ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2014 р.Справа № 916/2895/13Колегія
суддів господарського суду Одеської
області у складі

головуючого судді Лічмана Л.В.,

суддів: Желєзної С.П. та Літвінова С.В.,

секретар судового засідання Бєлих К.В.,

за участю представників сторін:

від позивача Литвинчук Н.П., Бутрик О.В.,
Козак Р.Р.,

від відповідача Слюсар М.М., Горленко
О.Ф., Кирилюк О.І.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
„Межиріченський
гірничо-збагачувальний комбінат" до
Державного підприємства „Одеська
залізниця" про стягнення 33321,51 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 30.10.2013 р. прийнято позовну
заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю „Межиріченський
гірничо-збагачувальний комбінат",
порушено провадження у справі № 916/2895/13,
призначено її до розгляду в засіданні
суду на 18.11.2013 р.

За правилами ст.77 ГПК України в
судовому засіданні 18.11.2013 р. оголошено
перерву до 09.12.2013 р.

Розпорядженням голови господарського
суду Одеської області від 09.12.2013 р.
справу № 916/2895/13 передано на розгляд
судді господарського суду Одеської
області Демешина О.А. у зв'язку з
знаходженням судді господарського
суду Одеської області Лічмана Л.В. у
відпустці.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 09.12.2013 р. прийнято справу №
916/2895/13 до свого провадження суддею
господарського суду Одеської області
Демешиним О.А. та призначено розгляд
справи на 13.01.2014 р.

Розпорядженням голови господарського
суду Одеської області від 10.12.2013 р.
справу № 916/2895/13 передано на розгляд
судді господарського суду Одеської
області Лічмана Л.В. у зв'язку з виходом
з відпустки.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 11.12.2013 р. прийнято справу №
916/2895/13 до свого провадження суддею
господарського суду Одеської області
Лічманом Л.В.

За правилами ст.77 ГПК України у
судовому засіданні 13.01.2014 р. розгляд
справи відкладено на 10.02.2014 р.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 10.02.2014 р. справу № 916/2895/2012
призначено до колегіального розгляду.

Розпорядженням голови господарського
суду Одеської області від 12.02.2014 р. для
розгляду даної справи призначено
колегію в наступному складі:
головуючий суддя Лічман Л.В., судді
Желєзна С.П., Літвінов С.В.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 12.02.2014 р. колегією прийнято
справу № 916/2895/13 до свого провадження та
призначено її до розгляду на 12.03.2014 р.

За правилами ст.77 ГПК України в
судовому засіданні 12.03.2014 р. оголошено
перерву до 26.03.2014 р.

Сторони повідомлені про час і місце
засідань господарського суду, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення та
розписками їх представників.

Згідно із приписами ст.85 ГПК України в
судовому засіданні 26.03.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Товариство з обмеженою
відповідальністю „Межиріченський
гірничо-збагачувальний комбінат" (далі
- ТОВ „Межиріченський
гірничо-збагачувальний комбінат")
звернулось в господарський суд
Одеської області з позовною заявою про
стягнення з Державного підприємства
,,Одеська залізниця" (далі - ДП ,,Одеська
залізниця") 67491,21 грн. вартості нестачі
товару, втраченого в процесі
перевезення.

В процесі вирішення спору ТОВ
„Межиріченський
гірничо-збагачувальний комбінат"
подало прийняту судом до розгляду
заяву про зменшення позовних вимог, в
якій просить суд стягнути з ДП ,,Одеська
залізниця" 33321,51 грн., а саме 22744,23 грн.
вартості нестачі товару, втраченого з
вини залізниці в процесі перевезення,
та 10577,28 грн. витрат на повторне
збагачення ільменітового концентрату,
який висипався з пошкодженого під час
маневрування вагона, в зв'язку з чим був
повернутий позивачу зі стороннім
предметами.

ДП „Одеська залізниця" у відзиві
просить у задоволенні позову
відмовити, оскільки просипання вантажу
сталось внаслідок неправомірних дій
його відправника, який при
завантаженні не пересвідчився у
повному закритті розвантажувального
механізму та в переході важелів через
мертву точку.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд встановив
таке.

17.04.2013 р. зі станції відправлення Нова
Борова Південно-Західної залізниці ТОВ
„Межиріченський
гірничо-збагачувальний комбінат"
(відправник) на станцію призначення
Одеса-Ліски Одеської залізниці для ДП
„УДЦТС „Ліски" (одержувач) відправлено
групу вагонів, в т.ч. вагон № 97208177 з
ільменітовим концентратом у кількості
71800 кг, що підтверджується залізничною
накладною № 34419465.

23.04.2013 р. на станції Казатин-1
Південно-Західної залізниці складено
комерційний акт серії Б 021478 № 3/01, яким
встановлено, що: на підставі акту
загальної форми від 19.04.2013 р. № 113 та
акту про технічний стан вагона від
20.04.2013 р. проведено перевантаження
вагона № 97208177 та виявлено нетто 27000 кг;
різниця ваги проти документу в сторону
зменшення на 44800 кг; вантаж, якого не
вистачає, у вагоні міститися міг;
вантаж прибув у несправному в
комерційному та технічному
відношеннях вагоні, а саме ліворуч по
ходу потяга обірвано
розвантажувальний механізм, тяга
штурвала зігнута, кронштейн кріплення
тяги штурвала обірвано по-свіжому,
закріплено проволокою,
розвантажувальний люк відкритий, над
люком вантаж відсутній; вагон
відчеплено та направлено на ремонт;
зібраний зі станційних шляхів вантаж,
який містить інші предмети,
завантажений на платформу № 44368546;
проведеним перевантаженням зібраного
вантажу встановлено нетто 31900 кг.

Після складання комерційного акту
залишок ільменітового концентрату
доставлено до місця призначення та
01.05.2014 р. видано його одержувачу,
доказом чого є залізнична накладна від
20.04.2013 р. № 34455444. Крім того, за заявою
відправника від 26.04.2013 р. йому повернуто
03.05.2013 р. зібраний зі станційних шляхів
вантаж у кількості 31900 кг, що
підтверджується залізничною накладною
від 01.05.2013 р. № 34599910.

В подальшому вантажоодержувач у
порядку, встановленому п.133 Статуту
залізниць України, передав відправнику
право на пред'явлення претензії та
позову, скориставшись яким ТОВ
„Межиріченський
гірничо-збагачувальний комбінат"
звернулось до господарського суду
Одеської області з уточненою позовною
заявою про стягнення з перевізника
вартості втраченого під час
перевезення товару у розмірі 22744,23 грн.
(маса недостачі з урахуванням норми
недостачі 0,5% маси нетто вантажу
визначена як 12961 кг (44441 кг
відповідальної недостачі за мінусом
31480 кг повернутого вантажу); вартість
вантажу 190 дол. США за 1 тону встановлена
по довідці відправника від 22.10.2013 р. №
947, курс дол. США до гривні України взято
9,2359 грн. за 1 дол. США станом на 11.04.2014 р.,
тобто дату подачі уточнень до позову), а
також 10577,28 грн. витрат на повторне
збагачення ільменітового концентрату,
сплачених філії „Іршанський ГЗК" ПрАТ
„Кримський ТИТАН" через повернення
вантажу в кількості 31480 кг зі стороннім
предметами.

Перевіривши обґрунтованість доводів
представників сторін, господарський
суд дійшов висновку про часткову
відмову в задоволенні позовних вимог,
виходячи з наступного.

Виходячи з правил ч.3 ст.909 ЦК України, ч.2
ст.307 ГК України, п.6 Статуту залізниць
України, наявна у матеріалах справи
залізнична накладна від 17.04.2013 р. № 34419465
свідчить про укладення між ТОВ
„Межиріченський
гірничо-збагачувальний комбінат"
(вантажовідправник) і ДП „Одеська
залізниця" (перевізник) договору
перевезення вантажу на користь
вантажоодержувача, яким є ДП „УДЦТС
„Ліски".

Абзацом 1 п.110 Статуту залізниць України
передбачено, що залізниця несе
відповідальність за збереження
вантажу від часу його прийняття для
перевезення і до моменту видачі
одержувачу.

В п.111 Статуту залізниць України
перелічені підстави, за наявності яких
залізниця звільняється від
відповідальності, зокрема, якщо вантаж
прибув у непошкодженому відкритому
рухомому складі, завантаженому
засобами відправника, якщо не має ознак
втрати, псування або пошкодження
вантажу під час його перевезення.

Господарський суд вказує, що
комерційний акт з даними відносно
різниці у вазі проти документу в
сторону зменшення на 44800 кг може
підтверджувати те, що недостача у
вагоні № 97208177 являється результатом
втрати вантажу під час перевезення.

В п.3.1 роз'яснення президії Вищого
господарського суду України „Про
деякі питання практики вирішення
спорів, що виникають з перевезення
вантажів залізницею" від 29.05.2002 р. №
04-5/601 (із змінами) закріплено, що
відповідно до ст.909 ЦК України та 307 ГК
України, п.110 Статуту залізниць України
за договором перевезення вантажу
залізниця зобов'язується доставити
ввірений їй відправником вантаж до
пункту призначення та видати його
одержувачу і несе відповідальність за
збереження вантажу з моменту прийняття
його для перевезення і до моменту
видачі одержувачу, поки не доведе, що
втрата, недостача, псування або
пошкодження вантажу сталося внаслідок
обставин, яким залізниця не могла
запобігти та усунення яких від неї не
залежало...

Отже, саме на відповідача в даному
випадку покладається обов'язок
доведення факту виникнення недостачі з
незалежних від нього обставин.

В обґрунтування того, що втрата вантажу
сталась не з вини перевізника в акті
про технічний стан вагона (контейнера)
від 20.04.2013 р. вказується, що
вантажовідправник не провів закриття
розвантажувального механізму та не
впевнився в переході важелів через
мертву точку, що й призвело до
відкриття люку під тиском вантажу.

Між тим, жодних доказів того, що втрата
вантажу сталась саме внаслідок
названих в акті про технічний стан
вагону обставин, а не в результаті
зіткнення вагону з іншим вагоном, на
чому наполягає позивач, ДП „Одеська
залізниця" не надано, в т.ч. не проведено
експертне дослідження вагону на
предмет зовнішнього впливу на
цілісність розвантажувального
механізму. Проведення такої експертизи
прямо передбачено п.30 Правил видачі
вантажів, затверджених наказом
Міністерства транспорту України від
21.11.2000 р. № 644, у разі потреби встановити
розмір або причини недостачі, псування
або пошкодження вантажу.

Враховуючи викладене, зміст телеграми
(а.с.33), в якій працівник станції
Казатин-1 повідомив про розсипання
вантажу під час маневрової роботи,
винним у втраті вантажу слід визнати
саме перевізника, тому ТОВ
„Межиріченський
гірничо-збагачувальний комбінат"
правомірно заявлено до стягнення
завдані неправомірними діями
перевізника вантажу збитки в розмірі
22007,21 грн., розрахунок якої здійснено
судом, виходячи з таких показників:
вартість вантажу за 1 тону з ПДВ - 190 дол.
США, яка вказана в довідці відправника
від 22.10.2013 р. № 947; маса недостачі з
урахуванням норми недостачі 0,5% маси
нетто вантажу - 12541 кг (44441 кг
відповідальної недостачі за мінусом
31900 кг повернутого вантажу); курс дол.
США до гривні України - 9,2359 грн. за 1 дол.
США станом на 11.04.2014 р., тобто дату
подачі уточнень до позову.

Відтак, позов про стягнення вартості
вантажу, втраченого в процесі
перевезення, підлягає частковому
задоволенню, т.я. ТОВ „Межиріченський
гірничо-збагачувальний комбінат"
всупереч змісту залізничної накладної
від 01.05.2013 р. № 34599910 в розрахунку ціни
позову зазначило про повернення їй 31480
кг ільменітового концентрату, в той час
як фактично повернуто 31900 кг.

Стосовно стягнення 10577,28 грн. вартості
повторного збагачення ільменітового
концентрату, який висипався з
пошкодженого вагона, необхідно
відмітити те, що представлені
позивачем з метою підтвердження факту
понесення витрат договір, платіжне
доручення та акт, які свідчать про
виконання філією „Іршанський ГЗК" ПрАТ
„Кримський ТИТАН" робіт на замовлення
ТОВ „Межиріченський
гірничо-збагачувальний комбінат" та
оплату вартості цих робіт, не
дозволяють чітко визначити, що серед
переробленого вантажу був і втрачений
залізницею в ході перевезення у вагоні
№ 97208177. Крім того, складений експертом
Житомирської торгово-промислової
палати акт експертизи від 30.04.2013 р. №
В-2222, на який посилається позивач як на
документ, який доводить
невідповідність технічним умовам
ільменітового концентрату, не
приймається до уваги, адже експертне
дослідження проведено без участі та
повідомлення представника одержувача,
тобто з порушенням п.30 Правил видачі
вантажів, затверджених наказом
Міністерства транспорту України від
21.11.2000 р. № 644, з огляду на що
об'єктивність встановлення того, який
вантаж досліджено та у який спосіб, у
суду викликає сумніви.

Таким чином, у задоволенні позову про
стягнення 10577,28 грн. витрат на повторне
збагачення ільменітового концентрату
слід відмовити в зв'язку з
недоведеністю вимог.

За правилами ч.1 ст.49 ГПК України
судовий збір, сплачений під час подачі
позовної заяви, покладається на
сторони пропорційно розміру
задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.33,34,43,44-49,82-85 ГПК України,
вирішила:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства
„Одеська залізниця" (65012, м. Одеса, вул.
Пантелеймонівська,19, код 01071315) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю „Межиріченський
гірничо-збагачувальний комбінат" (12110,
Житомирська обл., Володарсько -
Волинський район, смт. Іршанськ,
вул.Шевченка,1-А, код 30597936) 22007/двадцять
дві тисячі сім/ грн. 21 коп. вартості
недостачі вантажу, 1136/одна тисяча сто
тридцять шість/ грн. 31 коп. судового
збору.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення 10-денного строку з дня його
підписання і може бути оскаржено в
апеляційному порядку.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст рішення підписано 27.03.2014 р.

Головуючий суддя
Лічман Л.В.

Судді:
Желєзна С.П.

Літвінов С.В.