ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02 квітня 2014 р. Справа №
903/189/14

за позовом Заступника Волинського
прокурора з нагляду за додрежанням
законів у воєнній сфері Західного
регіону України в інтересах держави -
Державного агентства резерву України в
особі органу, уповноваженого
здійснювати функції у спірних
відносинах в особі Волинської обласної
бази спеціального медичного
постачання, м. Луцьк

до відповідача: Шацької районної
лікарні територіального медичного
об'єднання Любомльського і Шацького
районів, Волинська обл., смт. Шацьк

про стягнення 11 160 грн. 20 коп.

Суддя Кравчук А.М.

Представники:

від позивача: прокурор Волинської
прокуратури з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері - Пушкарчук С.В.,
посвідчення № 017411 від 04.06.2013 року;
директор Волинської обласної бази
спеціального медичного постачання -
Слюсар О.К.

від відповідача: н/з

Суть спору: позивач - заступник
Волинського прокурора з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
Західного регіону України в інтересах
держави - Державного агентства резерву
України в особі органу, уповноваженого
здійснювати функції у спірних
відносинах в особі Волинської обласної
бази спеціального медичного
постачання просить стягнути з
відповідача Шацької районної лікарні
територіального медичного об'єднання
Любомльського і Шацького районів 11 160
грн. 20 коп. заборгованості за передані
матеріальні цінності державного
мобілізаційного резерву та 1 827 грн. 00
коп. в повернення витрат по сплаті
судового збору.

Обгрунтовуючи позовні вимоги,
прокурор зазначає, що протягом 1996-2003
років Волинською облспецмедбазою на
підставі рахунків, накладних передано
Шацькій районній лікарні
Територіального медичного об'єднання
Любомльського і Шацького районів
(Єдиний медичний простір Любомльського
і Шацького районів) матеріальні
цінності державного мобілізаційного
резерву (медикаменти, які мають
мінімальний термін придатності та
вивільнені після освіження з розривом
у часі) без попередньої оплати на
загальну суму 11 160 грн. 20
коп., які прийняті представниками
останнього на підставі довіреностей.

Територіальне медичне об'єднання
Любомльського і Шацького районів у
заяві № 307/2.03.14 від 14.03.2014 року,
поясненнях по суті позовних вимог
№ 309/2.03.14 від 14.03.2014 року
заборгованість в сумі 11 160 грн. 20 коп. не
заперечує, проте, у позові просить
відмовити, оскільки:

- Шацька районна лікарня
реорганізована в Територіальне
медичне об'єднання Любомльського і
Шацького районів (Єдиний медичний
простір Любомльського і Шацького
районів) шляхом приєднання за рішенням
сесій Шацької та Любомльської районних
рад, не має самостійного балансу,
кошторису, розрахункового рахунку тощо
(в тому числі і своєї бухгалтерії).
Відповідно відповідачем має виступати
Територіальне медичне об'єднання
Любомльського і Шацького районів як
правонаступник;

- п.6 ч. 1 ст. 268 ЦК України щодо
позовної давності не поширюється на
Волинську обласну базу спеціального
медичного постачання, оскільки вона не
є центральним органом виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері державного матеріального
резерву;

- Волинська обласна база
спеціального медичного постачання є
самостійним суб'єктом господарювання,
Державне агентство резерву України не
здійснює управління нею, тому
звернення заступника Волинського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері з позовом від
імені позивача не відповідає вимогам
закону.

У судовому засіданні прокурор та
представник позивача позов підтримали
у повному обсязі, подали клопотання від
19.03.2014 року, від 02.04.2014 року про
долучення витребуваних ухвалою суду
від 19.03.2014 року документів до
матеріалів справи.

Відповідач Шацька районна
лікарня повноважного представника у
судове засідання не направив,
витребуваних ухвалою суду від 19.03.2014
року документів не подав, хоч був
належним чином повідомлений про дату,
місце та час розгляду справи, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення № 547 (а. с. 100).

Заслухавши пояснення прокурора
та представника позивача, дослідивши
матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

Згідно з абзацом четвертим
частини першої статті 2 ГПК України
господарський суд порушує справи за
позовами прокурорів, які звертаються
до господарського суду в інтересах
держави. Частиною другою згаданої
статті передбачено, що у позовній заяві
прокурор самостійно визначає, в чому
полягає порушення інтересів держави,
та обґрунтовує необхідність їх
захисту, а також вказує орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
відносинах, за відсутності ж такого
органу або відсутності у нього
повноважень зазначає про це в позовній
заяві. (Постанова ВГУ № 7 від 23.03.2012 "Про
деякі питання участі прокурора у
розгляді справ, підвідомчих
господарським судам".)

На виконання вимог постанови
Волинської прокуратури з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
західного регіону України № 220 від
04.02.2013 року про проведення перевірки у
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів проведено
перевірку в управлінні охорони
здоров'я Волинської обласної
державної адміністрації з питань
додержання вимог Закону України "Про
державний матеріальний резерв" при
реалізації та зберіганні матеріальних
цінностей державного мобілізаційного
резерву, в результаті якої виявилась
дебіторська заборгованість медичних
закладів, в тому числі Шацької районної
лікарні територіального медичного
об'єднання Любомльського і Шацького
районів, у зв'язку з чим виникла
необхідність прокуратури захищати
інтереси держави в суді.

Протягом 1996-2003 років на
підставі рахунків, накладних,
довіреностей Волинська обласна база
спеціального медичного постачання
передала відповідачу - Шацькій
районній лікарні Територіального
медичного об'єднання Любомльського і
Шацького районів (Єдиний медичний
простір Любомльського і Шацького
районів) матеріальні цінності
державного мобілізаційного резерву
(медикаменти, які мають мінімальний
термін придатності та вивільнені після
освіження з розривом у часі) без
попередньої оплати на загальну суму
11 160 грн. 20 коп.

Факт отримання відповідачем
медичної продукції підтверджується
підписами його уповноважених
представників на рахунках, накладних в
графі "Прийняв", довіреностями на
отримання матеріальних цінностей (а. с.
13-38, 81-91), оригінали яких оглянуто у
судовому засіданні.

Підписання відповідачем рахунку
та накладної, які в даному випадку є
первинними обліковими документами та
фіксують факт здійснення
господарської операції, є підставою
виникнення обов'язку щодо здійснення
розрахунків за отриманий товар.

Відсутність між сторонами
договору не спростовує факт виникнення
між ними договірних відносин, а їх
подальші дії лише підтверджують
наявність відповідних відносин.

15.03.2005 року на адресу відповідача
направлено лист-претензію № 42 з
вимогою до 01.05.2005 року погасити
заборгованість на суму 11 160 грн. 20 коп.
(а.с. 105).

Із відповіді на лист-претензію
від 31.03.2005 року № 199 (а.с. 40) вбачається,
що лікарня не в змозі розрахуватися з
позивачем, оскільки кошти на погашення
заборгованості не передбачалися в
кошторисі установи на 2005 рік.

Згідно п.2 ст. 12 Закону України "Про
державний матеріальний резерв" відпуск
матеріальних цінностей з державного
резерву здійснюється, зокрема, у
зв'язку з їх освіженням (поновленням) і
заміною.

Частиною 3 пункту 12 Порядку
формування, розміщення та проведення
операцій з матеріальними цінностями
державного резерву, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 8 жовтня 1997 р. № 1129, було визначено,
що освіження матеріальних цінностей
державного резерву, що знаходяться у
відповідальних зберігачів, а також
заміна їх продукцією аналогічного
асортименту та якості здійснюються
ними самостійно без залучення
додаткових бюджетних коштів.

Обов'язок оплати отриманих із
мобілізаційного резерву медикаментів
випливає зі змісту ч.4 ст.12 Закону
України "Про держаний матеріальний
резерв", відповідно до якої, відпуск із
державного резерву матеріальних
цінностей, що підлягають освіженню
(поновленню) і зберігаються на
підприємствах, в установах і
організаціях системи державного
резерву, провадиться за рішенням
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
державного матеріального резерву.
Такий відпуск провадиться на
конкурсних засадах. Кошти, отримані
внаслідок такої реалізації,
спрямовуються на придбання та
закладення до державного резерву
аналогічних матеріальних цінностей.
Освіження (поновлення) матеріальних
цінностей державного резерву, що
знаходяться на зберіганні на
підприємствах, в установах і
організаціях (відповідальних
зберігачів), а також заміна їх на
продукцію аналогічного асортименту та
якості здійснюється ними самостійно
без залучення додаткових коштів.

У рахунках, накладних міститься
напис "освіження з перервою в часі",
тобто відпуск матеріальних цінностей
здійснювався у зв'язку з їх освіженням
і заміною.

Таким чином, заперечення
відповідача щодо безоплатності
отриманих медикаментів не прийняті
судом, оскільки Закон встановлює
принцип оплатної реалізації
матеріальних цінностей з державного
резерву. Такого ж висновку дійшов ВГС
України у постанові № 903/712/13 від 30.01.2014
року, задовольнивши позов заступника
Волинського прокурора з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері в
інтересах держави Державного
агентства резерву України в особі
Волинської обласної бази спеціального
медичного постачання. Крім того,
жодних доказів про безоплатну передачу
медикаментів відповідач не подав. При
отриманні медикаментів видані рахунки
на їх оплату з зазначенням кількості,
ціни, націнки, вартості. У листі № 199 від
31.03.2005 року відповідач зобов'язався
передбачити в проекті бюджету на 2006 рік
кошти на погашення заборгованості., у
акті звірки взаєморозрахунків станом
на 01.11.2005 року останній заборгованість
на суму 11 160 грн. 20 коп. визнав у повному
обсязі (а.с. 110)

Відповідно до ст. 83 ЦК УРСР (який
діяв на момент передачі медикаментів)
позовна давність не поширюється,
зокрема, у випадках, встановлених
законодавством СРСР, і на інші вимоги.

Пунктом 49 Положення про державний
матеріальний резерв, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№280-05 від 27.05.1992р., було визначено, що на
майнові вимоги Держкомрезерву України
та його підприємств про повернення
заборгованості, яка виникла із
операцій з матеріальними цінностями
(поставка, зберігання, відпуск,
переміщення, перевезення), загальні та
скорочені строки позовної давності не
поширюються.

П.6 ст. 268 ЦК України передбачено,
що позовна давність не поширюється на
вимогу центрального органу виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері державного матеріального
резерву, стосовно виконання
зобов'язань, що випливають із Закону
України "Про державний матеріальний
резерв".

У відповідності до п.1 Положення
"Про державне агентство резерву
України", затвердженого указом
Президента України від 13.04.2011р. №463/2011,
Державне агентство резерву України
(Держрезерв України) є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра економічного розвитку і
торгівлі. Держрезерв України входить
до системи органів виконавчої влади та
утворюється для реалізації державної
політики у сфері державного
матеріального резерву.

Згідно ст. 11 Закону України "Про
державний матеріальний резерв" запаси
матеріальних цінностей державного
резерву розміщуються на підприємствах,
в установах і організаціях, спеціально
призначених для зберігання
матеріальних цінностей державного
резерву.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.5, 2.1 Статуту
позивача Волинська обласна база
спеціального медичного постачання в
своїй діяльності керується, зокрема,
Законом України "Про матеріальний
резерв", директивами і методичними
документами Держкомрезерву України. В
безпосереднє підпорядкування бази
входять склади мобілізаційного
резерву. Основні види діяльності -
організація роботи складів мобрезерву
по зберіганню, освіженню, заміні майна
мобрезерву та готовності його видачі в
"особливий період".

З огляду на зазначене, в даному
випадку, позовна давність на спірні
правовідносини не поширюється.

Заперечення Територіального
медичного об'єднання, що Шацька районна
лікарня територіального медичного
об'єднання Любомльського і Шацького
районів не може бути відповідачем у
справі, оскільки реорганізована в
Територіальне медичне об'єднання
Любомльського і Шацького районів
(Єдиний медичний простір Любомльського
і Шацького районів) шляхом приєднання
за рішенням сесій Шацької та
Любомльської районних рад, не має
самостійного балансу, кошторису,
розрахункового рахунку тощо (в тому
числі і своєї бухгалтерії) судом не
приймається, оскільки відповідно до п.
1.7 Статуту об'єднання до складу
Територіального медичного об'єднання
входить юридична особа (учасник ТМО) -
Шацька районна лікарня (витяг зі
Статуту Територіального медичного
об'єднання зі справи господарського
суду Волинської області № 903/326/13 а.с.
101-103).

Згідно п. 1.2, 1.3 Статуту
відповідача Шацька районна лікарня
перебуває в оперативному управлінні в
частині надання медичних послуг
населенню територіального медичного
об'єднання Любомльського і Шацького
районів, є юридичною особою, має
самостійний баланс, кошторис,
розрахунковий рахунок в установах
банку, печатки, штампи, бланки із своїм
найменуванням та інші реквізити.
Статус юридичної особи відповідача
стверджується також довідкою № 557558 та
листом головного управління
статистики у Волинській області (а.с.
46, 42).

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтвердженні певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Ст. 43 ГПК України встановлює, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Заборгованість відповідача
складає 11 160 грн. 20 коп., підтверджена
матеріалами справи, підставна і
підлягає до стягнення з відповідача,
оскільки в силу ст. 193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається.

Оскільки спір до розгляду суду
доведено з вини відповідача, то витрати
по сплаті судового збору в частині
задоволених позовних вимог відповідно
до ст. 49 ГПК України слід віднести на
нього.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Шацької районної
лікарні Територіального медичного
об'єднання Любомильського і Шацького
районів (Єдиний медичний простір
Любомльського і Шацького районів) (44000,
Волинська обл., смт. Шацьк, вул.
Шковороди, 13, ) на
користь Волинського обласної бази
спеціального медичного постачання (43000,
м. Луцьк, вул. Степана Бандери, 5,
)

- 11 160 грн. 20 коп. заборгованості за
передані матеріальні цінності
державного мобілізаційного резерву.

3. Стягнути з Шацької районної
лікарні Територіального медичного
об'єднання Любомильського і Шацького
районів (Єдиний медичний простір
Любомльського і Шацького районів) (44000,
Волинська обл., смт. Шацьк, вул.
Шковороди, 13, ) 1 827 грн. 00
коп. судового збору в дохід Державного
бюджету (отримувач коштів - УДКСУ у
м. Луцьку Волинської обл., , банк отримувача - ГУДКCУ у
Волинській області, МФО 803014, рахунок
отримувача - 4002).

4. Накази видати після набрання
рішенням законної сили.

Повний текст рішення

складений 03.04.2014 року

Cуддя А. М.
Кравчук