м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/1756/14 13.03.14

За позовом Вольво Трак Корпорейшн
(Volvo Truck Corporation)

До 1) Приватного
підприємства «Спецобладнання-Київ»

2) Підприємства з іноземними
інвестиціями «Сан Ремо Стайл Італія»

Про витребування майна та
зобов'язання вчинити дії

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Закалюк О.З. - по дов.
№ б/н від 31.03.2013

від відповідача-1 не з'явився

від відповідача-2 не з'явився

СУТЬ СПОРУ :

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані вимоги Вольво Трак
Корпорейшн (Volvo Truck Corporation) до Приватного
підприємства «Спецобладнання-Київ»
(відповідач-1) та Підприємства з
іноземними інвестиціями «Сан Ремо
Стайл Італія» (відповідач-2) про
зобов'язання відповідача-1 повернути
майно, що належить Вольво Трак
Корпорейшн (Volvo Truck Corporation) на праві
власності: один сідловий тягач марки
Volvo, моделі FH, 2007 року випуску, червоного
кольору - шасі № YV2AS02А07B461286,
реєстраційний номер -АА 0929 КХ; один
напівпричіп марки Schwarzmuller модель SPA 3E,
2007 року випуску, сірого кольору - шасі №
VAVSAP3387H248556, реєстраційний номер -
АА 3416 КО, та про зобов'язання
відповідача-1 вчинити необхідні дії для
зняття переліченого обладнання з
обліку в органах Державтоінспекції та
надати Вольво Трак Корпорейшн (Volvo Truck
Corporation) (реєстраційний номер у Швеції
) оригінали документів, що
підтверджуєть таке зняття з обліку з
відміткою «Знято з обліку для
повернення лізингодавцю - Вольво Трак
Корпорейшн».

Позовні вимоги мотивовані тим, що між
позивачем та відповідачем-2 було
укладено договір про фінансовий лізинг
№ UKR91/1006F від 17.10.2006 предметом якого є
один тягач Volvo FH та одну одиницю
напівпричепа марки Schwarzmuller.
Відповідач-2 отримав предмет лізингу
08.02.2007 та 12.02.2007. Договором передбачено,
що за умови виплати всіх лізингових
платежів відповідач-2 може придбати
предмет лізингу. Проте, відповідач-2 має
заборгованість зі сплати лізингових
платежів, у зв'язку з чим позивач
відмовився від договору. Не зважаючи на
це відповідачем-2 було здійснено
незаконне відчуження предмету лізингу
на користь відповідача-1.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.02.2014 порушено провадження у
справі № 910/1756/14 та призначено справу до
розгляду на 04.03.2014.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва № 910/1756/14 від 04.03.2014, у зв'язку з
неявкою в судове засідання
представників відповідачів,
невиконанням відповідачами вимог
ухвали про порушення провадження у
справі від 08.02.2014, а також необхідністю
витребування доказів, розгляд справи
був відкладений на 13.03.2014.

Позивачем подано заяву про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на майно, що належить позивачу, а
саме: один сідловий тягач марки Volvo,
моделі FH, 2007 року випуску, червоного
кольору - шасі № YV2AS02А07B461286,
реєстраційний номер -АА 0929КХ; один
напівпричіп марки Schwarzmuller модель SPA 3E,
2007 року випуску, сірого кольору - шасі №
VAVSAP3387H248556, реєстраційний номер - АА 3416
ХО, та про заборону Приватному
підприємству «Спецобладнання-Київ»
вчиняти дії зі зняття з обліку в
реєстраційно-екзаменаційних органах
Державтоінспекції МВС України та
подальшої реалізації вказаного вище
майна третім особам.

Заява мотивована тим, що в разі
реалізації відповідачем-1 майна
добросовісному набувачу, позивачу
необхідно буде докласти значних зусиль
та витрат для відновлення порушених
прав. Невжитгя заходів про
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду. Існує реальна
загроза, що відповідач-1, щоб уникнути
зобов'язання повернути майно власнику
та відповідальності здійснить
черговий продаж майна (вищезазначених
транспортних засобів) добросовісному
набувачу, і після такого продажу
позивач вже не зможе подати новий позов
про повернення майна від нового
власника, який законно придбав таке
майно. Тому, як наслідок, існує загроза,
що захист права власності стане
неможливим без вжитгя заходів
забезпечення позову. Протиправність
дій відповідача-1 та відповідача-2 щодо
незаконного заволодіння
вищезазначеним майном (предметом
лізингу) підтверджується тим, що згідно
інформації отриманої з офіційних
джерел (облікова картка AMT юридичної
особи, довідка Держкомстату з ЄДРПОУ та
інформації з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України (ЄДР) в обох компаніях
(Підприємстві з іноземними
інвестиціями «Сан Ремо Стайл Італія»
та Приватному підприємстві
«Спецобладнання-Київ») керівником була
одна людина - ОСОБА_4, що свідчить про
недобросовісність набувача та про
придбання майна в особи, яка не мала
права його відчужувати, про що набувач
свідомо знав. Станом на момент
незаконного відчуження предмету
лізингу і до дати цієї заяви ОСОБА_4 є
єдиним 100% засновником (учасником)
Приватного підприємства
«Спецобладнання-Київ», яке є
недобросовісним набувачем. В той самий
час вона перебуває керівником
Підприємства з іноземними
інвестиціями «Сан Ремо Стайл Італія»,
лізингоодержувача, який здійснив
незаконне відчуження предмету лізингу.
Тобто, відповідач-2 шляхом протиправних
дій, які мають ознаки шахрайства, вже
заволодів майном відповідача і навіть
здійснив його відчуження на користь
відповідача-1 - третьої особи (компанії,
яка підконтрольна одній групі осіб).
Тобто, забезпечення гарантії реального
виконання можливого рішення суду за
даних обставин досягатиметься не
інакше, як у спосіб вжиття
господарським судом заходів
забезпечення позову, адекватних до
його предмеїа, а саме: накладанням
арешту на майно, що витребується від
відповідача-1 та забороною
відповідачеві-1 вчиняти дії зі зняття з
обліку в реєстраціно-екзаменаціііних
органах Державтоінепекції МВС України
та подальшої реалізації цього майна
третім особам.

Розглянувши заяву позивача суд
відзначає наступне

Відповідно до ст. 66 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Згідно статті 67 Господарського
процесуального кодексу України позов
може бути забезпечено : накладанням
арешту на майно або грошові суми, що
належать відповідачеві; забороною
відповідачеві вчиняти певні дії;
забороною іншим особам вчиняти дії, що
стосуються предмета спору; зупиненням
стягнення на підставі виконавчого
документа або іншого документа, за яким
стягнення здійснюється у безспірному
порядку; зупиненням продажу
арештованого майна, якщо подано позов
про визнання права власності на це
майно і про зняття з нього арешту.

У п. 2 постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 16 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову» (із змінами від 16.01.2013)
забезпечення позову визначається як
засіб запобігання можливим порушенням
майнових прав чи охоронюваних законом
інтересів юридичної або фізичної
особи.

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення прав
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії (ч. 3 п. 3
постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 16 від
26.12.2011).

Враховуючи приписи ст. 67
Господарського процесуального кодексу
України та позицію касаційної
інстанції, в тому числі викладену в
Інформаційному листі «Про деякі
питання практики забезпечення позову»
від 12.12.2006 № 01-8/2776 відносно аспектів, що
мають бути враховані судом під час
вирішення питання вжиття
забезпечувальних заходів, суд вважає,
що заходи до забезпечення позову
заявлені позивачем є належним
(адекватним, співмірним, достатнім,
збалансованим) забезпеченням вимог за
цим позовом.

Таким чином, заява позивача про вжиття
заходів забезпечення позову є такою, що
підлягає частковому задоволенню, а
саме в частині накладення арешту на
майно, оскільки заявником наведені
достатньо обґрунтовані підстави того,
що невжиття заходів щодо забезпечення
позову, може утруднити або зробити
неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 5.6.1 Інструкції про
проведення виконавчих дій,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України 15.12.1999 № 74/5, арешт майна
полягає у проведенні його опису,
оголошенні заборони розпоряджатися
ним, а в разі потреби - в обмеженні права
користування майном або його вилученні
в боржника та передачі на зберігання
іншим особам.

Згідно з п. 5.6.2 цієї ж Інструкції (пункт
5.6.2 із доповненням, внесеним згідно з
наказом Міністерства юстиції України
від 21.04.2005 № 40/5) арешт на майно боржника
може накладатися державним виконавцем
шляхом:

винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, якою
накладається арешт на майно боржника
та оголошується заборона на його
відчуження;

винесення постанови про арешт коштів
та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні в банках або інших
фінансових установах;

винесення постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження;

проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Оскільки накладення арешту на майно
полягає у забороні розпоряджатись ним,
суд не вбачає підстав для задоволення
заяви позивача про вжиття заходів
забезпечення позову в частині заборони
відповідачу-1 вчиняти будь-які дії щодо
відчуження цього майна.

Керуючись ст. ст. 66, 67, 86 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Вольво Трак Корпорейшн (Volvo Truck
Corporation) про забезпечення позову
задовольнити частково.

2. З метою забезпечення позову, до
вирішення спору по суті, накласти арешт
на майно, а саме: один сідловий тягач
марки Volvo, моделі FH, 2007 року випуску,
червоного кольору - шасі № YV2AS02А07B461286,
реєстраційний номер -АА 0929 КХ; один
напівпричіп марки Schwarzmuller модель SPA 3E,
2007 року випуску, сірого кольору - шасі №
VAVSAP3387H248556, реєстраційний номер - АА 3416
ХО.

3. Зазначена ухвала з урахуванням
пункту 2 частини другої статті 17 Закону
України «Про виконавче провадження»
має статус виконавчого документа.

4. Дана ухвала про забезпечення позову
набирає законної сили з 13 березня 2014
року.

5. Строк пред'явлення даної ухвали про
забезпечення позову до виконання до 13
березня 2015 року.

6. Стягувачем у виконавчому провадженні
за даною ухвалою про забезпечення
позову є - Вольво Трак Корпорейшн (Volvo
Truck Corporation) (S-405 08, м. Гетерборг, Швеція,
реєстраційний номер ).

7. Боржником у виконавчому провадженні
за даною ухвалою про забезпечення
позову є - Приватне підприємство
«Спецобладнання-Київ» (м. Київ, вул.
Геофізиків, 12, ).

СуддяВ.В.Сівакова