ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2014 р.
Справа № 918/112/14

Суддя Романюк Р.В. розглянувши
матеріали справи

за позовом Відкритого акціонерного
товариства "Національна акціонерна
страхова компанія "Оранта"

до Управління праці та соціального
захисту населення Рокитнівської
районної державної адміністрації
Рівненської області

про стягнення 254 646 грн. 22 коп.

В засіданні приймали участь:

від позивача: не з'явився.

від відповідача: не з'явився.

Обставини справи: Відкрите акціонерне
товариство "Національна акціонерна
страхова компанія "Оранта" звернулось
до господарського суду з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Рокитнівської
районної державної адміністрації
Рівненської області про стягнення 254 646
грн. 22 коп. заборгованості з яких: 76 443
грн. 22 коп. - заборгованість по орендній
платі, 37 083 грн. 00 коп. - штраф за
несвоєчасне повернення приміщення та
141 120 грн. 00 коп. - неустойка.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначає, що на підставі
договору оренди відповідачу було
передано в строкове платне
користування частину нежитлового
приміщення, що знаходиться за адресою:
Рівненська область, смт Рокитне, вул.
Кірова,10, загальною площею 196,0 м.кв., за
користування яким відповідач плату не
здійснив в результаті чого утворилась
заборгованість. Крім того, позивач
просить суд стягнути з відповідача
штраф, передбачений п. 7.6 Договору за
несвоєчасне повернення об'єкту оренди
та неустойку, передбачену ст. 785 ЦК
України.

В судовому засіданні 26.02.2014р. та 12.03.2014р.
представник позивача підтримав
позовні вимоги з підстав викладених в
позовній заяві.

Представник відповідача заперечив
проти позову з підстав пропуску строку
позовної давності та 26.02.2014р. подав до
суду відповідну заяву.

Дослідивши зібрані у справі докази,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд

ВСТАНОВИВ:

1 січня 2009 року між Відкритим
акціонерним товариством Національна
акціонерна страхова компанія "Оранта"
(орендодавець) та Управлінням праці та
соціального захисту населення
Рокитнівської районної державної
адміністрації Рівненської області
(орендар) був укладений договір оренди
нежитлового приміщення № 2, за умовами
якого орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
частину нежитлового приміщення, що
знаходиться за адресою: Рівненська
область, смт Рокитне, вул. Кірова,10, яке
належне позивачу на праві приватної
власності. (а.с. 12-14).

Вказаний договір підписаний
уповноваженими представниками сторін.

У пункті 3.1 договору сторони
встановили, що за користування об'єктом
оренди орендар щомісячно сплачує
орендодавцю орендну плату в розмірі 30
грн. 00 коп., у тому числі ПДВ в розмірі 5
грн. 00 коп. за 1 метр орендованої площі.
Загальний розмір орендної плати
складає 5 880 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ
в розмірі 980 грн. 00 коп., з урахуванням
умов п. 3.3 цього договору. Вказаний
розмір орендної плати є базовим.

Орендна плата за перший місяць
становить 5 880 грн. 00 коп., в тому числі
ПДВ в розмірі 980 грн. 00 коп., з
урахуванням умов п. 3.3 цього договору
(пункт 3.2 договору).

Відповідно до пункту 3.3 договору розмір
орендної плати за кожний наступний
місяць визначається шляхом
коригування розміру орендної плати за
перший місяць, визначеного в пункті 3.2
цього договору, на накопичений індекс
інфляції за попередній місяць,
визначений у пункті 3.3.1 цього договору.

Згідно пункту 3.4 договору внесення
орендних платежів проводиться
щомісячно в безготівковій формі на
рахунок орендодавця, в строк до 20 числа
поточного місяця на підставі наданого
орендодавцем рахунку.

Пунктом 8.1 договору встановлено, що
строк дії цього договору - з моменту
підписання даного договору до 31 грудня
2009 року.

На виконання умов вищезазначеного
договору позивачем протягом березня 2009
року - грудня 2009 року було виставлено
відповідачу рахунки за користування
вказаними приміщеннями :

- № від 31.03.2009р. на суму 5 880 грн. 00
коп;

- № від 31.03.2009р. на суму 6 050 грн. 52
коп.;

- № від 31.03.2009р. на суму 6 138 грн. 72
коп.;

- № від 30.04.2009р. на суму 6 226 грн. 92
коп.;

- № від 28.05.2009р. на суму 6 279 грн. 84
коп.;

- № від 30.06.2009р. на суму 6 315 грн. 12
коп.;

- № від 31.07.2009р. на суму 6 385 грн. 68
коп.;

- № від 28.08.2009р. на суму 6 379 грн. 80
коп.;

- № від 30.09.2009р. на суму 6 362 грн. 16
коп.;

- № від 30.10.2009р. на суму 6 415 грн. 08
коп.;

- № від 30.11.2009р. на суму 6 468 грн. 00
коп.;

- № від 31.12.2009р. на суму 6 544 грн. 44
коп.; на загальну суму 75 446 грн. 28
коп. (а.с. 29-40).

Однак всупереч положень даного
договору відповідач взятий на себе
обов'язок по оплаті визначених
орендних платежів не виконав,
заборгованість в сумі 75 446 грн. 28 коп. не
погасив.

Судом також встановлено, що
вищезазначені орендні правовідносини
було продовжено сторонами шляхом
укладення нового договору оренди
нежитлового приміщення від 1 січня 2010
року № 42 та підписанням того ж дня
відповідного акта прийому-передачі
приміщень (а.с. 15-18).

У пункті 3.1 цього договору сторони
погодили, що за користування об'єктом
оренди орендар щомісячно сплачує
орендодавцю орендну плату в розмірі 10
грн. 25 коп. в тому числі ПДВ в розмірі 1
грн. 68 коп. за 1 метр орендованої площі.
Загальний розмір орендної плати
складає 1 969 грн. 80 коп. на місяць, в тому
числі ПДВ в розмірі 328 грн. 30 коп. з
урахуванням умов п. 3.3 цього договору.
Вказаний розмір орендної плати є
базовим.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що
орендна плата за перший місяць
становить 1 969 грн. 80 коп. в тому числі
ПДВ в розмірі 328 грн. 30 коп. з
урахуванням умов п. 3.3 цього договору.

Відповідно до пункту 3.3 договору розмір
орендної плати за кожний наступний
місяць визначається шляхом
коригування розміру орендної плати за
перший місяць, визначеного в пункті 3.2
цього договору, на накопичений індекс
інфляції за попередній місяць,
визначений у пункті 3.3.1 цього договору.

Пунктом 8.1 договору передбачено, що
строк дії даної угоди встановлюється з
1 січня 2010 року до 31 грудня 2010 року.

Судом встановлено, що на виконання умов
вищезазначеного договору позивачем
протягом вересня 2010 року - листопада
2010року було виставлено відповідачу
рахунки за користування вказаними
приміщеннями на загальну суму 24 657 грн.
94 коп. (а.с. 26-28).

Водночас всупереч положень даного
договору відповідач взятий на себе
обов'язок по сплаті орендних платежів
виконав лише частково, у зв'язку з чим у
останнього утворилася заборгованість
перед позивачем в розмірі 996 грн. 94 коп.

Крім того, 12 вересня 2011 року сторони
уклали новий договір оренди
вищезазначених нежитлових приміщень №
4/1 та підписали акт прийому передачі
об'єкта оренди (а.с. 19-22).

У пункті 3.1 вказаного договору сторони
передбачили, що за користування
об'єктом оренди орендар щомісячно
сплачує орендодавцю орендну плату в
розмірі 30 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ в
розмірі 5 грн. 00 коп. за 1 метр
орендованої площі. Загальний розмір
орендної плати складає 5 880 грн. 00 коп. на
місяць, у тому числі ПДВ в розмірі 980
грн. 00 коп. з урахуванням умов пунктів
3.3, 3.4 цього договору. Вказаний розмір
орендної плати є базовим.

Орендна плата за перший місяць
становить 5 880 грн. 00 коп. на місяць, у
тому числі ПДВ в розмірі 980 грн. 83 коп., з
урахуванням умов пунктів 3.3 та 3.4 цієї
угоди (пункт 3.2 договору).

Згідно з пунктом 3.3 договору в орендну
плату, вказану в пункті 3.2 цієї угоди, не
входять платежі за користування
гарячою та холодною водою,
теплопостачання, електропостачання та
інші комунальні послуги, а також
загально-експлуатаційні витрати, що
пов'язані з утриманням та
експлуатацією об'єкта оренди (у тому
числі з охороною та прибиранням).

Орендар зобов'язується компенсувати
орендодавцю витрати, передбачені
пунктом 3.3 цієї угоди, окремо від
орендної плати, на підставі
відповідного рахунку, що надає
орендодавець із зазначенням фактичних
щомісячних витрат пропорційно
орендованій площі (пункт 3.2.1 договору).

Пунктом 8.1 договору встановлено, що
строк дії даної угоди встановлюється з
1 січня 2011 року до 28 лютого 2011 року.

Судом встановлено, що на виконання умов
вищезазначеного договору позивачем
протягом січня 2011 року - лютого 2011 року
було виставлено відповідачу рахунок за
користування вказаними приміщеннями
на загальну суму 11 818 грн. 80 коп. і тому
числі ПДВ 1 969 грн. 80 коп.(а.с. 25), яка
відповідачем сплачена в повному
розмірі.

Відтак загальна сума заборгованості
відповідача перед позивачем за
вищезазначеними договорами оренди
складає 76 443 грн. 22 коп.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України
передбачено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України
встановлено, що однією з підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частиною 1 статті 283 ГК України
передбачено, що за договором оренди
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на
певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

Аналогічна норма закріплена й у
частині 1 статті 759 ЦК України,
відповідно до якої за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Згідно з частиною 1 статті 762 ЦК України
за користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

За таких обставин, коли зібраними у
справі доказами підтверджується факт
користування відповідачем
приміщеннями, а розмір орендної плати
сторони узгодили у відповідних
Договорах, то за відсутності доказів її
сплати з боку відповідача, позовні
вимоги про стягнення 76 443 грн. 22 коп.
заборгованості судом визнаються
обґрунтованими.

Стосовно заяви відповідача про сплив
строків позовної давності як на
підставу для відмови у позові, суд
зазначає наступне.

Наслідки спливу строків позовної
давності визначені статтею 267 ЦК
України, згідно пункту 4 якої, сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Разом з тим, відповідно до положень ст.
264 ЦК України, перебіг позовної
давності переривається вчиненням
особою дії, що свідчить про визнання
нею свого боргу або іншого обов'язку.
Після переривання перебіг позовної
давності починається заново.

Слід зазначити, що чинне законодавство
не містить чіткого переліку таких дій,
але їх узагальнюючою рисою є те, що такі
дії мають бути спрямовані на
виникнення цивільних прав і обов'язків.
В цьому сенсі діями по визнанню боргу є
дії боржника безпосередньо по
відношенню до кредитора, які свідчать
про наявність боргу, зокрема
повідомлення боржника на адресу
кредитора, яким боржник підтверджує
наявність у нього заборгованості перед
кредитором, відповідь на претензію,
підписання боржником акта звірки
розрахунків або іншого документа, в
якому визначена його заборгованість.

Як вбачається з листа Управління праці
та соціального захисту населення №
01-46/2578 від 13.10.2011р. адресованого
Рівненській обласній дирекції НАСК
"Оранта" відповідач підтвердив
наявність у нього заборгованості за
оренду приміщень в 2009 році в розмірі 75
446 грн. 28 коп., що є підставою для
переривання строку позовної давності в
порядку ст. 264 ЦК України.

Доказів визнання відповідачем
заборгованості за Договором № 42 від
01.01.2010р. в сумі 996 грн. 94 коп.
відповідачем не подано, а відтак,
враховуючи подану заяву, в позові в цій
частині суд відмовляє за спливом
строку позовної давності.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Згідно частини 1 статті 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Правові наслідки порушення
зобов'язання передбачені ст. 611 ЦК
України, згідно якої у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 8.1 Договору оренди нежитлового
приміщення № 4/1 від 12.09.2011р. сторони
узгодили, що строк дії цього договору
встановлюється з 01.01.2011р. до 28.02.2011р.

Договір оренди, після закінчення
строку його дії відповідно до п. 8.1,
вважається припиненим і не підлягає
автоматичному поновленню на новий
строк (п. 8.3 Договору).

Пунктом 2.2 Договору сторони обумовили,
що орендар протягом одного робочого
дня після припинення дії або
розірвання Договору оренди повертає, а
Орендодавець приймає орендоване майно,
що оформлюється відповідним актом
прийому-передачі, який підписується
сторонами. В акті прийому-передачі
вказується технічний стан приміщення,
характеристика об'єкта оренди на
момент передачі майна Орендодавцю. З
цього моменту строк оренди
припиняється. Обов'язок складання акта
прийому передачі покладається на
Орендаря.

Згідно пункту 7.6 Договору, за порушення
кожного з пунктів 2.2, 4.3.4, 4.3.6, 4.3.7, 4.3.9,
4.3.10, 4.3.11, та 12.4 цього Договору Орендар
сплачує Орендодавцю штраф у розмірі
десяти відсотків від вартості Об'єкта
оренди, зазначеної в п. 1.3 цього
Договору.

Відповідно п. 1.3 Договору, залишкова
балансова вартість Об'єкта оренди
станом на момент укладення договору
складає 370 828 грн. 08 коп.

Враховуючи, що договір припинив свою
дію у зв'язку з спливом строку на який
його було укладено, а відповідач
(орендар) не повернув орендоване майно
в порядку визначеному п. 2.2 Договору,
позивач нарахував останньому штраф,
передбачений п. 7.6 Договору, розмір
якого складає 37 083 грн.

Разом з тим, статтею 258 ЦК України
встановлено, що до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені) застосовується
позовна давність в один рік.

Згідно пункту 4 ст. 267 ЦК України, сплив
строку позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

За таких обставин, коли відповідно
пункту 2.2 Договору оренди нежитлового
приміщення № 4/1 від 12.09.2011р., на підставі
якого нараховано штраф, обов'язок
повернути майно виник у відповідача з
01.03.2011р., а відповідач з відповідними
вимогами звернувся до суду 28.01.2014р., то
враховуючи заяву відповідача про
застосування наслідків спливу строків
позовної давності, в частині позовних
вимог про стягнення 37 083 грн. штрафу суд
відмовляє.

Крім того, відповідно до частини другої
статті 785 Цивільного кодексу України,
якщо наймач не виконує обов'язку щодо
повернення речі, наймодавець має право
вимагати від наймача сплати неустойки
у розмірі подвійної плати за
користування річчю за час
прострочення.

Керуючись зазначеною нормою закону,
враховуючи, що відповідач не виконує
обов'язку щодо повернення орендованого
майна, позивач просить суд стягнути з
відповідача неустойку у розмірі
подвійної плати за користування річчю
в сумі 141 120 грн. 00 коп.

Порядок та період нарахування
неустойки перевірено судом, а тому
враховуючи, що строк позовної давності
по цій вимозі не сплинув, зазначені
нарахування судом визнаються
правомірними.

З огляду на зазначене, враховуючи, що
наявність заборгованості за
користування майном в сумі 75 446 грн. 28
коп., підтверджується зібраними у
справі доказами та не заперечується
представником відповідача, то за
відсутності доказів про її сплату та
доказів повернення орендованого майна
в строк та порядку визначеними
Договором, позовні вимоги про
стягнення заборгованості та неустойки
за користування річчю, передбаченої ст.
785 ЦК України, судом визнаються
обгрунтованими, а відтак позов
підлягає частковому задоволенню, з
покладенням судових витрат на
відповідача у справі, пропорційно
задоволених вимог, а тому, керуючись
статтями 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Управління праці та
соціального захисту населення
Рокитнівської районної державної
адміністрації Рівненської області.
(34200, Рівненська область, смт Рокитне,
вул. Кірова, будинок 10,
ідентифікаційний код: 03195429) на користь
Відкритого акціонерного товариства
Національної акціонерної страхової
компанії "ОРАНТА" (02081, місто Київ,
Дарницький район, вул. Здолбунівська,
будинок 7 - Д, ідентифікаційний код:
00034186) 75 446 грн. 28 коп. - заборгованості по
орендній платі, 141 120 грн. 00 коп.
неустойки та 4 331 грн. 34 коп. витрат по
сплаті судового збору.

3. В решті позову відмовити.

4.Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 31 березня 2014
року

Суддя
Романюк
Р.В.