донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

25.03.2014 справа №905/7791/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

Головуючого:Діброви Г.І.суддівБойченка
К.І., Стойки О.В.при секретарі
Романовій А.О. від позивача:Фурса
О.О. - за дов. б/н від 03.01.2014р. від
відповідача:Батура А.М. - за дов. №4450/14
від 17.06.2013р. розглянув у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Ясинівський коксохімічний завод», м.
Макіївка Донецької області на рішення
господарського суду Донецької
областівід26.02.2014 рокуу справі№ 905/7791/13
(головуючий суддя Сич Ю.В., судді
Захарченко Г.В., Осадча А.М.)за
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Автоматика та
Захист», м. Донецькдо
відповідачаПублічного акціонерного
товариства «Ясинівський коксохімічний
завод», м. Макіївка Донецької області
простягнення основного боргу в сумі 271
936 грн. 84 коп., пені в сумі 19 139 грн. 81 коп.,
3% річних у розмірі 4 090 грн. 23 коп.
ВСТАНОВИВ:

У 2013 році Товариство з обмеженою
відповідальністю «Автоматика та
Захист», м. Донецьк звернулося до
господарського суду Донецької області
з позовною заявою до Публічного
акціонерного товариства «Ясинівський
коксохімічний завод», м. Макіївка
Донецької області про стягнення
основного боргу в сумі 271 936 грн. 84 коп.,
пені в сумі 19 139 грн. 81 коп., 3% річних у
розмірі 4 090 грн. 23 коп.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 26.02.2014 р. позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автоматика та
Захист», м. Донецьк були задоволені
частково. Стягнуто з Публічного
акціонерного товариства «Ясинівський
коксохімічний завод», м. Макіївка
Донецької області на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автоматика та
Захист», м. Донецьк заборгованість у
розмірі 226 779 грн. 88 коп., пеню у
розмірі 15 452 грн. 10 коп., 3% річних у
розмірі 3 411 грн. 02 коп.

Відповідач, Публічне акціонерне
товариство «Ясинівський коксохімічний
завод», м. Макіївка Донецької
області, з прийнятим рішенням не
згоден, вважає його прийнятим з
порушенням норм матеріального та
процесуального права України. Тому він
звернувся з апеляційною скаргою, якою
просить Донецький апеляційний
господарський суд рішення
господарського суду Донецької області
від 26.02.14 року скасувати.

Позивач надав відзив на апеляційну
скаргу, яким просив залишити рішення
суду першої інстанції без змін,
апеляційну скаргу - без задоволення.

В судовому засіданні представники
сторін підтримали свої доводи та
заперечення щодо апеляційної скарги.

Судова колегія Донецького
апеляційного господарського суду
вважає за необхідне розглянути
апеляційну скаргу, оскільки для
з'ясування фактичних обставин справи
достатньо матеріалів, що знаходяться в
матеріалах справи № 905/7791/13
та наданих представниками сторін
пояснень.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду у
відповідності до ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України, на
підставі встановлених фактичних
обставин, переглядає справу та
викладені в скарзі доводи щодо
застосування судом при розгляді справи
норм матеріального та процесуального
права, що мають значення для справи.
Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників
сторін, обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а рішення суду відповідає
вимогам чинного законодавства України,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
08.05.2012 року між Публічним акціонерним
товариством «Ясинівський
коксохімічний завод» (замовник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Автоматика та
Захист» (підрядник) було укладено
договір підряду №359/12-ЦПОФ, відповідно
до умов якого підрядник зобов'язався у
відповідності з умовами цього договору
поставити комплекс високовольтного та
низьковольтного обладнання, виконати
комплекс будівельних, монтажних та
пуско-налагоджувальних робіт у
відповідності з проектною
документацією «ПС 35/6 кВ для живлення
другої черги цеху з переробки відходів
флотації ПАТ «ЯКХЗ» та здати
закінчений об'єкт робочій комісії,
організованої замовником, а замовник
зобов'язався надати підряднику
будівельний майданчик (фронт робіт),
прийняти комплекс високовольтного та
низьковольтного обладнання та
виконані роботи і оплатити їх. Роботи
виконуються на території ПАТ «ЯКХЗ».

Відповідно до п.1.1.1 договору, підрядник
прийняв на себе наступні зобов'язання:
виконати на свій ризик за допомогою
власних матеріалів та обладнання
наступні роботи: поставка всього
комплексу високовольтного та
низьковольтного обладнання,
матеріалів та комплектуючих,
необхідних для будівництва ПС-35/6 кВ ПАТ
«ЯКХЗ», згідно проектної документації.
Будівельні роботи: будівництво ПС 35/ 6кВ
згідно проектної документації.
Возведення опори ввідної ВЛ-35кВ згідно
проектної документації.
Облагороджування територій, задіяних в
будівництві, возведення огороджень.
Монтажні роботи: Монтаж
високовольтного ат низьковольтного
обладнання КРУ 35кВ з установкою щогл
освітлення та блискавковідвід. Монтаж
силового масляного трансформатору.
Монтаж високовольтного та
низьковольтного обладнання КРУ 6кВ з
монтажем освітлення, опалення,
вентиляції, систем АСКУЄ та
телемеханіки. Монтаж вводу ВЛ-35кВ.
Пусконалагоджувальні роботи: весь
комплекс пусконалагоджувальних робіт
на ввідній ВЛ, КРУ 35кВ та КРУ 6кВ з
будівництва ПС-35/6 кВ згідно робочого
проекту: Випробування в необхідних
обсягах згідно діючих правил.
Підготовка та передача замовнику
необхідного комплекту експлуатаційної
документації. Підготовка вихідних
даних замовнику необхідного комплекту
експлуатаційної документації.
Підготовка вихідних даних та здача
об'єкту робочою комісією по вводу в
експлуатацію ПС-35/6 кВ згідно «СОУ - НЕЕ
20.402:2007» та ДБІ.А.3.1-3-94.

Згідно з п.1.1.2 договору в редакції
протоколу розбіжностей від 18.06.2012 р. до
договору, найменування, кількість, ціна
та загальна вартість обладнання та
робіт за цим договором визначається на
підставі кошторисної документації, яка
є невід'ємною частиною цього договору.
Підрядник при виконанні робіт
керується робочим проектом (проектною
документацією) замовника.

За п.2.1.1 договору в редакції протоколу
розбіжностей від 18.06.2012 р. до договору,
замовник зобов'язався прийняти роботи
(етап робіт), обладнання та оплатити їх
вартість відповідно до умов договору.

Пунктом 4.1 договору сторони
передбачили, що загальна вартість
робіт, що виконуються підрядником за
цим договором, складає 3 849 899 грн. 45 коп.,
включаючи ПДВ 20% - 641649 грн. 91 коп. та
представлена в додатку №1 до цього
договору.

Відповідно до п.4.2 договору в редакції
протоколу розбіжностей від 18.06.2012 р. до
договору, умови оплати: попередня
оплата (50% загальної вартості робіт) в
сумі 1 924 949 грн. 73 коп., в тому числі
ПДВ 20% - 320 824 грн. 95 коп., оплату (40%
загальної вартості робіт) в сумі 1 539 959
грн. 78 коп. в тому числі ПДВ 20% - 256 659 грн.
96 коп., замовник зобов'язаний сплатити
підряднику поетапно (щомісячно) на
підставі актів здачі-приймання
виконаних підрядних робіт (форма - КБ-2в)
протягом 30-ти банківських днів від дати
їх підписання сторонами. Оплату (10%
загальної вартості робіт) в сумі 384
989 грн. 94 коп. в тому числі ПДВ 20% - 64 164
грн. 99 коп., замовник зобов'язаний
сплатити підряднику протягом 30-ти
банківських днів від дати підписання
акту про ввід об'єкту в експлуатацію,
оформленого у відповідності з вимогами
діючого законодавства.

Згідно з п.5.1 договору, розрахунок за
виконані роботи (етап робіт)
здійснюється замовником шляхом
прямого перерахування грошових коштів
на рахунок підрядника протягом 30-ти
банківських днів з моменту підписання
акту виконаних робіт форми КБ-2в,
підписаного уповноваженими
представниками сторін на підставі
рахунку, виставленого підрядником,
якщо інше не передбачено в додаткових
угодах, які є невід'ємною частиною
цього договору.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що
оплата по акту виконаних робіт форми
КБ-2в здійснюється за фактично
виконаний обсяг робіт, з урахуванням
фактично використаних матеріалів,
обладнання машин та механізмів.

За п.11.3.1 договору, за несвоєчасну
оплату виконаних робіт замовник несе
відповідальність за порушення зі своєї
вини у вигляді неустойки у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
простроченої суми за кожний день
прострочення.

Відповідно до п.14.1 договору, договір
набирає сили з дати підписання
сторонами та діє до 31.12.2012 р., а за
невиконаними зобов'язаннями, до
повного їх виконання.

На виконання умов договору підряду №
359/12-ЦПОФ від 08.05.2012 року позивач
виконував будівельні роботи, а
відповідач в свою чергу приймав
вказані роботи, що підтверджується
актами приймання виконаних
будівельних робіт (за формою №КБ-2в) від
31.08.2012р., від 28.09.2012р., від 02.11.2012р., від
26.11.2012р., від 03.12.2012р., від 07.02.2013р., від
21.02.2013р., від 26.02.2013р., від 05.03.2013р., від
22.04.2013р. та довідками про вартість
виконаних будівельних робіт (за формою
КБ-3), які оформлені належним чином та
підписані уповноваженими
представниками сторін і скріплені
печатками підприємств без зауважень та
заперечень, в добровільному порядку,
проте здійснив тільки часткову оплату
за виконані будівельні роботи, що
підтверджується відповідними
банківськими виписками ПАТ «Альфа -
Банк» на загальну суму 2 963 993 грн. 63
коп.

Як зазначає позивач, залишились
неоплаченими виконані позивачем та
прийняті відповідачем без будь-яких
застережень будівельні роботи у
розмірі 40% від вартості робіт протягом
30 банківських днів за актом №2
виконаних будівельних робіт за лютий
2013 року на суму 2487 грн. 70 коп. та актом
№2-1 вартості змонтованого обладнання,
що було придбано виконавцем робіт на
суму 564 462 грн. 00 коп.

Враховуючи наведене, позивач звернувся
із позовом до господарського суду
Донецької області про стягнення з
Публічного акціонерного товариства
«Ясинівський коксохімічний завод», м.
Макіївка Донецької області основного
боргу в розмірі 271 936 грн. 84 коп.,
пені у розмірі 19 139 грн. 81 коп. та 3%
річних у розмірі 4090 грн. 23 коп.

Дослідивши фактичні обставини справи,
оцінивши докази на їх підтвердження,
надавши правову кваліфікацію
відносинам сторін і виходячи з фактів,
встановлених у процесі розгляду
справи, правових норм, які підлягають
застосуванню, та матеріалів справи,
судова колегія дійшла висновку, що:

У відповідності до статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ч.1, 2 ст. 837 Цивільного
кодексу України встановлено, що за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку,

переробку, ремонт речі або на виконання
іншої роботи з переданням її
результату замовникові.

Відповідно до ч.1 статті 846 Цивільного
кодексу України, строки виконання
роботи або її окремих етапів
встановлюються у договорі підряду.

Згідно ч.1 ст. 854 Цивільного кодексу
України, якщо договором підряду не
передбачена попередня оплата
виконаної роботи або окремих її етапів,
замовник зобов»язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк, або за згодою
замовника, - достроково.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач, на виконання умов договору,
виконував будівельні роботи, а
відповідач в свою чергу приймав
вказані роботи, що підтверджується
актами приймання виконаних
будівельних робіт (за формою №КБ-2в) від
31.08.2012р., від 28.09.2012р., від 02.11.2012р., від
26.11.2012р., від 03.12.2012р., від 07.02.2013р., від
21.02.2013р., від 26.02.2013р., від 05.03.2013р., від
22.04.2013р. та довідками про вартість
виконаних будівельних робіт (за формою
КБ-3), які оформлені належним чином та
підписані уповноваженими
представниками сторін і скріплені
печатками підприємств без зауважень та
заперечень, в добровільному порядку,
проте, відповідач здійснив тільки
часткову оплату за виконані будівельні
роботи, що підтверджується
відповідними банківськими виписками
ПАТ «Альфа - Банк» на загальну суму 2 963
993 грн. 63 коп.

Як зазначає позивач, залишились
неоплаченими виконані позивачем та
прийняті відповідачем будівельні
роботи за актом №2 виконаних
будівельних робіт за лютий 2013 року на
суму 2487 грн. 70 коп. та актом №2-1 вартості
змонтованого обладнання, що було
придбано виконавцем робіт на суму 564 462
грн. 00 коп.

Відповідно до п.4.2 договору в редакції
протоколу розбіжностей від 18.06.2012 р. до
договору, умови оплати: попередня
оплата (50% загальної вартості робіт) в
сумі 1 924 949 грн. 73 коп., в тому числі
ПДВ 20% - 320 824 грн. 95 коп., оплату (40%
загальної вартості робіт) в сумі 1 539 959
грн. 78 коп. в тому числі ПДВ 20% - 256 659 грн.
96 коп., замовник зобов'язаний сплатити
підряднику поетапно (щомісячно) на
підставі актів здачі-приймання
виконаних підрядних робіт (форма - КБ-2в)
протягом 30-ти банківських днів від дати
їх підписання сторонами. Оплату (10%
загальної вартості робіт) в сумі 384
989 грн. 94 коп. в тому числі ПДВ 20% - 64 164
грн. 99 коп., замовник зобов'язаний
сплатити підряднику протягом 30-ти
банківських днів від дати підписання
акту про ввід об'єкту в експлуатацію,
оформленого у відповідності з вимогами
діючого законодавства.

Згідно з п.5.1 договору, розрахунок за
виконані роботи (етап робіт)
здійснюється замовником шляхом
прямого перерахування грошових коштів
на рахунок підрядника протягом 30-ти
банківських днів з моменту підписання
акту виконаних робіт форми КБ-2в,
підписаного уповноваженими
представниками сторін на підставі
рахунку, виставленого підрядником,
якщо інше не передбачено в додаткових
угодах, які є невід'ємною частиною
цього договору.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
неправомірності самостійного
нарахування позивачем суми ПДВ за
актом №2-1 вартості змонтованого
обладнання, що було придбано
виконавцем робіт, оскільки ПДВ не був
відображений у вказаному акті, а тому
вартість за вказаним актом складає
саме 564 462 грн. 00 коп.

Враховуючи вищевикладене та те, що на
момент прийняття судом першої
інстанції рішення по справі,
відповідач відповідно до вимог статей
33, 34, 36 Господарського процесуального
кодексу України не надав ані суду
першої інстанції, ані суду апеляційної
інстанції письмових належних та
допустимих доказів оплати позивачу
заборгованості за виконані роботи за
договором підряду № 359/12-ЦПОФ від 08.05.2012
року, Донецький апеляційний
господарський суд вважає, що судом
першої інстанції правомірно зроблений
висновок про неналежне виконання
відповідачем його договірних
зобов'язань всупереч вимогам статей 525,
526, 530 Цивільного кодексу України та
задоволення позовних вимог про
стягнення суми заборгованості за
виконані та прийняті роботи за актами
виконаних робіт за лютий 2013 року в
розмірі 225 784 грн. 80 коп.

При зверненні до суду позивач також
просив стягнути з відповідача на його
користь пеню за загальний період з
10.04.2013 р. по 07.10.2013 р. у розмірі 19 139 грн. 81
коп.

Статтею 611 Цивільного кодексу України
зазначено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу
України встановлено, що штрафними
санкціями у цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

У відповідності до ч. 4 ст. 231
Господарського кодексу України, у разі,
якщо розмір штрафних санкцій законом
не визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором.

Частиною 1 ст. 549 Цивільного кодексу
України передбачено, що неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Згідно приписів ст.ст. 1, 3 Закону
України від 22.11.96 р. № 543/96-ВР "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

За п.11.3.1 договору, за несвоєчасну
оплату виконаних робіт замовник несе
відповідальність за порушення зі своєї
вини у вигляд неустойки у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
простроченої суми за кожний день
прострочення.

Таким чином, судова колегія вважає, що
господарським судом правомірно
стягнуто з відповідача на користь
позивача пеню у розмірі 15 452 грн. 10 коп.
за загальний період прострочки
виконання відповідачем його
договірного грошового зобов»язання з
10.04.2013р. по 03.10.2013 р. із застосуванням ч.6
ст. 232 Господарського кодексу України,
виходячи із суми боргу саме у розмірі 226
779 грн. 88 коп.

Також позивач, звертаючись до суду із
позовом, просив стягнути з відповідача
на користь позивача 3% річних за період
з 08.04.2013 р. по 07.10.2013 р. у розмірі 4090 грн.
23 коп.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитору
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Так, сплата трьох процентів річних від
простроченої суми (якщо інший їх розмір
не встановлений договором або законом)
не мають характеру штрафних санкцій і є
способом захисту майнового права та
інтересу кредитора шляхом отримання
від боржника компенсації (плати) за
користування ним коштами, належними до
сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов»язань» №14 від 17.12.2013
року).

Отже, господарський суд правомірно
стягнув з відповідача на користь
позивача 3% річних за актами виконаних
робіт за лютий 2013 року за загальний
період з 08.04.2013 р. по 07.10.2013 р.
прострочення відповідачем сплати
вартості робіт, виходячи з суми боргу в
розмірі 226 779 грн. 88 коп., у сумі 3411 грн. 02
коп.

Враховуючи наведене, судова колегія
вважає, що судом першої інстанції
правомірно частково задоволено
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автоматика та
Захист», м. Донецьк до Публічного
акціонерного товариства «Ясинівський
коксохімічний завод», м. Макіївка
Донецької області та стягнуто з
відповідача на користь позивача
заборгованість у розмірі 226 779 грн. 88
коп., пеню у розмірі 15 452 грн. 10 коп. та 3%
річних у розмірі 3411 грн. 02 коп.

Доводи апеляційної скарги не прийняті
судовою колегією до уваги, оскільки не
підтверджені матеріалами справи та не
впливають на правомірність прийнятого
господарським судом рішення. Зокрема,
судовою колегію розглянуті та
відхилені доводи відповідача щодо
відсутності доказів з боку позивача
про направлення рахунків на оплату,
оскільки це спростовується
матеріалами справи, які містять докази
направлення рахунків на оплату
виконаних робіт згідно договору
підряду №359/12-ЦПОФ від 08.05.2012 р. До того
ж, відповідачем не виконані договірні
зобов»язання з оплати виконаних робіт
за умовами п.4.2 договору в редакції
протоколу розбіжностей в частині
оплати робіт після підписання
узгоджених актів.

Отже, відповідно до статті 47
Господарського процесуального кодексу
України, судове рішення прийняте
суддею за результатами дослідження
усіх обставин справи.

З урахуванням вищевикладеного, судова
колегія Донецького апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що відповідно до вимог ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України рішення господарського суду
Донецької області від 26.02.2014 року по
справі № 905/7791/13 ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді всіх обставин справи, які
мають суттєве значення для вирішення
спору, відповідає нормам матеріального
та процесуального права України, а
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку суду.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору по
апеляційній скарзі покладаються на
скаржника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Ясинівський
коксохімічний завод», м. Макіївка
Донецької області на рішення
господарського суду Донецької області
від 26.02.2014 р. у справі № 905/7791/13 залишити
без задоволення, рішення
господарського суду Донецької області
від 26.02.2014 р. у справі № 905/7791/13 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття, направляється сторонам
по справі в триденний строк та може
бути оскаржена до Вищого
господарського суду України через
Донецький апеляційний господарський
суд у двадцятиденний строк.

Головуючий
Г.І. Діброва

Судді
К.І. Бойченко

О.В. Стойка

Надр. 5 прим:

1 - у справу;

2 - позивачу;

3 - відповідачу;

4 - ДАГС;

5- ГС Дон. обл.

Довгалюк К.Г.