ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2014 р.
Справа № 911/3622/13

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого - судді
Зварич О.В.

суддів
Гриців В.М.

Хабіб М.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лангруп" (надалі ТзОВ
"Лангруп") б/н від 12.12.2013р. (вх. № 05-05/2902/13
від 25.12.2013р.)

на рішення Господарського суду
Львівської області від 02.12.2013р.

у справі № 911/3622/13

за позовом: Комунально-побутового
підприємства "Теплоенергопостач"
Ірпінської міської ради (надалі КПП
"Теплоенергопостач" Ірпінської міської
ради)

до відповідача: ТзОВ "Лангруп"

про стягнення заборгованості в сумі
226397,74 грн.,

за участю:

від позивача: Ружин В.В. - представник
(довіреність № 34 від 31.01.2014р.);

від відповідача: Войтович О.В. -
представник (довіреність б/н від
01.11.2013р.),

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Львівської області від 02.12.2013р. у справі
№911/3622/13 (суддя Деркач Ю.Б.) задоволено
позовні вимоги. Стягнуто з ТзОВ
"Лангруп" на користь КПП
"Теплоенергопостач" Ірпінської міської
ради 226397,74 грн. основного боргу та
судовий збір в сумі 4528,00 грн.

В ході розгляду справи судом першої
інстанції встановлено, що позивач
поставив теплову енергію відповідачу в
потрібних обсягах, що підтверджується
актами здачі-приймання робіт (надання
послуг), рахунками - фактурами на оплату
теплової енергії, свідоцтвом про
повірку засобу вимірювання техніки та
протоколами (відомостями) реєстрації
середньодобових показників
теплопостачання за період з 18.10.2011р. по
15.04.2011р. ТзОВ "Лангруп" договірні
зобов'язання щодо оплати вартості
спожитих послуг виконав частково, в
результаті чого у нього перед
позивачем виникла заборгованість в
розмірі 226397,74грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
ТзОВ "Лангруп" подало апеляційну
скаргу, в якій вважає рішення суду
першої інстанції прийнятим з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, при неповному
з'ясуванні обставин, що мають значення
для справи, а висновки суду є
передчасними та необгрунтованими.
Звертає увагу на те, що суд першої
інстанції прийшов до висновку про
наявність заборгованості з оплати за
послуги з постачання теплової енергії,
виходячи з актів наданих послуг, які не
були підписані обома сторонами, а тому
на підставі п. 2 ст. 34 ГПУ України вважає,
що наявність заборгованості по
договору № 20 від 10.10.2011р. не була
належним чином підтверджена. Просить
скасувати рішення господарського суду
Львівської області від 02.12.2013р. у справі
№911/3622/13, прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

Позивач у відзиві за № 22 від 23.01.2014р. (вх.
№ 01-04/389/14 від 27.01.2014р.) на апеляційну
скаргу просить залишити без змін
оскаржуване рішення місцевого
господарського суду, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав доводи, зазначені у
відзиві.

Представник відповідача просив
задоволити апеляційну скаргу,
скасувати рішення господарського суду
Львівської області від 02.12.2013р. у справі
№ 911/3622/13, прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи,
апеляційну скаргу, відзив на неї,
заслухавши пояснення представників
сторін, колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду
прийшла до висновку про відсутність
підстав для скасування рішення
господарського суду Львівської
області від 02.12.2013р. у справі №911/3622/13 з
огляду на наступне:

Як вбачається з матеріалів справи,
10.10.2011р. між КПП "Теплоенергопостач"
(теплопостачальна організація) та ТзОВ
"Лангруп" (споживач) було укладено
договір про постачання теплової
енергії № 20 від 10.10.2011р. (надалі -
договір) (а.с. 11-18).

Згідно п.1.1. договору, теплопостачальна
організація бере на себе зобов'язання
постачати споживачеві теплову енергію
в потрібних йому обсягах, а споживач
зобов'язується оплачувати одержану
теплову енергію за встановленими
тарифами (цінами) в терміни,
передбачені цим договором та у
відповідності до «Правил користування
тепловою енергією» (ПКТЕ) та «Правил
технічної експлуатації систем
теплопостачання комунальної
енергетики України» (ПТЕСТКЕУ).

Розрахунки за поставлену теплову
енергію здійснюються споживачем
щомісячно шляхом перерахунків коштів
на розрахунковий рахунок
теплопостачальної організації до 10
числа поточного місяця за минулий
місяць (п. 7.3 договору).

Відповідно до п. 11.1. договору термін
його дії становить 1 рік, а згідно п. 11.5
договір та додаток №1 вважається
продовженим на той же строк, якщо за
місяць до закінчення строку дії про
його припинення не буде письмово
заявлено однією із сторін.

Обсяги постачання теплової енергії
визначені сторонами в додатку 1 до
договору. Загальний обсяг
теплопостачання становить 663,56 Гкал з
відповідним розподілом по кварталах та
місяцях (а.с.16).

В додатку 3 до договору вказано адресу
об'єкта споживання теплоенергії (м.
Ірпінь, вул.3-го Інтернаціоналу,152), його
характеристику та інші відомості.

Відповідно до протоколу, затвердженого
директором ТзОВ "Лангруп" Березовським
Р.Ф. та директором КРД "Райффайзен Банк
Аваль" Гевель В.В., визначено пропорції
при оплаті за опалення споруди за
адресою м. Ірпінь, вул. 3-го
Інтернаціоналу, 152, згідно яких ТзОВ
"Лангруп" сплачує за використану
теплову енергію будівлі 83,2% показників
загального лічильника (а.с.19).

КПП "Теплоенергопостач" Ірпінської
міської ради виконало свої договірні
зобов'язання в повному обсязі та
поставило відповідачу теплову енергію
на загальну суму 412417,76 грн., що
підтверджується протоколами
(відомостями) середньодобових
параметрів і підсумкових значень
теплонавантаження за період з жовтня
2011р. по квітень 2013р. та іншими доказами
(а.с.73-86).

З наявного у справі розрахунку та
платіжних доручень вбачається, що
відповідач оплатив кошти в сумі 186020,02
грн. Заборгованість станом на 01.09.2013р.
становить 226397,74 грн. (а.с.24, 130-145).

Позивач надсилав на адресу відповідача
повідомлення-вимогу №305 від 20.05.2013року,
де вказував, що станом на 15.05.2013р.
заборгованість ТзОВ "Лангруп" за
спожиту теплову енергію за договором №
20 від 10.10.2011р. становить 226397,74 грн. та
вимав виконання боргового зобов'язання
(а.с.26, 27).

Підставою звернення позивача до суду з
даним позовом слугувало невиконання
відповідачем взятих на себе
зобов'язань щодо оплати за спожиту
теплову енергію в обумовлені договором
№ 20 від 10.10.2011р. терміни.

При винесенні постанови, колегія
суддів керувалася наступним:

Згідно ч. 2 ст.11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

У відповідності із ст.627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору, з
врахуванням вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Судом встановлено факт укладення
10.10.2011р. між сторонами в даній справі
договору про постачання теплової
енергії № 20 від 10.10.2011р., згідно якого
позивач взяв на себе зобов'язання
постачати споживачеві теплову енергію
в потрібних йому обсягах, а відповідач -
оплачувати одержану теплову енергію за
встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені цим договором.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Аналогічне положення
передбачено п. 1 ч. 1 ст. 193 ГК України:
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до Закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 ЦК
України).

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, що, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

З досліджених в судовому засіданні
доказів судом встановлено, що
заборгованість відповідача перед
позивачем підтверджується актами
здачі-приймання робіт (надання послуг)
(а.с.53,54,57,59,61,63,65-71), рахунками - фактурами
на оплату теплової енергії
(а.с.55,56,58,60,62,64), свідоцтвом про повірку
засобу вимірювання техніки №24-1-2/5402 від
10.07.2012 р. (а.с.72), протоколами
(відомостями) реєстрації
середньодобових показників
теплопостачання за період з 18.10.2011р. по
01.11.2011р. (а.с.73), за період з 27.10.2011р. по
27.11.2011р. (а.с.74), за період з 28.11.2011р. по
25.12.2011р. (а.с.75), за період з 26.12.2011р. по
25.01.2012р. (а.с.76), за період з 26.01.2012р. по
26.02.2012р. (а.с.77), за період з 25.01.2012р. по
26.01.2012р. (а.с.78), за період з 27.02.2012р. по
26.03.2012р. (а.с.79), за період з 27.03.2012р. по
16.05.2012р. (а.с.80), за період з 29.10.2012р. по
26.11.2012р. (а.с.81), за період з 27.11.2012р. по
24.12.2012р. (а.с.82), за період з 25.12.2012р. по
27.01.2013р. (а.с.83), за період з 28.01.2013р. по
24.02.2013р. (а.с.84), за період з 25.02.2013р. по
25.03.2013 р. (а.с.85), за період з 26.03.2013р. по
15.04.2013р. (а.с.86).

Відповідачем не виконано вимоги суду
щодо надання доказів про виконання
умов п.6.3 договору № 20 від 10.10.2011р., а
саме: надання звіту про фактичне
споживання теплової енергії, в терміни
передбачені в додатку № 1 до даного
договору. Крім того, відповідачем не
надано жодних доказів на спростування
обставин, наведених у позові.

Суд дослідив розрахунок позивача та
копії платіжних доручень, якими
підтверджується факт часткової сплати
відповідачем вартості спожитих послуг
з теплопостачання згідно договору № 20
від 10.10.2011р. в сумі 186020,02 грн.

Заборгованість на момент винесення
оскаржуваного рішення у даній справі
становить 226397,74 грн.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено,
що боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно ч. 7 ст. 193 ГК України
одностороння відмова від виконання
договору не допускається.

Отже, відповідач прострочив виконання
зобов'язання, що в свою чергу є
підставою для стягнення суми боргу.

З наведеного, апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
позовні вимоги обґрунтовані поданими
доказами, загальна сума
заборгованості, яку правомірно
стягнуто судом першої інстанції з
відповідача на користь позивача,
підтверджена матеріалами справи та
складає 226397,74грн. основного боргу.

Щодо доводів апелянта про те, що суд
першої інстанції прийшов до висновку
про наявність заборгованості з оплати
за послуги з постачання теплової
енергії, виходячи з актів наданих
послуг, які не були підписані з обох
сторін, а тому на підставі п. 2 ст. 34 ГПУ
України вважає що наявність
заборгованості по договору № 20 від
10.10.2011р. не була належним чином
підтверджена, то дані доводи
спростовуються наявними в матеріалах
справи рахунками - фактурами на оплату
теплової енергії, свідоцтвом про
повірку засобу вимірювання техніки
№24-1-2/5402 від 10.07.2012 р., протоколами
(відомостями) реєстрації
середньодобових показників
теплопостачання які підтверджують
фактичне споживання теплової енергії
відповідачем.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Всупереч вимог ст.33 ГПК України
апелянтом не надано суду доказів на
підтвердження правомірності заявлених
ним вимог.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції вірно встановлено фактичні
обставини справи, надано належну
оцінку дослідженим доказам, прийнято
законне та обґрунтоване рішення у
відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права,
тому його слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної
скарги слід покласти на скаржника
згідно вимог ст.49 ГПК України.

Керуючись, ст. ст. 43, 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Львівський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

Рішення господарського суду
Львівської області від 02.12.2013р. у справі
№911/3622/13 залишити без змін, апеляційну
скаргу -без задоволення.

Справу повернути в господарський суд
Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно з Розділом
ХІІ-1 ГПК України.

Головуючий суддя
Зварич О.В.

судді
Гриців В.М.

Хабіб М.І.