КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2014 р. Справа№ 910/17223/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Синиці О.Ф.

суддів: Зеленіна В.О.

Ткаченка Б.О.

при секретарі: Вінницькій О.В.

За участю представників:

від позивача -не з'явились,

від відповідача -не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Українська
страхова група" б/н,б/д

на рішення господарського суду міста
Києва від 11.11.2013

у справі №910/17223/13

за позовом приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Українська страхова група", м. Київ

до приватного акціонерного товариства
"Українська охоронно-страхова
компанія", м. Київ

про відшкодування шкоди в розмірі 27
470грн.83коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 11.11.2013 (суддя Бондарчук В.В.)
відмовлено в задоволенні позову ПрАТ
"СК "Українська страхова група" про
стягнення з ПрАТ "Українська
охоронно-страхова компанія"
27470грн.83коп. страхового відшкодування в
порядку регресу виплаченого позивачем
страхувальнику, за завдану майнову
шкоду автомобілю "НІССАН", внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталась 10.01.2013, з вини водія автомобіля
"ЗАЗ", цивільно-правова
відповідальність якого застрахована
відповідачем. Суд дійшов висновку про
необґрунтованість позовних вимог,
оскільки позивачем не надано доказів
звернення до відповідача з претензією
про виплату страхового відшкодування,
що свідчить про не порушення
відповідачем прав позивача.

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивач звернувся з апеляційною
скаргою в якій просив його скасувати,
позовні вимоги задовольнити. В
підтвердження своїх заперечень
апелянт посилається на постанову
Верховного Суду України від 28.08.2012 в
якій зазначено правову позицію, що
позивач може реалізувати своє право
вимоги потерпілої особи шляхом подачі
позову до суду без попереднього
звернення безпосередньо до особи,
відповідальній за завданий збиток.

У відзиві на апеляційну скаргу
відповідач просив залишити рішення
суду першої інстанції без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення,
вважає рішення господарського суду
обґрунтованим та зазначає, що жодним
чином не порушив прав та інтересів
позивача на момент звернення до суду з
позовом.

Представники стрін в судове засідання
апеляційної інстанції не з'явились, про
час і місце розгляду апеляційної
скарги повідомлені належними чином (в
матеріалах справи наявні повідомлення
про вручення поштового відправлення).
Крім того, необхідно зазначити, що
ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 19.02.2014 розгляд
справи було відкладено, в зв'язку з
неявкою в судове засідання
представників сторін.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами. Оскільки
явка в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору. Неявка
представників сторін не перешкоджає
розгляду скарги, а тому постанова
приймається за наявними в справі
матеріалами, яких достатньо для
повного розгляду скарги.

Перевіривши матеріали справи, колегія
суддів апеляційного господарського
суду враховує наступне.

15.02.2012 р. між ПрАТ "СК "Українська
страхова група" та ОСОБА_2 укладено
договір страхування наземного
транспорту № 28-2840-12-00054, відповідно до
якого застраховано майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з володінням,
користуванням та розпорядженням
транспортним засобом - "Nissan", державний
номер НОМЕР_1.

10.01.2013 р. на перехресті вул.
Набережно-Лугова - Оленівська, в м.
Києві сталася дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля "Nissan", під
управлінням ОСОБА_2 та автомобіля "ЗАЗ",
державний номер НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_3

Постановою Подільського районного
суду м. Києва від 24.01.2013 р. ОСОБА_3
визнано винним у скоєнні
правопорушення, що сталось 10.01.2013 р. за
участю автомобілів "Nissan" та автомобіля
"ЗАЗ".

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до калькуляції "Audatex"
вартість відновлювального ремонту
автомобіля "Nissan" склала 28 843грн.62коп., а
згідно рахунку №00097 від 11.01.2013 р. ТОВ
"Автоальянс Київ", вартість
відновлювального ремонту автомобіля
"Nissan" склала 28 826грн.98коп.

08.02.2013 р. позивачем було складено
страховий акт №ДККА-23494, згідно якого
виплата страхового відшкодування
складає 27 470грн.83коп.

Відповідно до зазначеного вище
рахунку-фактури, калькуляції "Audatex" та
страхового акту позивачем було
виплачено страхове відшкодування у
розмірі 27470грн.83коп., що
підтверджується платіжним дорученням
№2128 від 08.02.2013 р.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3 за шкоду, заподіяну життю,
здоров'ю, майну третіх осіб, внаслідок
експлуатації автомобіля "ЗАЗ"
застрахована у відповідачем за полісом
№ АЕ/1295647.

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача 27 470грн.83коп.
страхового відшкодування.

Як зазначалось вище господарський суд
першої інстанції відмовив в
задоволенні позовних вимог, оскільки
дійшов висновку, що позивачем не надано
доказів звернення до відповідача з
претензією про виплату страхового
відшкодування, що свідчить про не
порушення відповідачем прав позивача.

Проте, апеляційний господарський суд
не погоджується з таким висновком
місцевого господарського суду
враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу
України та ст. 27 Закону України "Про
страхування" до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Статтею 38 Закону передбачено право
страховика після виплати страхового
відшкодування подати регресний позов.

Зазначена норма передбачає наявність у
страховика права на пред'явлення
регресного позову, а не вимоги до особи,
відповідальної за завданий збиток.

Крім того, відповідно до Рішення
Конституційного Суду України від 9
липня 2002 року N 15-рп/2002 кожна особа має
право вільно обирати незаборонений
законом спосіб захисту прав і свобод, у
тому числі й судовий. Можливість
судового захисту не може бути
поставлена законом, іншими
нормативно-правовими актами у
залежність від використання суб'єктом
правовідносин інших засобів правового
захисту. Держава може стимулювати
вирішення правових спорів у межах
досудових процедур, однак їх
використання є правом, а не обов'язком
особи, яка потребує такого захисту.

З огляду на викладене позивач отримує
право вимоги потерпілої особи після
виплати останній страхового
відшкодування та не зобов'язаний
звертатися безпосередньо до особи,
відповідальної за заподіяний збиток,
або до особи, у якої застраховано її
цивільно-правову відповідальність, з
вимогою виплати матеріального
відшкодування. Відповідно до
зазначених вище норм позивач може
реалізувати своє право шляхом подачі
позову до суду.

Аналогічну правову позицію викладено в
постанові Верховного Суду України від
28.08.2012 у справі №23/279.

Цивільно-правова відповідальність по
транспортному засобу "ЗАЗ ", на момент
ДТП, була застрахована відповідачем, що
підтверджується Полісом № АЕ/1295647.

Згідно вказаного полісу передбачено
ліміт відповідальності за шкоду,
заподіяну майну третіх осіб, в сумі 50
000грн. та передбачена франшиза в
розмірі 510грн.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" встановлено, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи.

З огляду на викладене, до позивача, як
страховика, який виплатив страхове
відшкодування, перейшло право вимоги
до відповідача як до особи,
відповідальної за заподіяний в ДТП
збиток в межах ліміту відповідальності
за вирахуванням франшизи.

Враховуючи викладене, колегія суддів
апеляційного господарського суду
дійшла висновку, що рішення
господарського суду міста Києва від
11.11.2013 у справі №910/17223/13 підлягає
частковому скасуванню. До стягнення з
відповідача підлягає сума страхового
відшкодування за мінусом франшизи,
тобто 26960грн. 83коп. (27470грн.83коп.-510грн.).

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України,
судові витрати у справі, в тому числі і
за подачу апеляційної скарги
покладаються на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду міста
Києва від 11.11.2013 у справі № 910/17223/13
скасувати частково. Позов задовольнити
частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного
товариства "Українська
охоронно-страхова компанія" (03056, м.
Київ, вул. Борщагівська, 145,
ідентифікаційний код 23734213) на користь
приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Українська
страхова група" (03038, м. Київ, вул. Івана
Федорова, 32-А, ідентифікаційний код
30859524) страхове відшкодування в сумі 26960
(двадцять шість тисяч дев'ятсот
шістдесят) грн. 83коп. та витрати по
сплаті судового збору за подання
позовної заяви в сумі 1688 (одна тисяча
шістсот вісімдесят вісім) грн. 56 коп."

3. В іншій частині рішення
господарського суду міста Києва від
11.11.2013 у справі № 910/17223/13 залишити без
змін.

4. Стягнути з приватного акціонерного
товариства "Українська
охоронно-страхова компанія" (03056, м.
Київ, вул. Борщагівська, 145,
ідентифікаційний код 23734213) на користь
приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Українська
страхова група" (03038, м. Київ, вул. Івана
Федорова, 32-А, ідентифікаційний код
30859524) 896 (вісімсот дев'яносто шість) грн.
54 коп. витрат за подачу апеляційної
скарги.

5. Видачу наказів на виконання даної
постанови доручити господарському
суду міста Києва.

6. Повернути до господарського суду
міста Києва матеріали справи № 910/17223/13.

Головуючий суддя
О.Ф. Синиця

Судді
В.О. Зеленін

Б.О. Ткаченко