ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року
Справа № 915/102/14

за позовом: Прокурора Корабельного
району міста Миколаєва /пр. Жовтневий,
314, м. Миколаїв, 54050/ в інтересах держави
в особі

позивача: Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Миколаївській області /вул. Чкалова, 20,
а/с № 34, м. Миколаїв, 54017/

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 /АДРЕСА_1/

третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача:
Державне підприємство "Миколаївський
авіаремонтний завод "НАРП" /вул.
Знаменська, 4, м. Миколаїв, 54037/

про стягнення 4521,89 грн.

Суддя Бездоля Д.О.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від прокуратури: Люта А.В.

від позивача: Ревенко О.В. (довіреність
від 10.06.2013 № 40)

від відповідача: ОСОБА_1

від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Прокурор Корабельного
району міста Миколаєва звернувся до
господарського суду в інтересах
держави в особі Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Миколаївській області з
позовом до відповідача про стягнення з
останнього 3965,66 грн. заборгованості зі
сплати орендної плати та 167,55 грн. пені.

25.03.2014 прокурор та позивач подали до
суду заяву від 24.03.2014 № 14-10-00538, в якій
збільшили розмір позовних вимог та
просять суд стягнути з відповідача 4380,91
грн. заборгованості зі сплати орендної
плати та 140,98 грн. пені.

Дана заява була прийнята господарським
судом до розгляду.

Заявлений позов прокурор обґрунтовує
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань за договором від
03.01.2003 № 206 в частині сплати до
державного бюджету 30% орендної плати за
період оренди з 01.02.2013 по 04.02.2014.

Позивач позов прокурора підтримав у
повному обсязі.

Відповідач позов прокурора визнав у
повному обсязі та заявив на розгляд
суду клопотання про розстрочку
виконання рішення суду.

Третя особа в судове засідання не
з'явилась, пояснень по суті спору суду
не подала.

Ухвалою суду від 31.01.2014 провадження у
справі було порушено, позовна заява
прийнята до розгляду, розгляд справи
призначений на 03.03.2014 о 14 год. 30 хв. Цією
ж ухвалою до участі у справі на стороні
позивача була залучена третя особа.

У зв'язку з хворобою судді Бездолі Д.О.
розгляд справи, призначений на 03.03.2014 о
14 год. 30 хв., не відбувся.

Ухвалою суду від 12.03.2014 розгляд справи
був призначений на 27.03.2014 о 10 год. 30 хв.

Дослідивши матеріали справи та
вислухавши пояснення присутніх
представників учасників судового
процесу, суд -

ВСТАНОВИВ:

03.01.2003 між третьою особою та
відповідачем був укладений договір
оренди нерухомого майна № 206 (далі -
договір), за яким третя особа
зобов'язалась передати, а відповідач, в
свою чергу, прийняти в строкове платне
користування нерухоме майно -
нежитлове приміщення площею 147 кв. м.,
яке є державною власністю і
знаходиться на балансі третьої особи,
розташоване за адресою: АДРЕСА_2, для
використання кондитерського цеху.

Відповідно до п. 3.1. договору, з
урахуванням змін, внесених додатковою
угодою № 3 від 30.12.2010, орендна плата
визначається на підставі Методики
розрахунку та порядку використання
плати за оренду державного майна,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 04.10.1995 № 786, зі
змінами та доповненнями до неї, і
складає 1645,38 грн. без ПДВ за перший
місяць оренди. При умові надання
відповідачем документів, що
підтверджують здійснення ним
виробничої діяльності безпосередньо
на орендованих площах, до орендної
ставки застосовується коефіцієнт 0,7 і
оренда плата становитиме 1151,76 грн. без
ПДВ за перший місяць оренди. Орендна
плата за кожен наступний місяць
визначається шляхом коригування
орендної плати за попередній місяць на
індекс інфляції за наступний місяць.
Нарахування ПДВ на суму орендної плати
здійснюється у порядку, визначеному
чинним законодавством.

Згідно з п.п. 3.2., 3.3., 3.4. договору:

- орендна плата визначається щомісячно
згідно з розрахунком розміру плати за
оренду майна і перераховується
відповідачем не пізніше 12 числа місяця,
наступного за звітним, безпосередньо
до державного бюджету - у розмірі 30%
орендної плати, третій особі - у розмірі
70% орендної плати (відповідно до
виставлених третьою особою рахунків).
Відповідач самостійно розділяє кожен
черговий платіж за оренду державного
майна та направляє відповідні частини
орендної плати безпосередньо до
державного бюджету та третій особі;

- орендна плата нараховується та
сплачується з моменту підписання Акту
прийому-передачі об'єкта оренди до дня
повернення по Акту прийому-передачі
орендованого майна третій особі після
припинення, розірвання договору
оренди;

- відповідач щомісячно до 15 числа
місяця, наступного за звітним місяцем,
зобов'язаний надати позивачу та третій
особі платіжні доручення, які
підтверджують внесення до державного
бюджету орендної плати на відповідний
розділ держбюджету.

Відповідно до п. 3.6. договору орендна
плата, перерахована до державного
бюджету несвоєчасно або не в повному
обсязі, стягується з урахуванням пені
за кожний день прострочення в розмірі
200% облікової ставки Національного
банку України, діючої на період, за який
нараховується пеня, від суми
заборгованості, включаючи день оплати.

Згідно з п. п. 10.1., 10.7. договору:

- договір укладається на п'ять років на
строк з 03.01.2003р. до 03.01.2008р.;

- пролонгація договору оренди
здійснюється за згодою сторін, шляхом
укладення додаткової угоди до договору
оренди, за заявою відповідача, яку він
надає третій особі за місяць до
припинення терміну дії договору
оренди.

Дія договору неодноразово
продовжувалась та відповідно до п. 1
додаткової угоди № 3 від 30.12.2010 строк
дії договору було продовжено до 31.12.2013.

На виконання умов договору, 03.01.2003 третя
особа передала відповідачу в оренду
майно, що підтверджується відповідним
актом прийому-передачі нежитлового
приміщення в оренду від 03.01.2003 та
поясненнями сторін.

На виконання умов договору, у зв'язку з
закінченням строку його дії, 04.02.2014
відповідач повернув третій особі
орендоване майно, що підтверджується
відповідним актом прийому-передачі
державного нерухомого майна з оренди
від 04.02.2014 та поясненнями сторін.

У період дії договору та до дня
повернення по акту прийому-передачі
орендованого майна, а саме з 01.02.2013 по
04.02.2014 відповідач мав сплатити
безпосередньо до державного бюджету
України 30% орендної плати, що становить
4380,91 грн., що підтверджується
розрахунком заборгованості,
поясненнями прокурора і позивача та
визнається відповідачем.

Проте, відповідач свої зобов'язання за
договором в частині сплати цієї
орендної плати до державного бюджету
за вказаний період не виконав, що
підтверджується поясненнями
прокурора, позивача та іншими доказами
і не заперечується відповідачем.

Таким чином, за час користування
орендованим майном за договором за
період з 01.02.2013 по 04.02.2014 сума основного
боргу відповідача перед державою в
особі позивача становить 4380,91 грн., що
підтверджується прокурором, позивачем
та визнається відповідачем.

Згідно з ст. 283 Господарського кодексу
України за договором оренди одна
сторона (орендодавець) передає другій
стороні (орендареві) за плату на певний
строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно з ст. 511 Цивільного кодексу
України зобов'язання не створює
обов'язку для третьої особи. У випадках,
встановлених договором, зобов'язання
може породжувати для третьої особи
права щодо боржника та (або) кредитора.

Відповідно до ст. 636 Цивільного кодексу
України договором на користь третьої
особи є договір, в якому боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок на
користь третьої особи, яка встановлена
або не встановлена у договорі.
Виконання договору на користь третьої
особи може вимагати як особа, яка
уклала договір, так і третя особа, на
користь якої передбачено виконання,
якщо інше не встановлено договором або
законом чи не випливає із суті
договору.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про
Фонд державного майна України" Фонд
державного майна України у сфері
оренди державного майна здійснює
контроль за надходженням до Державного
бюджету України плати за оренду
державного майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 78 Господарського
процесуального кодексу України у разі
визнання відповідачем позову
господарський суд приймає рішення про
задоволення позову за умови, що дії
відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

Як встановлено судом, враховуючи
положення п. 3.3. договору, за час
користування відповідачем орендованим
майном за договором за період з 01.02.2013
по 04.02.2014 сума основного боргу
відповідача перед державою в особі
позивача становить 4380,91 грн., а отже
позов прокурора в цій частині підлягає
повному задоволенню господарським
судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського
кодексу України учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Згідно з ч. 2 ст. 217 Господарського
кодексу України у сфері господарювання
застосовуються такі види
господарських санкцій: відшкодування
збитків; штрафні санкції;
оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 230
Господарського кодексу України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з ст.ст. 1, 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

За цих підстав, суд, перевіривши
наданий прокурором та позивачем
розрахунок, враховуючи визнання позову
відповідачем та положення п. 3.6.
договору, вважає, що з відповідача на
користь держави в особі позивача
підлягає стягненню пеня в сумі 140,98 грн.,
нарахована за період з 13.08.2013 по 31.12.2013, а
отже позов прокурора в цій частині
також підлягає задоволенню
господарським судом.

Щодо клопотання відповідача про
розстрочення виконання рішення суду,
то суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 84 ГПК України при
задоволенні позову в резолютивній
частині рішення в т.ч. вказуються:
найменування сторони, на користь якої
вирішено спір, і сторони, з якої
здійснено стягнення грошових сум або
яка зобов'язана виконати відповідні
дії, строк виконання цих дій, а також
строк сплати грошових сум при
відстрочці або розстрочці виконання
рішення.

Відповідно до ст. 121 ГПК України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора і у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Вирішуючи питання про розстрочку
виконання рішення суду по даній справі,
господарський суд, окрім наведеної
процесуальної норми, враховує
матеріальні інтереси обох сторін, їх
фінансовий стан, наявність інфляційних
процесів у економіці держави та інші
обставини справи.

На підтвердження наявності виняткових
обставин, що ускладнюють виконання
рішення суду, відповідач надала суду
посвідчення, з якого вбачається, що
вона є інвалідом ІІІ групи, а також
пояснила, що наразі її єдиним доходом є
пенсія у розмірі 1049,00 грн.

Враховуючи згоду прокурора та
позивача з даним клопотанням
відповідача про розстрочення
виконання рішення суду, господарський
суд вважає, що матеріалами справи
підтверджується наявність виняткових
обставин, що ускладнюють виконання
відповідачем рішення суду у даній
справі, а тому господарський суд вважає
можливим задовольнити заяву
відповідача та розстрочити виконання
рішення суду у даній справі відповідно
до графіку.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові
витрати підлягають покладенню на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 4-3, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49,
78, 82, 82-1, 84, 85, 121 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, номер НОМЕР_1) на
користь держави в особі Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Миколаївській області (вул.
Чкалова, 20, а/с 34, м. Миколаїв, 54017, код
20917284) 4380 (чотири тисячі триста
вісімдесят) грн. 91 коп. основного боргу
та 140 (сто сорок) грн. 98 коп. пені на
розрахунковий рахунок № 0002 в
ГУДКСУ у Миколаївській області, МФО
826013, отримувач УК у м. Миколаєві, 22080300,
.

3. Розстрочити виконання рішення суду в
частині стягнення з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 4380 (чотири
тисячі триста вісімдесят) грн. 91 коп.
основного боргу та 140 (сто сорок) грн. 98
коп. пені згідно з наступним графіком:

1) до 20.04.2014 Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 зобов'язана
сплатити на користь держави в особі
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Миколаївській області перший платіж в
сумі 1173 (одна тисяча сто сімдесят три)
грн. 00 коп.;

2) до 20.05.2014 Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 зобов'язана
сплатити на користь держави в особі
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Миколаївській області другий платіж в
сумі 3348 (три тисячі триста сорок вісім)
грн. 89 коп.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, номер НОМЕР_1) до
Державного бюджету України 1827 (одна
тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення місцевим господарським
судом. У разі якщо в судовому засіданні
було оголошено лише вступну та
резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 01.04.2014.

Суддя

Д.О.Бездоля