ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2014 р.
Справа № 5015/5434/12

Львівський апеляційний господарський
суд, в складі колегії:

Головуючого-судді:
Данко Л.С.,

Суддів:
Давид Л.Л.,

Юрченко Я.О.,

При секретарі судового засідання:
Кіт М.В.,

Розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський Банк
Розвитку» вих. № 1233 від 10.02.2014 р. (вх. №
01-05/785/14 від 18.02.2014 р.),

на ухвалу господарського суду
Львівської області від 29 січня 2014 року

за заявою: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Колібрі» (79058, м.
Львів, вул. Замарстинівська, 162, ),

про відстрочку виконання рішення
господарського суду Львівської
області від 19.03.2013 р.

у справі № 5015/5434/12 (суддя Ю.О.Сухович),

порушеній за позовом

Позивача: Публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський Банк
Розвитку» (01135, вул. Чорновола
В'ячеслава, 25, м. Київ, ),

До відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Колібрі» (79058, м.
Львів, вул. Замарстинівська, 162, ),

Про звернення стягнення
заборгованості в розмірі 937214,35 грн. на
предмет іпотеки шляхом продажу на
прилюдних торгах.

За участю представників:

від апелянта/позивача: Качор С.Б. - п/к за
довіреністю № 475 від 21.10.2013 р.,

від відповідача: не прибув.

Права та обов'язки сторін, визначені ст.
ст. 20, 22, 28 ГПК України. Заяв та клопотань
про відвід суддів - не надходило.

Представник апелянта/позивача подав
письмове клопотання про відмову від
здійснення технічної фіксації
судового процесу.

Відповідно до протоколу розподілу
справ КП «Документообіг господарських
судів» від 18.02.2014 р., дану справу
розподілено до розгляду судді -
доповідачу Данко Л.С.

Розпорядженням Голови Львівського
апеляційного господарського суду від
19.02.2014 р. у склад колегії для розгляду
справи № 5015/5434/12 господарського суду
Львівської області введено суддів -
Давид Л.Л. та Юрченка Я.О. (том ІІ, а. с. 45).

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 20.02.2014 року
апелянту відновлено строк для подання
апеляційної скарги та ухвалою суду від
20.02.2014 р. прийнято апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський Банк Розвитку», вих. №
1233 від 10.02.2014 р. (вх. № 01-05/785/14 від 18.02.2014
р.) до провадження та розгляд скарги
призначено на 05.03.2014 року, про що
сторони були належним чином
повідомлені рекомендованою поштою з
повідомленням про вручення (том ІІ , а.
с. 48-49).

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 05.03.2014 р., за
спільним клопотанням представника
апелянта/позивача та відповідача,
колегією суддів продовжено строк
розгляду спору на 15 (п'ятнадцять) днів
та розгляд справи було відкладено на
19.03.2014 р., про що сторони були належним
чином повідомлені під розписку (том ІІ,
а. с. 71).

В судове засідання, яке відбулось 19.03.2014
р. представник апелянта/позивача
прибув, подав в судовому засіданні
копію протоколу № 300812/1 від 30.08.2012 р.
Загальних зборів Учасників товариства
з обмеженою відповідальністю
«Колібрі» та копію протоколу № 01/03 від
01.03.2012 р. Загальних зборів Учасників
товариства з обмеженою
відповідальністю «Колібрі», просить
долучити до матеріалів справи, пояснив,
що вказані документи були предметом
дослідження у суді першої інстанції,
однак з невідомих причин місцевий суд
не надав їм належної уваги, надав
пояснення аналогічні викладеним в
апеляційній скарзі, доводи наведені в
апеляційній скарзі підтримав, просить
апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу
господарського суду Львівської
області від 29.01.2014 р. якою надано ТзОВ
«Колібрі» відстрочку виконання
судового рішення у даній справі до
10.04.2014 р. скасувати за недоведеністю
обставин, на які посилається заявник у
заяві, постановити нове рішення, яким у
задоволенні заяви ТзОВ «Колібрі» від
19.12.2013 р. (вх. № 54868/13) про відстрочення
виконання судового рішення від 19.03.2013 р.
у справі № 5015/5434/12 про звернення
стягнення заборгованості на предмет
іпотеки шляхом продажу на прилюдних
торгах на шість місяців строком до
19.06.2014 року відмовити повністю, судові
витрати покласти на
заявника/відповідача.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, через канцелярію
суду, 19.03.2014 р. об 09 год. 30 хв. за вх. №
01-04/1623/14 подав клопотання б/н від 19.03.2014
р. про відкладення розгляду справи, у
звязку із неможливістю прибути в дане
судове засідання, оскільки, як
зазначено у клопотанні, представник
перебуватиме у відрядженні, До
клопотання про відкладення розгляду
справи ним долучено копії нефіскальних
чеків від 31.01.2014 р. та від 11.03.2014 р.

У попередньому судовому засіданні
представник відповідача проти
апеляційної скарги заперечив, просив
суд ухвалу місцевого суду від 29.01.2014 р. у
даній справі залишити без змін, а
апеляційну каргу - без задоволення.

Представник апелянта/позивача проти
відкладення розгляду справи
категорично заперечив, оскільки
вважає, що відповідно до норм ч. 2. ст. 102
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційні скарги на ухвали
місцевого суду розглядаються протягом
15 днів. Разом з тим зазначає, що у даній
справі, за спільним клопотанням
представників апелянта/позивача та
відповідача, було продовжено строк
розгляду спору на 15 днів та, відповідно,
розгляд справи було відкладено, що
підтверджує ухвалою Львівського
апеляційного господарського суду від
05.03.2014 р. у справі № 515/5434/12, відтак
вважає, що відповідач умисно затягує
розгляд справи, при цьому не подав
доказів про перебування у відрядженні
(ухвали суду по іншій справі та/або
наказу про відрядження тощо).

Враховуючи, що сторін не було
позбавлено конституційного права на
захист охоронюваних законом
інтересів, а також, що сторони
своєчасно та належним чином були
повідомлені про день, час та місце
розгляду справи (том ІІ, а.с. 48, 49) та під
під розписку (том ІІ, а.с. 71), судова
колегія дійшла висновку у задоволенні
клопотання представника ТзОВ
«Колібрі» від 19.03.2014 р. поданого о 09 год.
30 хв. за вх. № 01-04/1623/14 про відкладення
розгляду справи відхилити та
розглянути скаргу за відсутності
представника відповідача, виходячи з
такого.

Відповідно до вимог ст. 98 ГПК України,
про прийняття апеляційної скарги до
провадження господарський суд
виносить ухвалу, в якій повідомляється
про час і місце розгляду скарги.
Питання про прийняття апеляційної
скарги до провадження або відмову у
прийнятті до провадження апеляційний
господарський суд вирішує не пізніше
трьох днів з дня надходження
апеляційної скарги.

Частиною другою статті 102 ГПК України
визначено, що апеляційна скарга на
ухвалу місцевого господарського суду
розглядається протягом п'ятнадцяти
днів з дня постановлення ухвали про
прийняття апеляційної скарги до
провадження.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 20.02.2014 р.
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський Банк Розвитку»
прийнято до провадження та розгляд
матеріалів справи за апеляційною
скаргою призначено на 05.03.2014 р., про що
сторони були належним чином, під
розписку, повідомлені (том ІІ, а.с. 48, 49).
Вище зазначеною ухвалою суду
відповідача було зобов'язано, надати
письмовий, документально та нормативно
обґрунтований відзив (заперечення) на
апеляційну скаргу (п. 4 резолютивної
частини ухвали )(том ІІ, а.с. 47).

Статтею 75 ГПК України визначено, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 99 ГПК України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Оглянувши та дослідивши наявні у
справі документи, колегія суддів
приходить до висновку, що не виконання
вимог ухвали суду від 20.02.2014 р. у справі
№ 5015/5434/12 не перешкоджає розгляду
справи по суті.

Крім того, з підстав зазначених в
ухвалі Львівського апеляційного
господарського суду від 05.03.2014 р.
продовжено строк розгляду спору, за
спільним клопотанням представників
обох сторін (том ІІ, а.с. 70) та розгляд
справи відкладено на 19.03.2014 р., при
цьому, участь повноважних
представників вищевказаною ухвалою
суду обов'язковою не визнавалась (том
ІІ, а.с. 73-74).

Також, нормами чинного законодавства
України не обмежено коло осіб, які
можуть представляти особу в судовому
процесі. Тому неможливість
представників відповідача бути
присутнім у судовому засіданні не
перешкоджає реалізації права учасника
можливості скористатися правами ст. 28
ГПК України та ст. 244 ЦК України.

Разом з тим, відповідно до абз. 1 п. 3.9.2.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року № 18 передбачено, що у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами. Оскільки,
явка в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до приписів ст.ст. 67 та 77 ГПК
України, відкладення розгляду справи є
правом та прерогативою суду, основною
умовою для якого є не відсутність у
судовому засіданні представників
сторін, а неможливість вирішення спору
у відповідному судовому засіданні
(правова позиція викладена у постанові
Вищого господарського суду України від
15 липня 2013 року по справі № 6/175(2010).

Разом з тим, представник ТзОВ
«Колібрі», клопочучи перед судом про
відкладення розгляду даної справи з
підстав зазначених у цьому клопотанні,
не подав належних та допустимих
доказів про перебування у відрядженні
та/або направлення у відрядження
(повістка про зайнятість/участь у іншій
судовій справі (ордер, договір про
надання правової допомоги) та/або
наказ/розпорядження про відрядження,
тощо).

З огляду на все вищенаведене в
сукупності, колегія суддів не вбачає
підстав для відкладення розгляду
апеляційної скарги по справі № 5015/5434/12.

Відповідно до ст. 101 ГПК України,
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи та наявні в ній докази,
перевіривши правильність застосування
матеріального та процесуального
законодавства, колегія суддів
Львівського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу
місцевого суду скасувати повністю,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем (Товариством з обмеженою
відповідальністю «Колібрі») 19.12.2013 р.
господарському суду Львівської
області подано заяву по справі №
5015/5434/12 (вх. № 54868/13), 28.01.2014 р. подано
письмові пояснення до заяви про
відстрочення виконання судового
рішення (том ІІ, а.с. 18-19) в порядку ст. 121
ГПК України, у заяві заявник просив
відстрочити виконання судового
рішення господарського суду
Львівської області від 19.03.2013 р.
прийнятого у справі № 5015/5434/12 про
звернення стягнення заборгованості на
предмет іпотеки шляхом продажу на
прилюдних торгах на шість місяців
строком до 19.06.2014 р. (том ІІ, а. с. 5).

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 29.01.2014 р. по
справі № 5015/5434/12 заяву ТзОВ «Колібрі»
про відстрочку виконання рішення
господарського суду Львівської
області від 19.03.2013 р. у справі № 5015/5434/12
про звернення стягнення
заборгованості в розмірі 937 214,35 грн. на
предмет іпотеки шляхом продажу на
прилюдних торгах - задоволено частково
(пункт перший резолютивної частини
ухвали). Відстрочено виконання рішення
господарського суду Львівської
області від 19.03.2013 р. у справі № 5015/5434/12
до 10.04.2014 р. (пункт другий резолютивної
частини ухвали) (том ІІ, а. с. 37-40).

Не погоджуючись з ухвалою місцевого
суду апелянт/позивач (Публічне
акціонерне товариство «Всеукраїнський
Банк Розвитку») звернувся до
Львівського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, просить скасувати ухвалу
господарського суду Львівської
області від 29.01.2014 р. по справі № 5015/5434/12,
та постановити нове рішення, яким
відмовити ТзОВ «Колібрі» в задоволенні
заяви про відстрочку виконання рішення
господарського суду Львівської
області № 5015/5434/12 від 13.06.2013 р. (том ІІ, а.
с. 50-51).

Апеляційну скаргу мотивує тим, що
оскаржувана ухвала місцевого суду є не
обґрунтованою та такою, що прийнята з
порушенням норм матеріального права.

Скаржник в апеляційній скарзі
зазначає, що місцевий суд
задовольняючи частково заяву
відповідача про відстрочення
виконання рішення господарського суду
Львівської області до 10.04.2014 року, взяв
до уваги, як переконливий доказ:
фінансовий звіт ТзОВ «Колібрі» за 2013 р.,
договір інвестиційного будівництва
об'єкта нерухомості від 10.01.2014 р. та акт
прийому-передачі технічної
документації від 10.01.2014 р., які на думку
апелянта не є винятковими обставинами
в розумінні ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України.

Крім того, апелянт звертає увагу суду
на те, що відповідач є майновим
поручителем щодо виконання зобов'язань
ОСОБА_4 перед Публічним акціонерним
товариством «Всеукраїнський Банк
Розвитку» за Кредитним договором
№KKPOG.1899.010 від 14.03.2012 р. і згідно договору
іпотеки № ZXR039523/2039/001 від 14.03.2012 р.
Відтак, відповідач у разі невиконання
ОСОБА_4 умов Кредитного договору ПАТ
«Всеукраїнський Банк Розвитку» вправі
задовольнити свої вимоги, в т.ч. і
шляхом звернення стягнення на заставне
майно. Також вважає, виконання у
примусовому порядку рішення місцевого
суду, яке набрало законної сили, не може
призвести до банкрутства ТзОВ
«Колібрі» та повного зупинення його
господарської діяльності, такі доводи
заявника, вважає передчасними та
надуманими, оскільки відповідачем в
розумінні абзацу 2 статті 34 ГПК України,
не надано доказів можливості
банкрутства відповідача та припинення
його господарської діяльності.

Разом з тим представник апелянта
пояснив, що приписами ГПК України не
обмежено боржника у поданні заяв про
відстрочення, розстрочення виконання
судового рішення та укладенні мирової
угоди.

Скаржник звертає увагу суду, що в
наказі місцевого господарського суду
від 13.06.2013 р. № 5015/5434/12 зазначено
стягнути з ТзОВ «Колібрі» на користь
ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку»
заборгованість шляхом реалізації
заставного майна на прилюдних торгах,
відтак жодного іншого способу
виконання рішення та стягнення
заборгованості не зазначається і
зазначено бути не може. Апелянт
зазначає, що місцевий суд,
задовольняючи частково заяву
відповідача про відстрочення рішення
місцевого суду, ухвалу мотивував тим,
що ПП «Тебудкомплект» взяв на себе
зобов'язання здійснити погашення
заборгованості ТзОВ «Колібрі» перед
ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку»
згідно договору іпотеки № ZXR039523/2039/001 у
період з 01.04.2014 р. по 10.04.2014 р., однак
жодних договорів між ПАТ
«Всеукраїнський Банк Розвитку» та ПП
«Тебудкомплект» підписано не було, в
матеріалах справи такі докази
відсутні, а відтак жодні треті особи не
вправі здійснювати погашення
заборгованості позичальника перед
банком, якщо ці умови не передбачені
відповідними договорами, які мають
укладатися між сторонами у порядку
встановленому чинним законодавством.

Колегією суддів встановлено, що
позивач у даній справі - Публічне
акціонерне товариство «Всеукраїнський
Банк Розвитку» є юридичною особою,
місцезнаходження юридичної особи: п. і.
01135, вул. Чорновола В'ячеслава, 25, м. Київ,
адреса для листування: 79008, м. Львів, вул.
Лесі Українки, 5, йому присвоєно .

Відповідач: Товариство з
обмеженою відповідальністю «Колібрі»
є юридичною особою, місцезнаходження
юридичної особи: п.і. 79058, м. Львів,
Шевченківський район, вул.
Замарстинівська, 162, Товариству йому
присвоєно , будь-які
записи у Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців серії АА № 555621 про
перебування вказаного Товариства на
стадії банкрутства та/або ліквідації
відсутні, що підтверджується
оригінальним примірником довідки з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
серії АА № 555621 (том І, а.с. 73-74).

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням господарського суду
Львівської області від 19.03.2013 р. у
справі № 5015/5434/12 позов ПАТ
«Всеукраїнський Банк Розвитку» до ТзОВ
«Колібрі» про звернення стягнення
заборгованості в розмірі 937214 грн. 35 коп.
задоволено повністю та вирішено:
стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Колібрі» на користь
Публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський банк розвитку»
заборгованість за Кредитним договором
№ ККРОG.1899.010 від 14.03.2012 р. в розмірі 937 214
грн. 35 коп. (поточна заборгованість по
тілу кредиту: 438291 грн. 07 коп.,
прострочена заборгованість по тілу
кредиту - 350000 грн. 00 коп., поточна
заборгованість за процентами - 17195 грн.
12 коп., заборгованість за простроченими
процентами - 82332 грн. 31 коп., сума
нарахованої пені - 3814 грн. 21 коп., сума
штрафу - 45581 грн. 64 коп.) шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки, а саме:
нежитлове приміщення загальною площею
279,7 кв.м., яке знаходиться за адресою: м.
Львів, вул. Замарстинівська, буд. 162, що
належить ТзОВ «Колібрі» на праві
власності згідно договору
купівлі-продажу № 1236 від 30.12.2004 р.,
посвідченого приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 за № 5330, шляхом продажу
на прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження, передбаченої
Законом України „Про виконавче
провадження", з дотриманням вимог цього
Закону, встановивши початкову ціну
предмету іпотеки у розмірі не менше
2463000 грн. 00 коп. та стягнути судові
витрати ( том І, а.с. 85-86 - коротка частина
судового рішення, а.с. 87-93 - повний текст
судового рішення).

Не погоджуючись з зазначеним рішенням
місцевого господарського суду від
19.03.2013 р. у справі № 5015/5434/12,
відповідачем було подано апеляційну
скаргу про скасування вищевказаного
рішення суду першої інстанції.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 21.05.2013 р.
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Колібрі» -
залишено без задоволення, рішення
господарського суду львівської
області від 19.03.2013 р. у справі № 5015/5434/12 -
без змін (том І, а. с. 121-128).

Рішення господарського суду
Львівської області від 19.03.2013 р. у
справі № 5015/5434/12 набрало законної сили
на підставі постанови Львівського
апеляційного господарського суду від
21.05.2013 р. у справі № 5015/5434/12. Вказані
судові рішення в касаційному порядку
відповідачем оскаржувалися.

На підставі вищенаведеного, місцевим
господарським судом, в порядку ст. 116
ГПК України, 13.06.2013 р. було видано накази
на примусове виконання рішення
господарського суду Львівської
області від 19.03.2013 р. та постанови
Львівського апеляційного
господарського суду від 21.05.2013 р. по
справі № 5015/5434/12 (том І, а. с. 132-133).

Статтею 124 Конституції України
встановлено, що судові рішення, які
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 4-5 ГПК України
господарські суди здійснюють
правосуддя шляхом прийняття
обов'язкових до виконання на всій
території України рішень, ухвал,
постанов.

В силу статті 115 ГПК України рішення
господарського суду, що набрали
законної сили, виконуються у порядку,
встановленому цим Кодексом і Законом
України «Про виконавче провадження».

Виконавче провадження у даній справі -
не порушувалося, в матеріалах справи
такі докази відсутні.

Відповідно до ст.121 ГПК України, при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за своєю
ініціативою господарський суд, який
видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Згідно п. 7.2. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
17.10.2012р. № 9 «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України»,
підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом.

При цьому слід мати на увазі, що згоди
сторін на вжиття заходів, передбачених
статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення, воно може бути
реалізоване у будь-який час від
набрання рішенням законної сили
(стаття 115 ГПК України) до його
фактичного повного виконання.

Відстрочка - це відкладення чи
перенесення виконання рішення на новий
строк, який визначається господарським
судом.

Проте, вирішуючи питання про
відстрочку чи розстрочку виконання
рішення, господарський суд повинен
враховувати матеріальні інтереси
сторін, їх фінансовий стан, ступінь
вини відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Отже, обов'язковою умовою надання
відстрочки є, зокрема, не тільки
обставини, підтверджені належними
доказами щодо об'єктивної неможливості
виконати рішення суду у строк, які, до
того ж, мають бути винятковими, але й
реальна можливість виконання такого
рішення в подальшому.

Заслухавши пояснення представників
сторін, в т.ч. представника відповідача,
який приймав участь у судовому
засіданні 05.03.2014 р., дослідивши докази у
справі в їх сукупності, колегія суддів
приходить до висновку про
необґрунтованість заяви ТзОВ
«Колібрі» про про відстрочення
виконання судового рішення
господарського суду Львівської
області від 19.03.2013 р. прийнятого у
справі № 5015/5434/12 про звернення
стягнення заборгованості на предмет
іпотеки шляхом продажу на прилюдних
торгах, строком на шість місяців до
19.06.2014 р., оскільки боржником, на час
розгляду цієї заяви, місцевому
господарському суду не подано належних
та допустимих доказів, в розумінні
статей 33 та 34 ГПК України, які б
підтверджували наявність виняткових
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим.

Обставини, викладені у заяві про
надання відстрочки строком на шість
календарних місяців до 19.06.2014 р., не є
достатньою підставою для надання
відстрочки виконання рішення
господарського суду до 19 червня 2014
року, оскільки зазначення відповідачем
у вищевказаній заяві обставина, а саме:
у зв'язку із важким матеріальним
становищем в якому перебуває боржник,
що підтверджує фінансовими звітами
суб'єкта малого підприємництва від
31.12.2012 р., 30.06.2013 р., 30.09.2013 р., довідками
ТзОВ «Колібрі» № 13/1 від 13.01.2014 р., від
28.01.2014 р., № 01/01 від 28.01.2014 р., № 02/01 від
28.01.2014 р., договором інвестиційного
будівництва об'єкта нерухомості від
10.01.1014 р., який укладено між
забудовником: ТзОВ «Колібрі» та
інвестором: ПП «Техбудкомплект» (том
ІІ, а.с. 2832), та Акту прийому-передачі
технічної документації від 10.01.2014, не є
переконливими доказами наявності
виняткових обставин у розумінні ст. 121
ГПК України, які б слугували підставою
для надання відстрочки виконання
рішення суду, оскільки не
підтверджують загрози банкрутства, а
відсутність коштів на банківських
рахунках, в силу ст. 218 ГК України, не є
такою обставиною.

Разом з тим, покликання в ухвалі
господарського суду Львівської
області від 29.01.2014 р. у справі № 5015/5434/12
на Договір від 10.01.2014 р. укладений між
ТзОВ «Колібрі» та («Забудовник») та ПП
«Техбудкомплект» («Інвестор») (том ІІ,
а.с. 28-32) про те, що ПП «Техбудкомплект»
взяв на себе зобов'язання здійснити
погашення заборгованості ТзОВ
«Колібрі» перед ПАТ «Всеукраїнський
Банк Розвитку» згідно договору іпотеки
№ ZXR039523/2039/001 у період з
01.04.2014 р. по 10.04.2014 р. є помилковим,
оскільки, як вбачається з матеріалів
справи, жодних договорів між ПАТ
«Всеукраїнський Банк Розвитку», як
стягувачем, та ПП «Техбудкомплект»,
інвестором, з приводу погашення
заборгованості боржника/ТзОВ
«Колібрі» не укладено, в матеріалах
справи такі докази відсутні, а за
загальними правилами виконання
зобов'язань (Глави 47 та 48 ЦК України),
жодні треті особи не вправі
здійснювати погашення заборгованості
позичальника, в т.ч. перед банком (ст. 1049
ЦК України), якщо ці умови не
передбачені відповідними договорами,
що укладаються між сторонами договору
у порядку встановленому чинним
законодавством.

Відповідно до ст.ст. 510, 511 ЦК України,
лише у випадках, встановлених
договором зобов'язання може
породжувати для третьої особи права
щодо боржника та (або) кредитора.

Разом з тим, колегія суддів вважає за
доцільне зазначити, що складна
фінансова ситуація впливає не тільки
на господарську діяльність
відповідача, а й на інших суб'єктів
господарювання, в тому числі і на
позивача. Підприємництво - це
самостійна, ініціативна, систематична,
на власний ризик господарська
діяльність, що здійснюється суб'єктами
господарювання з метою досягнення
економічних і соціальних результатів
та одержання прибутку. Будь-який
суб'єкт господарювання реалізовує свою
діяльність на основі комерційного
розрахунку та власного комерційного
ризику. Отже, суд не може брати до уваги
позицію лише однієї сторони, при цьому
не беручи до уваги позицію іншої.

За таких обставин, беручи до уваги
матеріальні інтереси обох сторін, в
сукупності, колегія суддів приходить
до висновку, що з урахуванням приписів
процесуального закону визначальним
фактором при вирішенні питання про
надання розстрочки чи відстрочки
виконання рішення суду є підставність
цих випадків та їх об'єктивний вплив на
виконання судового рішення, проте
відповідач не надав переконливих
доказів щодо наявності саме таких
виняткових обставин у розумінні ст. 121
ГПК України, які б слугували підставою
для надання відстрочки виконання
рішення суду, таких як наявна загроза
банкрутства, відсутність коштів на
банківських рахунках і майна, на яке
можливо було б звернути стягнення.

Як вбачається з записів 1-5 у
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
серії АА № 555621, ТзОВ «Колібрі» не
перебуває на стадії банкрутства та/або
ліквідації тощо (том І, а.с. 73-74), відтак в
повному обсязі відповідає за
невиконання та/або неналежне виконання
своїх зобов'язань перед банком, яещо
інше не буде встановлено договором або
законом.

Відповідно до приписів ст. 33 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень належними та допустимими
доказами (ст. 34 ГПК України).

Крім того, як уже було вище зазначено,
рішення господарського суду
Львівської області від 19.03.2013 р. набрало
законної сили на підставі постанови
Львівського апеляційного
господарського суду від 21.05.2013 р. у
справі № 5015/5434/12 з 21.05.2013 р., однак,
відповідач/боржник, після набрання
рішення законної сили, не провів
оплати, в т.ч. часткової за рішенням
суду та не надав суду доказів про
вжиття інших заходів з метою погашення
заборгованості.

При розгляді порушеного питання слід
відзначити припис ч. 2 ст. 193 ГК України,
згідно з яким кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Як зазначено вище у цій постанові, ТзОВ
«Колібрі» такі докази подані не були ні
суду першої інстанції, ні суду
апеляційної інстанції.

Суд також приймає до уваги те, що з
моменту прийняття судового рішення,
яке набрало законної сили (21.05.2013 р.) та
постановлення оскаржуваної ухвали
місцевого суду (29.01.2014 р.) пройшло понад 8
(вісім) місяців, таким чином стягувач не
може реалізувати передбачену ст.124
Конституції України гарантію
обов'язкового виконання рішення суду, у
зв'язку з чим позбавлений можливості
користуватися власними коштами.

Слід зазначити, що кожний суб'єкт
господарювання наділений правом
звернутися до суду за захистом його
порушених, оспорюваних або не визнаних
інтересів. Процесуальний зміст права
на судовий захист суб'єктів
господарювання можна поділити на
основні елементи, а саме: - звернення
суб'єкта до суду з вимогами про захист
порушених прав та оспорюваних
інтересів, викладеними у позовній
заяві, яка у встановленому законом
порядку подається до суду; -
користування усіма процесуальними
правами під час розгляду судом справи,
які гарантовані відповідно до
процесуального законодавства: -
оскарження судового рішення до
апеляційної та касаційної інстанції; -
виконання судового рішення, яке є
завершальним у структурі права особи
на судовий захист і, власне, є тією
метою, заради якої особа звертається до
суду з позовом. Без права на виконання
судового рішення структура права на
судовий захист не мала б логічного
завершення і мотивації. Тому судове
рішення має бути виконаним, адже без
цього судовий процес є незавершеним.

05 червня 2012 року було прийнято Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень», який
встановив процедуру виконання рішень
судів, боржниками за якими є державні
органи, підприємства, установи та
організації, а також юридичні особи,
примусова реалізація майна яких
забороняється відповідно до
законодавства.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» суди повинні застосовувати
Конвенцію та практику Європейського
суду як джерело права.

Отже, тривале невиконання рішень
національних органів, які набрали
законної сили, у встановленому законом
порядку, протягом розумного строку,
порушують п. 1 ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод та
не відповідають судовій практиці
Європейського суду («Ткаченко проти
України», «Кисельов проти України»)
(Інформаційний лист Вищого
господарського суду України від 30.10.2013
№ 01-06/1556/13).

Згідно ст. 32 ГПК України, доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, належними та
допустимими доказами (ст. 34 ГПК
України).

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевикладені
обставини, приймаючи до уваги
матеріальні інтереси позивача,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави, а також той факт, що
боржником не доведено винятковості
обставин об'єктивної неможливості
виконати рішення суду, колегія суддів
приходить до висновку, апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський Банк
Розвитку» задовольнити, ухвалу
господарського суду Львівської
області від 29.01.2014 р. по справі № 5015/5434/12
про часткове задоволення заяви
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Колібрі» про
відстрочку виконання рішення у справі
№ 5015/5434/12 до 10 квітня 2014 року скасувати
і прийняти нове рішення, яким у
задоволенні заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю «Колібрі»
про відстрочення виконання судового
рішення господарського суду
Львівської області від 19.03.2013 р.
прийнятого у справі № 5015/5434/12 про
звернення стягнення заборгованості на
предмет іпотеки шляхом продажу на
прилюдних торгах на шість місяців
строком до 19.06.2014 р. - відмовити,
оскільки доводи наведені заявником у
заяві та додаткових поясненнях до
заяви про відстрочення виконання
рішення місцевого суду на шість
календарних місяців є не обґрунтовані
належними і допустимими.

Судовий збір за перегляд ухвали в
апеляційному порядку покласти на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 43, 99, 101, 103, 104, 105,
106, 121 Господарського процесуального
кодексу України, Львівський
апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський Банк Розвитку»
задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду
Львівської області від 29.01.2014 р. по
справі № 5015/5434/12 про часткове
задоволення заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю «Колібрі»
про відстрочку виконання судового
рішення господарського суду
Львівської області від 19.03.2013 р. у
справі № 5015/5434/12 за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський Банк Розвитку», м.
Київ, до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Колібрі» про
звернення стягнення заборгованості в
розмірі 937214,35 грн. на предмет іпотеки
шляхом продажу на прилюдних торгах -
скасувати та прийняти нову ухвалу.

3. У задоволенні заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю «Колібрі»
про відстрочку виконання судового
рішення господарського суду
Львівської області від 19.03.2013 р. у
справі № 5015/5434/12 за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський Банк Розвитку», м.
Київ, до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Колібрі» про
звернення стягнення заборгованості в
розмірі 937214,35 грн. на предмет іпотеки
шляхом продажу на прилюдних торгах -
відмовити.

4. Витрати зі сплати судового збору
за перегляд ухвали місцевого суду в
апеляційному порядку покласти на
відповідача.

5. Матеріали справи повернути
господарському суду Львівської
області.

Головуючий суддя
Данко Л.С.

Суддя
Давид Л.Л.

Суддя
Юрченко Я.О.

В судовому засіданні 19.03.2014 р. оголошено
вступну і резолютивну часини
постанови. Повний текст постанови
складено та підписано - 21.03.2014р.