має пред'являтись
до виконання безпосередньо до
ліквідаційної комісії.

Стягувач з такими діями органу ДВС не
погодився та звернувся до суду зі
скаргою, в якій просить суд визнати
неправомірними дії органу ДВС щодо
відмови у відкритті виконавчого
провадження з виконання наказу
господарського суду від 09.12.2013, визнати
незаконною постанову від 24.02.2014 №42214661
про відмову у відкритті виконавчого
провадження та зобов'язати орган ДВС
прийняти до виконання вищезазначений
наказ.

Стосовно вимог стягувача щодо визнання
неправомірними дій органу ДВС та
визнання незаконною постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 6 Конституції
України органи законодавчої,
виконавчої та судової влади здійснюють
свої повноваження у встановлених цією
Конституцією межах і відповідно до
законів України. Стаття 19 Конституції
України також наголошує , що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Статтею 2 Закону України "Про державну
виконавчу службу" встановлено, що
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.
Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України "Про державну виконавчу
службу". Інші органи, установи,
організації і посадові особи
провадять окремі виконавчі дії у
випадках, передбачених законом, у тому
числі відповідно до статті 5 цього
Закону, на вимогу чи за дорученням
державного виконавця.

Згідно статті 25 Закону України "Про
державну виконавчу службу" державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

За статтею 67 Закону України "Про
державну виконавчу службу" у разі
ліквідації боржника - юридичної особи
виконавчий документ надсилається
ліквідаційній комісії (ліквідатору)
для вирішення питання про подальший
порядок виконання рішення у
встановленому законом порядку. У
разі якщо виконавчий документ
надіслано ліквідаційній комісії
(ліквідатору), виконавче провадження
підлягає закінченню в порядку,
встановленому цим Законом.

Таким чином, з приведених норм
вбачається, що дії органу ДВС щодо
відмови у відкритті виконавчого
провадження за наказом від 09.12.2013 по
справі №917/2047/13 не відповідають
законодавчим вимогам, а отже є
незаконними. З цього слідує, що
постанова про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 24.02.2014
№42214661 є недійсною. Враховуючи
наведене, суд задовольняє скаргу
стягувача в цій частині.

Стосовно вимог стягувача щодо
зобов'язання органу ДВС прийняти до
виконання наказ від 09.12.2013 по справі
№917/2047/13 суд зазначає наступне.

У вирішенні питань, які виникають у
розгляді скарг на рішення, дії або
бездіяльність посадових осіб
Державної виконавчої служби, до заяв
учасників виконавчого провадження
(заявників) мають застосовуватися
положення ГПК, якими врегульовано
аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18,
21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9
частини першої статті 63, статті 64,
розділів XI, XII, XII1 ГПК тощо.

Стаття 121-2 ГПК України, яка регулює
порядок розгляду скарг на дії чи
бездіяльність органів Державної
виконавчої служби не містить
спеціальної норми щодо того - як має
діяти суд у випадку якщо скаржник
відмовився від поданої скарги. Разом з
тим, відповідно до п. 1-1 частини першої
статті 80 ГПК України, господарський суд
припиняє провадження у справі, якщо
відсутній предмет спору.

В поданій скарзі стягувач просить
зобов'язати орган ДВС прийняти до
виконання наказ від 09.12.2013 по справі
№917/2047/13, про що винести відповідну
постанову. Проте на час розгляду скарги
постановою Відділу державної
виконавчої служби Лохвицького
районного управління юстиції від 21.04.2014
було відкрито виконавче провадження №
42632343 за наказом господарського суду
від 09.12.2013 по справі №917/2047/13, а тому суд
приходить до висновку про відсутність
предмету спору по даній скарзі на дії
органу ДВС в частині зобов'язання
прийняти наказ до виконання.

Враховуючи в їх сукупності положення
статей 121-2, 80 ГПК України, суд вважає за
можливе застосувати при розгляді
скарги в цій частині норми статті 80 ГПК
України та припинити провадження по
розгляду скарги в цій частині.

Керуючись п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 121-2
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

УХВАЛИВ :

1. Провадження по розгляду скарги на дії
Відділу державної виконавчої служби
Лохвицького районного управління
юстиції в частині зобов'язання
прийняти до виконання наказ від 09.12.2013
по справі №917/2047/13, про що винести
відповідну постанову - припинити.

2. В іншій частині скаргу задовольнити.

3. Визнати незаконними дії Відділу
державної виконавчої служби
Лохвицького районного управління
юстиції щодо відмови у відкритті
виконавчого провадження з виконання
наказу господарського суду від 09.12.2013
по справі №917/2047/13.

4. Визнати недійсною постанову від
24.02.2014 №42214661 про відмову у відкритті
виконавчого провадження.

5. Копії ухвали направити сторонам,
виконавчій службі.

Суддя
Плотницька Н.Б.