ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.04.2014
Справа № 905/830/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Мирошниченка Я.С., при
секретарі судового засідання
Татьковій Н.Г., розглянув у відкритому
судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "Великоанадольський
вогнетривкий комбінат", смт.
Володимирівка, Волноваського району
Донецької області

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства
"Азовзагальмаш", м. Маріуполь Донецької
області

про стягнення основного боргу у
розмірі 92 404,24грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Хомяк Є.А.,за довіреністю

від відповідача: Кононенко Т.Н., за
довіреністю

ВИРІШИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Великоанадольський вогнетривкий
комбінат", смт. Володимирівка,
Волноваського району Донецької
області (далі-Позивач) звернулось до
господарського суду Донецької області
з позовом до Публічного акціонерного
товариства "Азовзагальмаш", м.
Маріуполь Донецької області
(далі-Відповідач) про стягнення
основного боргу у розмірі 92 404,24грн.

В обґрунтування позовних вимог,
Позивач посилається на неналежне
виконання Відповідачем зобов'язань за
Договором №ПСН-04891-юр-25/13 від 25.12.2012р. в
частині розрахунків за поставлений
товар, внаслідок чого утворилась
заборгованість - 92 404,24 грн.

Нормативно свої вимоги Позивач
обґрунтовує посиланням
ст.ст. 525,526 ЦК України,
ст.ст.1,2,12,54 ГПК України.

На підтвердження позовних вимог
Позивач надав суду (у копіях): Договором
№ПСН-04891-юр-25/13 від 25.12.2012р.,специфікацію
№1 від 24.01.2013р., товарно-транспортну
накладну №780513 від 07.10.2013р.,довіреність
№5206 від 07.10.2013р., платіжне доручення
№1322сб від 07.10.2013р., лист№506/3-314 від
07.10.2013р., претензія №Юр-12/13 від 27.11.2013р.,
докази направлення претензії на адресу
Відповідача, акт звірки станом на
19.12.2013р., докази направлення акту звірки
на адресу Відповідача, правоустановчі
документи Позивача.

24.02.2014р. Позивач через канцелярію суду
надав власне письмове підтвердження
того, що у провадженні господарських
судів України або іншого органу, який в
межах своєї компетенції вирішує спори,
немає справи зі спору між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав та не має рішення цих органів з
такого спору, банківську виписку про
надходження передплати.

25.02.2014р. через канцелярію суду надав
телеграму про відкладення розгляду
справи на іншу дату.

27.02.2014р. Позивач у судовому засіданні
підтримав позовні вимоги.

У зв'язку з нез'явленням Відповідача, з
метою надання йому права на захист
своїх прав та інтересів, ненаданням
сторонами витребуваних документів в
повному обсязі розгляд справи
відкладався судом з 27.02.2014р. на 12.03.2014р.

12.03.2014р. Позивач відповідно до ст.22
Господарського процесуального кодексу
надав заяву про уточнення позовних
вимог №Юр 32/14 від 07.03.2014р.

Відповідно до вимог ч.4 ст.22
Господарського процесуального кодексу
України, позивач вправі до прийняття
рішення по справі збільшити розмір
позовних вимог за умови дотримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу, в
цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог.

Господарським процесуальним кодексом
України, зокрема статтею 22, не
передбачено права позивача на подання
заяв (клопотань) про "доповнення" або
"уточнення" позовних вимог, або
заявлення "додаткових" позовних вимог і
т.п. Тому в разі надходження до
господарського суду однієї із
зазначених заяв (клопотань) останній,
виходячи з її змісту, а також змісту
раніше поданої позовної заяви та
конкретних обставин справи, повинен
розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову,
чи

- збільшення або зменшення розміру
позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав
позову.

Судом встановлено, що фактично, ця
заява є заявою про зміну підстав
позову.

Відповідно до п.3.12 постанови пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» від 26 грудня 2011 року
№ 18 право позивача на зміну предмета
або підстави позову може бути
реалізоване лише до початку розгляду
господарським судом справи по суті та
лише у суді першої інстанції шляхом
подання до суду відповідної письмової
заяви, яка за формою і змістом має
узгоджуватися із статтею 54 ГПК з
доданням до неї документів, зазначених
у статті 57 названого Кодексу.
Невідповідність згаданої заяви
вимогам цих норм процесуального права
є підставою для її повернення з
підстав, передбачених частиною першою
статті 63 ГПК.

Заяви про зміну предмета або підстави
позову, які відповідають вимогам
статей 54 і 57 ГПК, проте подані після
початку розгляду господарським судом
справи по суті, залишаються без
розгляду і приєднуються до матеріалів
справи, про що суд зазначає в описовій
частині рішення, прийнятого по суті
спору (або в ухвалі, якою закінчується
розгляд справи).

Суд дослідив зазначену заяву подану
після початку розгляду справи по суті
та залишив її без розгляду.

26.03.2014р. Відповідач через канцелярію
суду надав відзив на позовну заяву, в
якому не визнає позовні вимоги,
посилаючись на той факт, що
заборгованість перед Позивачем
відсутня, тобто відсутній предмет
спору.

Представники сторін клопотання щодо
фiксацii судового процесу не заявляли, у
зв'язку з чим, розгляд справи
здiйснювався без застосування
техничного фiксування судового процесу
у відповідності до ст. 81-1 ГПК Украiни.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, всебiчно i
повно з'ясувавши всi фактичні
обставини справи, об'ективно оцiнивши
докази, якi мають значення для вирiшення
справи, суд:

ВСТАНОВИВ:

25 грудня 2012 р. між Публічним
акціонерним товариством
«Великоанадольський вогнетривкий
комбінат», смт. Володимирівка,
Волноваського району Донецької
області (надалі - Позивач/Продавець) та
Публічним акціонерним товариством
«Азозагальмаш», м. Маріуполь Донецької
області (надалі - Відповідач/Покупець),
укладено Договір №ПСН-04891-юр-25/13
(далі-Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору, Продавець
зобов'язується протягом дії цього
Договору передати Покупцю вогнетривку
продукцію (надалі - Продукцію) окремими
партіями за цінам, в асортименті (за
номенклатурою) і кількості, які
погоджуються сторонами в додатках
(специфікаціях), які є невід`ємною
частиною Договору, а Покупець
зобов`язаний оплатити і прийняти її на
умовах, встановлених цим Договором.
Загальний обсяг Продукції, який
продається за цим Договором,
визначається протягом строку дії
Договору з урахуванням кількості й
асортименту (номенклатури) Продукції
за всіма переданими згідно умов цього
Договору окремими партіями Продукції.

Розділом 2 Договору передбачено, що
Договір набуває сили з моменту
підписання, та діє до 31.12.2013 р.

Згідно п. 3.1. Договору, ціни на Продукцію
й упаковку визначаються в додатках
(специфікаціях), накладних, на момент
передачі партії Продукції, на умовах FCA
смт. Володимирівка. Загальна сума
Договору складає 622560,00 грн. В т.ч. ПДВ -
20%. Сума Договору складається із
загальної суми специфікацій, які
сторони погоджують додатково. За
підсумками погодження специфікацій
загальна сума Договору може
змінюватися.

Згідно розділу 4 Договору, поставку
Продукцію Продавець здійснює в строки:

- серійну Продукцію не пізніше 30-ти
днів з дня надходження грошових коштів
на розрахунковий рахунок Продавця;

- надзвичайно складні фасонні
вироби не пізніше 45-ти днів з дня
надходження грошових коштів на
розрахунковий рахунок Продавця;

- нестандартні вогнетривки вироби,
які виробляються за кресленнями
замовника не пізніше 60-ти днів з дня
надходження грошових коштів на
розрахунковий рахунок Продавця;

Датою поставки партії Продукції й
моментом переходу права власності до
Покупця, вважається дата передання
цієї Продукції Перевізникові, вказана
в штемпелі залізничної квитанції чи
товарно - транспортній накладній.

Згідно зі ст.33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим (ст.43 Господарського
процесуального кодексу України).

Оцінивши зміст зазначеного договору,
суд дійшов висновку, що укладений
правочин за своїм змістом та правовою
природою є договором поставки, який
підпадає під правове регулювання норм
статті 712 Цивільного кодексу України та
статей 264-271 Господарського кодексу
України. В частині, що не суперечить
договору, до вказаного правочину також
застосовуються норми Цивільного
кодексу України, які регулюють правила
купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного
кодексу України).

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.3 ст.264 Господарського
кодексу України, основні вимоги щодо
укладення та виконання договорів
поставки встановлюються цим Кодексом,
іншими законодавчими актами.

Згідно ч.1 ст.265 Господарського кодексу
України, за договором поставки одна
сторона - постачальник зобов'язується
передати (поставити) у зумовлені строки
(строк) другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1, ч.2 статті 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік і фінансову
звітність в Україні», накладні є
первісними звітними документами, на
підставі яких проводиться звіт
господарської діяльності.

Відповідно до «Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 року №88 та
інших підзаконних нормативних актів,
які регулюють порядок ведення
бухгалтерського обліку на
підприємствах, у бухгалтерському
обліку повинні відображатися
господарські операції, що впливають на
стан майна, капіталу, зобов'язань і
фінансових результатів на підставі
первинних документів, які повинні мати
крім обов'язкових реквізитів додаткові
в залежності від характеру операції,
зокрема підставу для здійснення
господарських операцій. Тобто, в якості
доказу первинні документи мають
містити повні дані про конкретні
господарські операції та підставу їх
здійснення.

Відповідно до ч.1 ст.691 Цивільного
кодексу України, покупець зобов'язаний
оплатити товар за ціною, встановленою у
договорі купівлі-продажу.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

На виконання умов Договору (а.с.7-8),
згідно Специфікації №1 від 24.01.2013 р., що
є Додатком №1 до Договору (а.с. 9),
Позивачем було поставлено продукцію
Відповідачу за Товарно-транспортною
накладною серія 12 ААВ № 780513 на суму
1599039,41 грн. (а.с.10).

Продукцію зі сторони Відповідача,
відповідно до відміток на
Товарно-транспортній накладній серія 12
ААВ № 780513 було прийнято належним чином
уповноваженим представником
Відповідача, згідно Довіреності №5206
від 07.10.2013 р.

Доказів наявності заперечень, з боку
Відповідача, щодо кількості
поставленої Продукції, а також порядку
поставки та інших зауважень суду не
надано.

На виконання вимог статті 43
Господарського процесуального кодексу
України щодо всебічного та повного
розгляду справи, перевірено в межах
яких договорів здійснювалась поставка,
чи відповідав поставлена Продукція
тії, яку сторони визначили у вказаному
вище договорі, чи укладались між
сторонами будь-які інші договори,
зокрема, за яким здійснювали поставку
Продукції на підставі видаткових
накладних, наявних в матеріалах справи.

Судом встановлено, що спірні
правовідносини між Позивачем та
Відповідачем виникли саме з Договору
№ПСН-04891-юр-25/13 від 25 грудня 2012 р.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що
надані Позивачем первинні документи є
належним доказом здійснення передачі
Відповідачу Продукції та прийняття її
останнім в межах спірного правочину.

Зазначені обставини у порядку статей
32-36 Господарського процесуального
кодексу України не спростовані.

Отже, Позивачем належним чином
доведено факт виконання обов'язку щодо
передачі Продукції у відповідності до
норм статті 664 Цивільного кодексу
України та умов, визначених Договором.

Згідно Розділу 5 Договору, розрахунок
за Договором здійснюється в гривнях
шляхом перерахування суми вартості
партії Продукції на розрахунковий
рахунок Продавця у наступному порядку:

- 50% передплата протягом 5 (п`яти)
банківських днів з моменту виставлення
рахунку на оплату та 50% за фактом
виготовлення продукції. Кінцевий
розрахунок Покупець здійснює протягом
15 (п`ятнадцяти) банківських днів з
моменту поставки Продукції.

Платіжна вимога - доручення №1322сб від
07.10.2013 р. на суму 159039,41 грн. було
виставлено Позивачем до сплати
Відповідачу 07.10.2013 р.

Відповідачем, на виконання умов
Договору, були перераховані Позивачу
грошові кошти:

- за платіжним дорученням №566779 від
07.10.2013 р. на суму 100000,00 грн.;

- за платіжним дорученням №560493 від
16.08.2013 р. на суму 20000,00 грн.;

- за платіжним дорученням №560121 від
15.08.2013 р. на суму 20000,00 грн.;

- за платіжним дорученням №551202 від
12.06.2013 р. на суму 20000,00 грн.;

- за платіжним дорученням №545709 від
29.04.2013 р. на суму 10000,00 грн.;

- за платіжним дорученням №540758 від
22.03.2013 р. на суму 30000,00 грн., на загальну
суму 200000,00 грн.(а.с.123-125).

Таким чином, доводи Позивача, викладені
у позовній заяві, про те, що
Відповідачем на виконання своїх
зобов`язань за Договором, сплачено 66635,17
грн., не відповідають фактичним
обставинам справи.

Судом встановлено, що Відповідачем в
повному обсязі оплачена вартість
Продукції, поставленою згідно
Товарно-транспортної накладної серія 12
ААВ № 780513. Таким чином, заборгованість
за Договором у Відповідача, на момент
звернення Позивача з позовом до суду,
відсутня.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку що позовні вимоги про
стягнення з Відповідача основного
боргу у розмірі 92404,24 грн. є такими, що не
підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116,
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
"Великоанадольський вогнетривкий
комбінат", смт. Володимирівка,
Волноваського району Донецької
області до Публічного акціонерного
товариства "Азовзагальмаш", м.
Маріуполь Донецької області про
стягнення основного боргу у розмірі 92
404,24грн.- відмовити.

У судовому засіданні 02 квітня 2014 року
проголошено та підписано вступну та
резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано, а у разі подання апеляційної
скарги - після розгляду справи
апеляційним господарським судом, якщо
рішення не буде скасовано.

Суддя
Я.С.
Мирошниченко

тел.(305-61-45)

Надруковано 3 примірника:

1-до справи;

1-позивачу;

1-відповідачу.