ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ УХВАЛА
27 березня 2014 року
Справа № 8/80/2011
позовом Приватного акціонерного
товариства "Луганська Вугільна
Компанія", м. Луганськ,
до Державного підприємства
"Луганськвугілля" в особі
Відособленого підрозділу
"Шахтоуправління "Луганське", м.
про стягнення 14343663 грн. 80 коп.
Суддя господарського суду
Луганської області Середа А.П.,
при секретарі судового засідання
в присутності представників сторін:
від позивача (скаржника) - Горняк Д.С. -
представник, - довіреність № б/н від
від відповідача - Щавинська Л.М. -
провідний юрисконсульт, - довіреність
№ 03/5-593 від 30.12.2013;
від заінтересованої особи (Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України) -
Дашко Т.І. - заступник начальника
відділу організації та контролю за
виконанням рішень, - довіреність №
4.4-03/4.4/1850 від 24.12.2013, -
розглянувши матеріали справи, -
суть спору: 04.05.2011 позивач звернувся до
господарського суду Луганської
області з позовом (вих. №145/04/11 від
28.04.2011), у якому заявив вимогу про
стягнення з відповідача
заборгованості за переробку
давальницької сировини (збагачення
рядового вугілля) у сумі 10801731,61 грн.,
інфляційних нарахувань у сумі 864138,53
грн., 3% річних у сумі 204197,12 грн., штрафу у
сумі 756121,21 грн. та пені у сумі 1717475,33 грн.,
нарахованих ним з посиланням на
неналежне ставлення відповідача до
виконання умов договору № 23/2 на
переробку давальницької сировини,
укладеного між сторонами 03.01.2005.
Рішенням господарського суду
Луганської області від 03.08.2011 у справі
№ 8/80/2011 позов задоволено частково:
стягнуто з відповідача на користь
позивача основний борг у сумі 10801731,61
грн., інфляційні нарахування у сумі
503360,69 грн., штраф у сумі 756121,21 грн., пеню у
сумі 1307009,52 грн., 3% річних у сумі 107425,44
грн., витрати по сплаті державного мита
у сумі 23956,85 грн. 85 та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у сумі 221,72 грн.; у
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено (том 3, а.с.19-22).

Рішення не оскаржувалося та набрало
законної сили.

29.08.2011 на його виконання господарським
судом видано наказ №8/80/2011 від 15.08.2011
(том 3, а.с.24).

06.11.2013 позивач (скаржник, стягувач) -
Приватне акціонерне товариство
"Луганська Вугільна Компанія" (далі -
ПАТ "ЛВК") звернувся до господарського
суду Луганської області зі скаргою від
04.11.2013 за вих. №218 (том 3, а.с.32-33) на дії
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
згідно ст. 1212 Господарського
процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 06.11.2013 дану
скаргу було повернуто скаржнику без
розгляду, оскільки у ній не було
вказано обставин щодо визначення
моменту, з якого стягувач дізнався про
вчинення дій щодо зупинення
виконавчого провадження та прийняття
оскаржуваної постанови державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України (далі - ВПВР ДВС України),
що унеможливлювало встановлення
господарським судом обставин щодо
того, чи пропущений скаржником
встановлений ч.1 ст.1212 Господарського
процесуального кодексу України
десятиденний строк та вирішення
питання про призначення скарги до
розгляду.

17.12.2013 ПАТ "ЛВК" (стягувач) повторно
звернулося до господарського суду
Луганської області зі скаргою № 218 від
04.11.2013 на дії державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України, в
якій просило визнати дії останнього
стосовно прийняття постанови про
зупинення виконавчого провадження від
25.09.2013 (ВП № 35695810) неправомірними та
незаконними, а постанову про зупинення
виконавчого провадження від 25.09.2013 ВП №
35695810 -недійсною.

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 27.01.2014
провадження по даній скарзі було
припинено на підставі п.11 ч.1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України.

03.02.2014 Приватне акціонерне товариство
"Луганська Вугільна Компанія"
(стягувач) звернулося до
господарського суду Луганської
області зі скаргою від 29.01.2014 за вих. № 14
на дії державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
(том 3, а.с.124-126), в якій просить
зобов'язати останнього:

1. Здійснити негайно заходи з
примусового виконання наказу
Господарського суду Луганської
області № 8/80/2011 (ВП №35695810), а саме:

- накласти арешт на майно боржника,
опечатати, вилучити, передати таке
майно на зберігання та реалізувати
його в установленому законодавством
порядку;

- накласти арешт на кошти та інші
цінності боржника, зокрема, на кошти,
які перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах, на
рахунках в цінних паперах, а також
опечатати каси, приміщення і місця
зберігання грошей;

- інші заходи, необхідні для
своєчасного повного виконання наказу
Господарського суду Луганської
області № 8/80/2011 передбачені ЗУ "Про
виконавче провадження".

2. Повідомити скаржника про вжиті
заходи з примусового виконання наказу
Господарського суду Луганської
області № 8/80/2011 (ВП №35695810).

В обґрунтування вимог скарги стягувач
посилається на те, що виконавче
провадження стосовно примусового
виконання наказу Господарського суду
Луганської області № 8/80/2011 відкрито ще
у 2011 році, але до теперішнього часу
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
ніяких заходів щодо примусового
стягнення суми заборгованості з ДП
"Луганськвугілля" в особі
Відокремленого підрозділу
"Шахтоуправління "Луганське"" здійснено
не було.

На підставі ст. 77 ГПК України
розгляд справи було відкладено: з 17.02.2014
до 03.03.2014 - з метою надання ВПВР ДВС
України можливості підготувати
заперечення на скаргу та надання
витребуваних судом документів; з 03.03.2014
до 17.03.2014 - з метою надання можливості
ВПВР ДВС України подати додаткові
документальні докази; з 17.03.2014 до 27.03.2014 -
з метою надання учасникам розгляду
скарги можливості подати додаткові
докази.

До початку судового засідання
27.03.2014 від учасників розгляду скарги
надійшло клопотання про відмову від
здійснення фіксації судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу, яке судом
задоволено.

У судовому засіданні позивач (скаржник)
повністю підтримав заявлені вимоги.

Відповідач проти скарги заперечив,
пославшись на те, що виконавче
провадження, відкрите з метою
примусового виконання рішення суду у
справі №8/80/2011 від 03.08.2011, підлягає
зупиненню на підставі п.17 ч.1 ст. 37
Закону України "Про виконавче
провадження", оскільки боржник - ДП
"Луганськвугілля" перебуває на стадії
передприватизаційної підготовки
(пояснення на скаргу від 17.02.2014 за вих. №
1/03-202) (том 3, а.с.141).

Заінтересована особа (ВПВР ДВС України)
проти скарги заперечив, пославшись на
її необґрунтованість, оскільки згідно
ст. 30 Закону України "Про виконавче
провадження" для примусового виконання
рішення у справі за спором майнового
характеру надається 6 місяців, які з
моменту відкриття виконавчого
провадження, його зупинення та
наступного поновлення 15.01.2014 ще не
скінчилися (заперечення на скаргу від
03.03.2014 за вих. № 4.3/9/152) (том 3, а.с.153-155);
крім того, представник заінтересованої
особи надав до справи постанову ВПВР
ДВС України від 25.02.2014, на підставі якої
накладено арешт на грошові кошти
боржника, що перебувають у банківських
установах (том 3, а.с.227-231).

Розглянувши скаргу ПАТ "ЛВК" на дії ВПВР
ДВС України, заслухавши думки
учасників її розгляду, дослідивши
обставини справи та наявні у ній
докази, керуючись ст.ст.43,22,32-34,36 та 43 ГПК
України, суд дійшов висновку, що
провадження по скарзі в частині вимог
про накладення арешту на кошти та інші
цінності боржника, зокрема, на кошти,
які перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах, на
рахунках в цінних паперах, а також
опечатування каси, приміщення і місця
зберігання грошей, - підлягає
припиненню на підставі пункту 11 ч.1 ст. 80
ГП України, - а решта вимог скарги не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Статтею 1212 ГПК України питання щодо
процесуального порядку розгляду
скарги на дії підрозділу Державної
виконавчої служби спеціально не
врегульовано.

У зв'язку з цим у абзаці другому пункту
9.9 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
№9 "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України"
роз'яснено, що при вирішенні питань, які
виникають в ході розгляду скарг на
рішення, дії або бездіяльність
посадових осіб Державної виконавчої
служби, до заяв учасників виконавчого
провадження (заявників) мають
застосовуватися положення ГПК, якими
врегульовано аналогічні питання,
зокрема, статей 2,18,21,22,26,29,31,41,42,62,
пунктів 1-3, 5,6,9 частини першої статті 63,
статті 64, розділів ХІ, ХІІ, ХІІ1 ГПК тощо.

Як сказано вище у цій ухвалі, 29.08.2011 на
виконання вищезгаданого рішення
господарського суду ним на користь
стягувача видано наказ №8/80/2011 від
15.08.2011 (том 3, а.с.24).

З заявою від 19.11.2012 за вих. №254/11 - про
його примусове виконання (том 3, а.с.209)
він звернувся до ВПВР ДВС України, який
отримав її 23.11.2012 (том 3, а.с.209) та
постановою від 03.12.2012 відкрив виконавче
провадження ВП №35695810 (том 3, а.с.206-207).

Це виконавче провадження неодноразово
зупинялося: постановою ВПВР від 27.03.2013
його зупинено (том 3, а.с.192-193) та
поновлено 25.09.2013 (том 3, а.с.180-181), - тобто
від дня його відкриття до дня зупинення
пройшло 3 місяці 24 дні; це ж провадження
було повторно зупинено того ж дня, -
тобто 25.09.2013 (том 3, а.с.177-178), а поновлено
15.01.2014 (том 3, а.с.165-166), - тобто від дня
поновлення виконавчого провадження до
дня розгляду судом цієї скарги по суті
пройшло 2 місяці 11 днів.

З наявних у справі доказів вбачається,
що ухвалою господарського суду
Луганської області від 11.03.2013 було
порушено провадження у справі №913/206/13-г
- про банкрутство ДП "Луганськвугілля"
(том 3, а.с.195-204).

Ухвалою цього суду від 06.06.2013 у
названій справі провадження було
поновлено та того ж дня припинено (том 3,
а.с.186-189), - тобто підстави для зупинення
виконавчого провадження з зазначених
підставі - відсутні.

З урахуванням викладеного, враховуючи
приписи частини 2 ст. 30 Закону України
від 21.04.1999 №606-ХІУ "Про виконавче
провадження", шестимісячний термін
виконання рішення суду добіг кінця: 3
міс. 24 дні + 2 міс. 11 днів = 6 міс. 5 днів.

Але при вирішенні скарги суд приймає до
уваги те, що ВПВР ДВС України, у діях
якої стягувач (скаржник) вбачає ознаки
бездіяльності, надав до справи
документальні докази усунення ним з
власної ініціативи однієї з обставин,
яку оскаржує стягувач, а саме: шляхом
винесення 25.02.2014 постанови про арешт
коштів боржника (том 3, а.с.227-231).

За таких обставин провадження у скарзі
в частині вимог про накладення арешту
на кошти та інші цінності боржника,
зокрема, на кошти, які перебувають на
рахунках і вкладах у банках, інших
фінансових установах, на рахунках в
цінних паперах, а також опечатування
каси, приміщення і місця зберігання
грошей, - підлягає припиненню на
підставі пункту 11 ч.1 ст. 80 ГП України,
яким встановлено, що господарський суд
припиняє провадження у справі у разі
відсутності предмету спору.

Що стосується решти вимог скаржника, то
вони задоволенню не підлягають з
огляду на таке.

Статтею 52 Закону "Про виконавче
провадження" встановлено, що звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації. Стягнення за виконавчими
документами звертається в першу чергу
на кошти боржника у гривнях та
іноземній валюті, інші цінності, у т.ч.
на рахунках і вкладах боржника у
банках та інших фінансових установах,
на рахунки в цінних паперах у
депозитаріях цінних паперів. Готівкові
кошти, виявлені у боржника,
вилучаються.

У разі відсутності у боржника коштів та
інших цінностей, достатніх для
задоволення вимог стягувача, стягнення
звертається також на належне боржнику
інше майно, за винятком майна, на яке
згідно із законом не може бути
накладено стягнення.

Станом на день вирішення скарги факт
накладення арешту на кошти боржника
документально доведено, але дані про їх
достатність для виконання рішення
суду, згідно пояснень ВПВР ДВС України,
ще не надійшли.

За таких обставин ВПВР ДВС України на
день вирішення цієї скарги не має
правових та фактичних підстав для
накладення арешту на інше майно
боржника, його вилучення та реалізацію,
- а тому скарга у цій частині
задоволенню не підлягає.

Розглянувши доводи відповідача
(боржника) - про необхідність зупинення
вищезгаданого виконавчого провадження
на підставі пункту 17 ч.1 ст. 37 Закону "Про
виконавче провадження", - суд не
погоджується з ними з наступних
підстав.

Пунктом 17 ч.1 ст. 37 названого Закону
встановлено, що виконавче провадження
підлягає обов'язковому зупиненню у
разі прийняття рішення про
приватизацію вугледобувних
підприємств відповідно до Закону "Про
особливості приватизації
вугледобувних підприємств" протягом
трьох років з моменту завершення
приватизації.

З наявних у справі доказів вбачається,
що Кабінетом Міністрів України на
підставі постанови від 19.09.2012 №987 "Про
затвердження переліку об'єктів
державної власності, які підлягають
приватизації у 2012-2014 роках, та
критеріїв визначення способу їх
приватизації", було прийнято рішення
про приватизацію низки державних
підприємств вугільної промисловості.

На виконання цієї постанови
Міністерством енергетики та вугільної
промисловості України 13.12.2012 було
видано наказ №1004 "Про здійснення
передприватизаційної підготовки",
відповідно до пункту 1 якого керівникам
низки підприємств вугільної
промисловості, у т.ч. ДП
"Луганськвугілля", доручено у термін до
03.03.2013 здійснити передприватизаційну
підготовку об'єктів державної
власності, які підлягають приватизації
у 2012-2014 роках (том 3, а.с.142).

Наказом генерального директора ДП
"Луганськвугілля" від 15.01.2013 за №29 "Про
створення Комісії та робочої групи для
передприватизаційної підготовки"
підприємства створено відповідну
комісію (том 3, а.с.143-144).

Але, як пояснив у судовому засіданні
представник ДП "Луганськвугілля",
станом на день вирішення скарги
підприємство перебуває на стадії
передприватизаційної підготовки, -
тобто приватизація його не здійснена
та не завершена.

В той же час пунктом 17 ч.1 ст. 37 Закону
"Про виконавче провадження" органам
Державної виконавчої служби надано
право на обов'язкове зупинення
виконавчого провадження лише після
завершення приватизації, - але
наявність таких підстав у даній справі
не доведено, - а тому виконавче
провадження ВП №35695810 не може бути
зупинено.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.43,47,32-34,36,43, п.11 ч.1 ст. 80,
ст.ст. 86 та 1212 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд Луганської області

УХВАЛИВ:

1.У задоволенні скарги Приватного
акціонерного товариства "Луганська
Вугільна Компанія" від 29.01.2014 за вих.№14
на дії Відділу примусового виконання
рішень Державної виконавчої служби
України - в частині вимог про
накладення арешту на майно боржника,
його опечатування, вилучення, передачу
на зберігання та реалізацію в
установленому законодавством порядку,
а також вжиття інших заходів,
необхідних для своєчасного та повного
виконання наказу Господарського суду
Луганської області № 8/80/2011,
передбачених Законом України від 21.04.1999
№606-ХІУ "Про виконавче провадження", -
відмовити.

2.Провадження по скарзі Приватного
акціонерного товариства "Луганська
Вугільна Компанія" від 29.01.2014 за вих.№14
на дії Відділу примусового виконання
рішень Державної виконавчої служби
України - в частині вимог про
накладення арешту на кошти та інші
цінності боржника, зокрема, на кошти,
які перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах, на
рахунках в цінних паперах, а також
опечатати каси, приміщення і місця
зберігання грошей, - припинити.

Суддя
А.П. Середа