ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2014 р.
Справа № 53/252-10

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Фоміна В. О., суддя
Гетьман Р.А. , суддя Шутенко І.А.,

при секретарі Коваль А.В.,

за участю представників сторін:

позивача - Зінченка Ю.В. (дов.№б/н від
15.06.2012р.),

відповідача - Хомякової А.Л. (дов.№4 від
0.01.2014р.),

3-ї особи - не з'явився,

ДВС - Савченко Н.Г. (дов.№44-03/44/1738 від
25.12.2013р.),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу ПАТ
"Науково-технологічний інститут
транскрипції, трансляції і реплікації"
(вх.№601Х/2) на ухвалу господарського
суду Харківської області від 18 лютого
2014 року по справі №53/252-10 (суддя
Прохоров С.А.),

за скаргою ПАТ "Науково-технологічний
інститут транскрипції, трансляції і
реплікації" на дії ДВС України по
справі

за позовом Національного банку України
в особі Управління Національного банку
України в Харківській області, м.
Харків,

до ПАТ "Науково-технологічний інститут
транскрипції, трансляції і реплікації"
м. Харків,

за участю 3-ї особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
ПАТ "Зембанк", м. Харків,

про звернення стягнення на предмет
іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 18 лютого 2014р.
по справі №53/252-10 (суддя Прохоров С.А.) в
задоволенні скарги ПАТ
"Науково-технологічний інститут
транскрипції, трансляції і реплікації"
на дії ДВС України - відмовлено.

ПАТ "Науково-технологічний інститут
транскрипції, трансляції і реплікації"
з ухвалою суду першої інстанції не
погодилося та звернулося до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на те, що
судом першої інстанції порушено норми
матеріального і процесуального права,
просить скасувати ухвалу
господарського суду Харківської
області від 18.02.2014р. по справі №53/252-10
винесену за результатами розгляду
скарги ПАТ "Науково-технологічний
інститут транскрипції, трансляції і
реплікації" на дії ДВС України повністю
і прийняти нове рішення, яким визнати
недійсною постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору від 14.11.2013р.
винесену у виконавчому провадженні
№34280235, що відкрите з виконання наказу
господарського суду Харківської
області від 07.08.2012р. по справі №53/252-10,
виданого на виконання рішення
господарського суду Харківської
області від 07.12.2011р. по справі №53/252-10.

13.03.2014р. до суду від Національного банку
України в особі Управління
Національного банку України в
Харківській області надійшов відзив на
апеляційну скаргу (вх.№2173), в якому
позивач просить суд залишити ухвалу
господарського суду Харківської
області від 18.02.2014 року по справі №53/252-10
без змін, а апеляційну скаргу
відповідача - ПАТ
"Науково-технологічний інститут
транскрипції, трансляції і реплікації"
без задоволення.

У судовому засіданні представник
відповідача підтримав апеляційну
скаргу в повному обсязі, зокрема, в
апеляційній скарзі зазначив, що
вимогою позивача (предметом позову) по
справі №53/252-10 є звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом продажу його на
прилюдних торгах, що оцінений (на дату
укладення договору іпотеки) в розмірі
4051300,00 грн., у межах процедури
виконавчого провадження, а не
стягнення з боржника суми
заборгованості в розмірі 58973287,65 грн.
Відповідач вважає, що розмір вимог
позивача по справі №53/252-10 складається
з вартості предмета іпотеки на який
звернуто стягнення. Апелянт зазначив,
що предмет та спосіб виконання рішення
господарського суду Харківської
області від 07.12.2011 року по справі №53/252-10
не передбачає ні стягнення суми, ні
передачі стягувачу майна боржника за
виконавчим документом. На думку
відповідача, відсутня наявність
необхідних вихідних даних від яких має
розраховуватися розмір виконавчого
збору, що передбачені ч.1 ст.28 Закону
України «Про виконавче провадження».

01.04.2014р. відповідач звернувся до суду з
клопотанням (вх.№2633), в якому просив
долучити до матеріалів справи №53/252-10
належним чином засвідчені копії
документів.

Колегія суддів, розглянувши вказане
клопотання дійшла висновку про його
задоволення та долучення до матеріалів
справи наданих відповідачем належним
чином засвідчених копій документів.

Представник позивача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував, просив залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
оскаржувану ухвалу без змін. У відзиві
на апеляційну скаргу посилається на те,
що у встановлений державним
виконавцем строк рішення суду
відповідачем не виконано, що є
безумовною підставою для застосування
наслідків, встановлених ч.1. ст.28 Закону
України «Про виконавче провадження», а
саме: покладення на боржника
виконавчого збору в розмірі 10
відсотків суми, що підлягає стягненню.
Також посилається на інші обставини,
викладені у відзиві на апеляційну
скаргую.

Представник Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Харківській
області проти задоволення апеляційної
скарги заперечувала просила суд
відмовити в задоволенні апеляційної
скарги ПАТ «Науково-Технологічний
інститут транскрипції і реплікації»
щодо скасування ухвали господарського
суду Харківської області від 18.02.2014р. по
справі №53/252-10.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору у судове засідання 01.04.2014р. не
з'явився, про причини неявки належним
чином суд не повідомив. Як вбачається з
матеріалів справи, про час та місце
проведення судового засідання сторони
були повідомлені належним чином
ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 18.03.2014р. про
відкладення розгляду справи. Зазначена
ухвала направлена на адресу ПАТ
«Зембанк» повернулась до суду з
позначкою «Укрпошти» «за закінченням
терміну зберігання», про що свідчить
повідомлення про вручення почтового
відправлення, яке долучено до
матеріалів справи.

Враховуючи, що явка сторін у судове
засідання ухвалою суду від 18.03.2014р. не
визнавалась обов'язковою, сторони були
повідомлені, що у разі неявки
представників у судове засідання,
справа може бути розглянута без їх
участі, колегія суддів дійшла висновку,
що, оскільки матеріали справи повно та
всебічно відображають обставини
справи, справа розглядається за
відсутності представника третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору відповідно до
приписів ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та доводи,
викладені в апеляційній скарзі,
заслухавши пояснення представників
позивача, відповідача, ВДВС,
перевіривши оскаржуваний судовий акт
щодо вірності застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при його
винесенні, колегія суддів встановила
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням господарського суду
Харківської області від 07.12.2011 року по
справі №53/252-10 поновлено провадження у
справі №53/252-10. Позовні вимоги
задоволено. З метою задоволення вимог
Національного банку України в особі
Управління Національного банку
України в Харківській області
(пл.Театральна, 1, м. Харків, 61057, Україна
) за кредитним договором
№5 від 18.06.2008 року у розмірі 50000000,00 грн.
за основним боргом, прострочених
відсотків за користування кредитом в
сумі 8 973 287,65 грн., звернути стягнення на
предмет іпотеки за договором іпотеки №
5/3 від 06.07.2009 року, посвідченого
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
та зареєстрованого в реєстрі за № 2411, а
саме: нежитлову будівлю: літ. "С-2" площею
1828,7 кв.м., розташовану за адресою: м.
Харків, вул. Каштанова, 29, що
складається з виробничих приміщень:
1-го поверху - загальною площею 901,6 кв.м.;
2-го поверху - загальною площею 692,4 кв.м.,
підвалу - загальною площею 234,7 кв.м. та
нежитлові приміщення першого поверху
№12,13,14,15 в літ. "Б-2", які знаходяться за
адресою: м. Харків, вул. Каштанова,29
загальною площею 316,4 кв.м., що оцінений
(на дату укладення договору іпотеки) в
розмірі 4 051 300,00 грн., шляхом продажу
його на прилюдних торгах у межах
процедури виконавчого провадження.
Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства "Науково-технологічний
інститут транскрипції, трансляції і
реплікації" (61166, м.Харків,
вул.Коломенська, буд.3, )
до державного бюджету України
(одержувач коштів - УДК у м. Харкові, код
ЄДРПОУ № 24134490, р/р № 0002 в ГУДКУ у
Харківській області, МФО 851011, код
бюджетної класифікації 22090200, символ
звітності банку 095) державне мито в сумі
25 500,00 грн. Стягнуто з Публічного
акціонерного товариства
"Науково-технологічний інститут
транскрипції, трансляції і реплікації"
(61166, м.Харків, вул.Коломенська, буд.3, ) на користь держбюджету
України 236,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу (одержувач коштів -
УДК у м. Харкові, код ЄДРПОУ № 24134490, р/р
№0002 в ГУДКУ у Харківській
області, МФО 851011, код бюджетної
класифікації 22050000, символ звітності
банку 264) (а.с.87-а.с.90, том 2).

Вказане рішення було переглянуто в
апеляційному порядку, постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 12.03.2012р.
рішення господарського суду
Харківської області від 07.12.2011 року у
справі №53/252-10 залишено без змін.

На виконання рішення господарського
суду Харківської області від 07.12.2011р.,
постанови Харківського апеляційного
господарського суду від 12.03.2012р. був
виданий відповідний наказ від 07.08.2012
року.

За заявою стягувача - Національного
банку України в особі Управління НБУ в
Харківській області, державним
виконавцем Відділу примусового
виконання рішень ДВС України 23.08.12р.
винесено постанову №34280235 про
відкриття виконавчого провадження з
виконання наказу господарського суду
Харківської області від 07.08.2011 по
справі №52/252-10 (а.с.11, том 7).

14.11.2013р. державним виконавцем Відділу
примусового виконання рішень ДВС
України у виконавчому провадженні
№34280235 винесено постанову про
стягнення виконавчого збору згідно з
якою стягнуто з боржника виконавчий
збір 5897328,76 грн. (а.с.124, том 7).

06.12.2013 року боржник звернувся до суду зі
скаргою про визнання недійсною
постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору від 14.11.2013 року
винесену у виконавчому провадженні
№34280235, що відкрите з виконання наказу
Господарського суду Харківської
області від 07.08.2012р. по сапові №53/252-10,
виданого на виконання рішення
господарського суду Харківської
області від 07.12.2011р. по справі №52/353-10
(а.с.61-а.с.67, том 6).

Звертаючись до суду зі скаргою в
порядку ст.121-2 ГПК України та ст.82
Закону України „Про виконавче
провадження" по справі №53/252-10, ПАТ
«Науково-технологічний інститут
транскрипції, трансляції і
реплікації», зазначило, що в даному
випадку предмет і спосіб виконання
рішення господарського суду
Харківської області від 07.12.2011р. по
справі №53/252-10 не передбачає ні
стягнення суми, ні передачі стягувачу
майна боржника за виконавчим
документом, тобто відсутня наявність
необхідних вихідних даних від яких має
розраховуватися розмір виконавчого
збору, що передбачені ч.1 ст.28 Закону
України «Про виконавче провадження».
Відповідач вважає, що для стягнення
виконавчого збору у виконавчому
провадженні №34280235 з виконання наказу
господарського суду Харківської
області від 07.08.2012р. по справі №53/252-10, що
виданий на виконання рішення
господарського суду Харківської
області від 07.12.2011р., немає правових
підстав.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
відсутності підстав для задоволення
скарги боржника на дії ВДВС з огляду на
наступне.

Згідно ст.1 Закону України "Про
виконавче провадження", виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених
цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України
"Про виконавче провадження", державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

В наказі суду, який видано на примусове
виконання постанови апеляційного суду
по даній справі зазначено, що з метою
задоволення вимог позивача звернуто
стягнення на предмет іпотеки шляхом
продажу його на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження.

Частиною 1 ст. 54 Закону України "Про
виконавче провадження" закріплено, що
звернення стягнення на заставлене
майно в порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача -заставодержателя.

Відповідно до ч. 8 ст. 54 Закону України
"Про виконавче провадження" примусове
звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється державним виконавцем з
урахуванням положень Закону України
"Про іпотеку".

Статті 39-41 Закону України "Про іпотеку"
передбачають порядок реалізації
предмету іпотеки за рішенням суду (у
тому числі на прилюдних торгах).

Відповідно до ч.1 ст.42 Закону України
"Про іпотеку" боржник вправі до дня
продажу предмету іпотеки на прилюдних
торгах виконати вимогу за основним
зобов'язанням чи ту її частину,
виконання якої прострочено, разом з
відшкодуванням будь - яких витрат та
збитків завданих іпотекодержателю,
включаючи судові витрати, витрати на
оплату винагороди залученим експертам
(оцінювачам, юристам), витрати на
підготовку проведення прилюдних
торгів тощо. Таке виконання є підставою
для припинення реалізації предмета
іпотеки на прилюдних торгах. Умови
договорів, що обмежують це право
боржника є недійсними.

Таким чином, право добровільного
виконання рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки
передбачено чинним законодавством,
яким боржник не скористався.

Статтею 28 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено, що у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом.

Виконавчий збір - це санкція
відповідальності майнового характеру,
що накладається на боржника за
невиконання рішення у строк,
встановлений для його самостійного
виконання. Для застосування
виконавчого збору виконавець приймає
постанову, яка, у разі її невиконання
самостійно, виконується примусово в
установленому Законом України "Про
виконавче провадження" порядку.

Як свідчать матеріали справи, рішення
суду у встановлений державним
виконавцем строк не виконано, що є
безумовною підставою для застосування
наслідків, встановлених ч.1 ст.28 Закону
України "Про виконавче провадження", а
саме покладення на боржника
виконавчого збору у розмірі 10
відсотків суми, що підлягає стягненню.

Оскаржуючи суму виконавчого збору,
боржник вказує на те, що ця сума повинна
виходити з розміру початкової ціни
предмету іпотеки.

Як зазначалось вище, положеннями ст.28
Закону України "Про виконавче
провадження" унормовано, що розмір
виконавчого збору обчислюється від
суми, яка підлягає стягненню, або
вартості майна, що підлягає передачі
стягувачу.

Відповідно до ст.33 Закону України "Про
іпотеку", у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання,
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до укладеного 06.07.2009р. між
позивачем (Іпотекодержатель), третьою
особою (ХАК "Зембанк" - боржник) та
відповідачем (Іпотекодавець) договору
іпотеки №5/3 Іпотекодержатель має
право звернути стягнення на предмет
іпотеки відповідно до чинного
законодавства у разі, коли в момент
настання терміну виконання Боржником
зобов'язань, забезпечених іпотекою за
цим договором, вони не будуть виконані.

Пунктом 2.4.7 Договору іпотеки №5/4 від
06.07.2009р. встановлено, що
Іпотекодержатель має право за рахунок
коштів, отриманих від реалізації
предмету іпотеки, відповідно до
чинного законодавства України,
погасити наявну заборгованість
Боржника за Основним зобов'язанням
(зобов'язання за Кредитним договором №5
від 18.06.08р.), а також проценти за
користування кредитом, комісійну
винагороду за Основним зобов'язанням,
неустойку за цим договором та Основним
зобов'язанням, збитки завдані
простроченням платежів, відшкодування
витрат щодо звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Згідно з п.2.4.3 Договору іпотеки,
Іпотекодержатель має право звернути
стягнення на предмет іпотеки
відповідно до чинного законодавства, у
разі, коли в момент настання терміну
виконання боржником зобов'язань,
забезпечених іпотекою за цим
договором, вони не будуть виконані.

Переглядаючи по суті рішення
господарського суду Харківської
області від 07.12.2011р. по даній справі,
апеляційним судом встановлено, що
основне зобов'язання - повернення
кредиту та сплата відсотків за
користування кредитом згідно
кредитного договору №5 від 18.06.2008р. у
розмірі 50000000,00 грн., не було виконано ні
боржником (третьою особою по справі), ні
іпотекодавцем (відповідачем по справі).
В резолютивній частині рішення суд
першої інстанції вказав, що з метою
задоволення вимог Національного банку
України в особі Управління
Національного банку України в
Харківській області (пл.Театральна, 1, м.
Харків, 61057, Україна ) за
кредитним договором №5 від 18.06.2008 року у
розмірі 50000000,00 грн. за основним боргом,
прострочених відсотків за
користування кредитом в сумі 8 973 287,65
грн., звернути стягнення на предмет
іпотеки за договором іпотеки № 5/3 від
06.07.2009 року, посвідченого приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 та
зареєстрованого в реєстрі за № 2411, а
саме: нежитлову будівлю: літ. "С-2" площею
1828,7 кв.м., розташовану за адресою: м.
Харків, вул. Каштанова, 29, що
складається з виробничих приміщень:
1-го поверху - загальною площею 901,6 кв.м.;
2-го поверху - загальною площею 692,4 кв.м.,
підвалу - загальною площею 234,7 кв.м. та
нежитлові приміщення першого поверху
№12,13,14,15 в літ. "Б-2", які знаходяться за
адресою: м. Харків, вул. Каштанова,29
загальною площею 316,4 кв.м., що оцінений
(на дату укладення договору іпотеки) в
розмірі 4 051 300,00 грн., шляхом продажу
його на прилюдних торгах у межах
процедури виконавчого провадження.
Отже, враховуючи, що відповідач
(боржник) є майновим поручителем по
кредитному договору № 5 від 18.06.2008р.,
який поручився за основного боржника
нести відповідальність за кредитним
договором в повному обсязі, сума, що
підлягає стягненню з відповідача по
цій справі становить 50000000,00 грн. При
цьому, суд тільки визначив порядок та
спосіб виконання такого рішення.

Згідно ч.5 ст. 28 Закону України "Про
виконавче провадження", у разі, якщо
стягнутої з боржника суми недостатньо
для задоволення в повному обсязі
вимог стягувача, виконавчий збір
сплачується пропорційно до стягнутої
суми, а тому виконавчий збір буде
фактично стягнуто з боржника після
здійснення реалізації предмету
іпотеки та у розмірі, розрахованому
виходячи із суми, отриманої від
реалізації цього майна.

Отже, з наведеного вбачається, що після
реалізації майна виконавчий збір буде
фактично стягнуто з боржника у розмірі
10% від вартості реалізації майна.

Крім того, зазначення у рішенні суду
початкової ціни предмета іпотеки для
його подальшої реалізації у розмірі
4051300,00 грн., обумовлене вимогами ст.39
Закону України "Про іпотеку", однак,
дана ціна не є остаточною, за яку буде
фактично реалізоване майно, на яке
звернуто стягнення.

З огляду на наведене, доводи, викладені
в апеляційній скарзі не підтверджені
чинним законодавством та матеріалами
справи.

Тому, колегія суддів дійшла висновку
про те, що при винесенні оскаржуваної
ухвали місцевий господарський суд
забезпечив дотримання вимог чинного
законодавства та дав належну правову
оцінку наявним у матеріалах справи
доказам, через що ухвала
господарського суду Харківської
області від 18.02.14р. по справі №53/252-10
підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1, ст. 103, ст.
105, 106, 121-2 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Науково-технологічний інститут
транскрипції, трансляції і реплікації",
м. Харків залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду
Харківської області від 18.02.2014 року у
справі №53/252-10 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 03.04.2014
року.

Головуючий суддя
Фоміна В. О.

Суддя
Гетьман Р.А.

Суддя
Шутенко І.А.