ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04.04.14р. Справа № 904/2188/14

Суддя Турчин С.О. , розглянувши
матеріали

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м.
Дніпродзержинськ

до Державного підприємства "38 відділ
інженерно-технічних частин", м.
Дніпродзержинськ

про застосування наслідків
недійсності правочину та зобов'язання
вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звернувся з позовом до державного
підприємства "38 відділ
інженерно-технічних частин" про:

- застосування наслідків
недійсності правочину, встановлені ст.
216 ЦК України та ч.2 ст. 208 ГК України,
відносно договору купівлі-продажу
автотранспорту від 30.12.2008 року №30/12/08,
укладеного між приватним підприємцем
ОСОБА_1 та Державним підприємством « 38
відділ інженерно-технічних частин»
і зареєстрованого на Правобережній
товарній біржі 30.12.2008 року за №30/12/08,
визнаного недійсним рішенням
господарського суду
Дніпропетровської області від
12.03.2012 року по справі №8/5005/17571/2011.

- зобов'язання Державне підприємство
« 38 відділ інженерно-технічних частин»
на протязі десяти днів, з дня набрання
рішенням господарського суду у даній
справі законної сили, повернути мені,
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1,
легковий автомобіль - ТОУОТА ГОКТШЕК,
державний номерний знак НОМЕР_1, 2007 року
випуску, колір - сірий, об'єм двигуна - 2
694, номер шасі - НОМЕР_2, номер кузова -
НОМЕР_3.

Розглянувши позовні матеріали
господарський суд дійшов до висновку
про повернення позовної заяви без
розгляду з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо до позовної заяви не додано
доказів оплати судового збору у
встановленому порядку та розмірі.

Розділом 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
від 21.02.2013 року №7 "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України" регулюється питання щодо
сплати судового збору, відповідно до
якого сплата судового збору
здійснюється в порядку і розмірі,
встановленому Законом України "Про
судовий збір".

Даною Постановою передбачено, що
вирішуючи питання щодо сплати
судового збору, господарський суд
повинен виходити, зокрема, з такого.
Якщо в позовній заяві об'єднано дві або
більше вимог немайнового характеру,
пов'язаних між собою підставами
виникнення або поданими доказами,
судовий збір сплачується окремо з
кожної з таких вимог (абз. 1 п. 2.11
Постанови).

При зверненні до суду з позовом,
позивачем заявлено дві вимоги,
майнового та немайнового характеру,
однак згідно квитанції №39 від
28.02.2014року судовий збір сплачено лише у
розмірі 3900,00грн., тобто як за одну
вимогу майнового характеру.

Таким чином, до позовної заяви не
додано доказів сплати судового збору у
відповідному розмірі.

Також суд зазначає, що згідно
правової позиції Вищого
господарського суду України,
викладеної, зокрема, у Постанові від
04.12.2012 року по справі № 5/5005/7237/2012,
виконання позивачем вимог
процесуального законодавства, які він
зобов'язаний вчиняти до подання позову,
не може здійснюватися після порушення
провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права
прийняти позовну заяву до розгляду,
а потім зобов'язувати позивача
усувати вказані недоліки.

Враховуючи вищевикладене, позовна
заява та додані до неї документи
підлягають поверненню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись
п.4, п.6 ч.1 ст.63, ст.86 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Додаток: позовна заява з додатками
на 21 аркушах, в тому числі оригінал
квитанції №39 від 28.02.2014року.

Суддя С.О. Турчин