ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.03.2014
Справа № 905/6669/13

Господарський суд Донецької області у
складі судді: головуючого судді
Нестеренко Ю.С., суддів Риженко Т.М. та
Гриник М.М.

при секретарі судового засідання
Вашето Т.Г.

розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом Комунального підприємства
"Компанія "Вода Донбасу", м.Донецьк

до відповідача Публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
"Донецькобленерго", м.Горлівка,
Донецька область

про визнання недійсним правочину

за участю уповноважених представників:

від позивача: Кізілова М.М., яка діє на
підставі довіреності від 25.12.2012р. № 03-40

від відповідача: Васильченко Л.І., яка
діє на підставі довіреності від 22.01.2013р.
№356-13 "Д"

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Комунальне підприємство
«Компанія «Вода Донбасу» м.Донецьк,
звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до
відповідача, Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК «Донецькобленерго»,
м.Горлівка Донецької області про
визнання недійсним одностороннього
правочину ПАО «ДТЕК
«Донецькобленерго» по зарахуванню
зустрічних однорідних вимог від
10.02.2011р. №03/іс-877 за договором
№42//02 від 01.03.2010 р. на спільне
використання технологічних мереж в
сумі 130, 50 грн. за період з жовтня
2010р. по грудень 2010 р. з тих підстав,
що отримані від користувача кошти є
цільовими і не можуть
використовуватися, крім як на
утримання цих мереж в належному
стані та їх експлуатацію.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на договір
№42//02 від 01.03.2010р., заяву про
зарахування зустрічних однорідних
вимог від 10.02.11р. №03/іс-877, рішення
господарського суду Донецької області
по справі №7/177 від 28.09.2009р., Методику
обрахування плати за спільне
використання технологічних
електричних мереж.

Нормативно свої вимоги Позивач
обґрунтовує ч.1, п.2 ч.2 ст.16, ст.202, 203, 601, 602
Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 12,
54 Господарського процесуального
кодексу України, Правилами
користування електричною енергією,
затвердженими Постановою Національної
комісії з питань регулювання
електроенергетики України №28 від
31.07.1996р., яка зареєстрована в
Міністерстві юстиції України №417/1442
від 02.08.1996р.

Відповідач позовні вимоги не визнає,
оскільки вважає, що ні Правила
користування електричною енергією, а
ні Договір №42//02 від 01.03.2010р не
містять прямої заборони щодо не
можливості зарахування зустрічних
однорідних вимог, у зв'язку з чим
зарахування зустрічних однорідних
вимог вважає дійсним відповідно до
ст.601 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи
державним реєстратором Виконавчого
комітету Горлівської міської ради у
Донецькій області 30.03.2012р. був
зареєстрований у новій редакції статут
ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго". У
відповідності до умов Статуту
відбулась зміна найменування
Відкритого акціонерного товариства
"Донецькобленерго" на Публічне
акціонерне товариство
"Донецькобленерго". У подальшому
Публічне акціонерне товариство
"Донецькобленерго" було перейменоване
у Публічне акціонерне товариство "ДТЕК
Донецькобленерго".

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 14.11.2013р. продовжено строк
розгляду справи на 15 днів до 04.12.2013р.

Розпорядженням голови господарського
суду Донецької області від 04.12.13р. для
розгляду справи № 905/6669/13 було
призначено судову колегію у складі
головуючої судді Ю.С. Нестеренко,
судді Т.М.Риженко та судді
О.О.Кучерявої.

Розпорядженням в.о. голови
господарського суду Донецької області
від 29.01.14р. по справі № 905/6669/13 було
змінено склад судової колегії: суддю
О.О.Кучеряву замінено на суддю
Г.В.Захарченко.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду Донецької області
від 04.03.14р. по справі № 905/6669/13 було
змінено склад судової колегії: суддю
Г.В.Захарченко замінено на суддю
М.М.Гриник.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін та оцінивши подані докази
господарським судом встановлено:

10.02.2011р. на адресу Комунального
підприємства «Компанія «Вода Донбасу»
м.Донецьк (позивача) від Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
«Донецькобленерго», м.Горлівка
Донецької області (відповідач),
надійшла заява за №03/іс-877 про
зарахування зустрічних однорідних
вимог на суму 130,50 грн. в порядку ст. 601
Цивільного кодексу України,
відповідно до умов якої відповідач
заявив про припинення господарських
зобов»язань перед позивачем за
договором №42//02 від 01.03.2010р.
(далі-Договір), в сумі 130,50 грн. за
період з жовтня 2010р. по грудень 2010р
(згідно рахунків №142 від 31.10.2010р. на
суму 43,50 грн, №161 від 30.11.2010р. на суму 43,50
грн та 3170 від 31.12.2010р. на суму 43,50 грн.)
заліком зустрічних однорідних вимог
за рішенням Господарського суду
Донецької області від 28.09.2009р. по
справі №7/177.

Позивач листом від 04.05.2011р. повернув
на адресу відповідача угоду про
залік зустрічних однорідних вимог
без підпису, посилаючись на те, що
господарське зобов»язання
відповідача перед позивачем за
Договором не може бути припинено
заліком зустрічних однорідних
вимог, що випливає з рішення
господарського суду Донецької
області від 28.09.09р. по справі №7/177,
оскільки суперечить п. 5 ст. 602
Цивільного кодексу України.

У зв»язку з вищенаведеними
обставинами позивач звернувся до
господарського суду з позовом про
визнання недійсним одностороннього
правочину по зарахуванню зустрічних
однорідних вимог від 10.02.2011р. №03/іс-877.

Як вбачається з матеріалів
справи між позивачем (власник мереж)
та відповідачем (користувач) укладено
Договір №42//02 від 01.03.2010р. про
спільне використання технологічних
електричних мереж (надалі - Договір)
за умовами якого власник мереж
зобов»язується забезпечити технічну
можливість передачі (транзиту)
електричної енергії власними
технологічними електричними
мережами в точки приєднання
електроустановок Користувача або
інших суб»єктів господарювання,
передачу електричної енергії яким
забезпечує Користувач, а Користувач -
своєчасно сплачувати вартість
послуг Власника мереж з утримання
технологічних електричних мереж
спільного використання та інші
послуги відповідно до умов цього
Договору.

За умовами п.2.1. Договору
власник мереж зобов»язаний
утримувати технологічні електричні
мережі спільного використання у
належному технічному стані,
формувати електричну схему цих мереж
відповідної пропускної здатності та
забезпечувати технічну можливість
для передачі електричної енергії до
межі балансової належності
електроустановок Користувача.

Відповідно до п.7.3. Договору
оплата Користувачем послуг з
утримання технологічних електричних
мереж спільного використання
здійснюється платіжним дорученням
на підставі виставленого Власником
мереж рахунка та оформленого Акта
прийому-здачі виконаних робіт у
десятиденний термін з дати
отримання рахунка.

Виконання обумовлених
приписами Договору робіт
підтверджується відповідними актами
прийому-здачі виконаних робіт з
передачі електричної енергії в
процесі спільного використання
технологічних електричних мереж за
відповідний період, які наявні в
матеріалах справи (а.с.80-82).

Отже між сторонами, в рамках
вищезазначеного Договору, склались
правовідносини, які регулюються
окремими нормами законодавства у
зв»язку з їх специфікою.

За приписами ст. 26 Закону України «Про
електроенергетику» споживач (власник
мереж, які використовуються для
передачі електричної енергії іншим
суб'єктам господарювання, населенню)
зобов'язаний укласти з
електропередавальною організацією,
яка здійснює ліцензовану діяльність на
закріпленій території, договір про
спільне використання технологічних
електричних мереж.

За приписами п.1.10. Правил
користування електричною енергією,
затвердженими Постановою Національної
комісії з питань регулювання
електроенергетики України №28 від
31.07.1996р., яка зареєстрована в
Міністерстві юстиції України №417/1442
від 02.08.1996р. (надалі - Правила) для
забезпечення передачі електричної
енергії електричними мережами, що не
належать електропередавальній
організації, між електропередавальною
організацією та відповідним власником
мереж, який не має ліцензії на
здійснення діяльності з передачі
електричної енергії місцевими
(локальними) електричними мережами,
укладається договір щодо спільного
використання електричних мереж.

Пунктом 1.2 Правил визначено, що
спільне використання технологічних
електричних мереж - виконання
комплексу заходів з метою експлуатації
та утримання у належному технічному
стані технологічних електричних мереж,
які використовуються для забезпечення
електропостачання інших суб'єктів
господарювання, крім власника, або для
забезпечення передачі (транзиту)
електричної енергії в мережі
електропередавальної організації.

Відповідно до п.6.29 Правил,
електропередавальні організації, які
використовують технологічні
електричні мережі інших власників
електричних мереж, сплачують останнім
плату за спільне використання
технологічних електричних мереж, яка
визначається відповідно до Методики
обрахування плати за спільне
використання технологічних
електричних мереж, затвердженої
постановою НКРЕ від 12.06.2008 N 691,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 08.08.2008 за N 732/15423.

За приписами п.1.7. Методики
обрахування плати за спільне
використання технологічних
електричних мереж, що затверджена
Постановою НКРЕ від 12.06.2008р., №691
(надалі - Методика) власник мереж має
вести окремий бухгалтерський облік
витрат, пов'язаних з утриманням та
експлуатацією технологічних
електричних мереж спільного
використання.

Отже, виходячи з вищенаведеного,
кошти, отримані власником
електричних мереж як плата за
спільне використання технологічних
електричних мереж, обліковується
окремо та використовується виключно
на утримання цих мереж у
належному технічному стані та їх
експлуатацію.

За приписами ст. 27 ЗУ "Про
електроенергетику" правопорушення в
електроенергетиці тягне за собою
встановлену законодавством України
цивільну, адміністративну і
кримінальну відповідальність.
Правопорушеннями в електроенергетиці
є зокрема порушення правил
користування енергією.

Ухвалою господарського суду
Донецької області в порядку ст. 30 ГПК
України було зроблено запит до НКРЕ,
щодо виниклого спірного питання на
що листом (а.с. 105) суд було
повідомлено, що кошти отримані
власником електричних мереж як плата
за спільне використання технологічних
електричних мереж, обліковуються
окремо та використовуються виключно на
утримання цих мереж у належному
технічному стані та їх експлуатацію.
Також, повідомлено, що чинним
законодавством України, як і типовим
договором про спільне використання
технологічних електричних мереж, не
передбачено використання власником
мереж коштів, отриманих від
електропередавальної організації
згідно з умовами договору про спільне
використання технологічних
електричних мереж на будь-які інші
цілі, окрім як на утримання цих мереж у
належному технічному стані та їх
експлуатацію. Утримання технологічних
електричних мереж у належному стані та
їх належна експлуатація має наслідком
відсутність аварійних ситуацій.

Отже не спрямовування грошових
коштів, що надходять у якості плати
за використання технологічних
електричних мереж, буде свідчить про
неефективне утримання власником
мереж технологічних електричних
мереж спільного використання, а
неврахування у кошторисі витрат на
утримання технологічних електричних
мереж будь-яких статей витрат
матиме наслідком недостатність
коштів для належного утримання
технологічних електричних мереж
спільного використання, що в свою
чергу є порушенням Правил
користування електричною енергією.

Згідно із частиною 1 статті 601
Цивільного кодексу України
зобов'язання припиняється
зарахуванням зустрічних однорідних
вимог, строк виконання яких настав, а
також вимог, строк виконання яких не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги.

Особливість зарахування полягає в
тому, що воно припиняє два
зустрічних зобов"язання. Зарахування
можливе при наявності таких умов:

1.Зустрічність вимог. Це означає, що
сторони одночасно беруть участь у
двох зобов"язаннях.

2. Однорідність вимог, яка повинна
виявлятися й у природі зобов"язань.

3. Дозрілість вимог. Необхідно, щоб
строк виконання зобов"язань або вже
настав, або був визначений моментом
запитання.

4.Ясність вимог.

За приписами ст. 602 Цивільного
кодексу України не допускається
зарахування зустрічних вимог, зокрема,
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Як вбачається з рішення
господарського суду по справі №7/177від
28.09.09р. з КП «Компанія «Вода Донбасу» на
користь ВАТ "ДТЕК Донецькобленерго"
було стягнуто заборгованість за
спожиту електроенергію у сумі 2749452,15
грн., 3% річних у сумі 9018,33грн
інфляційні у сумі 27833,31 грн. та пеню -
32465,96грн.

Відповідачем було припинено
зарахуванням зустрічної однорідної
вимоги за вищенаведеним рішенням
господарського суду по частковій
сплаті 3% річних, які не можна
віднести до зобов'язань у розумінні
ст. 601 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.32 Господарського
процесуального кодексу України
наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору
встановлюються на підставі доказів.

При цьому, в силу ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п.п.1, 2, 3, 4, 5 ст.203
Цивільного кодексу України, зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом. Правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Згідно п.1.ст.215 Цивільного кодексу
України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що зазначені вимоги
не є однорідними, та вчинення
такого правочину є порушенням
приписів спеціального закону, норми
якого застосовується до виниклих
правовідносин сторін, а саме - Закону
України "Про електроенергетику" та
Правил користування електричною
енергією, вчинений відповідачем
односторонній правочин щодо
зарахування зустрічних однорідних
вимог слід визнати недійсним.

Посилання відповідача на те, що
Правила користування електричною
енергією та Договір на спільне
використання технологічних мереж не
містять прямої заборони щодо не
можливості зарахування зустрічних
однорідних вимог спростовуються
наявними матеріалами справи та до
уваги судом не приймаються.

Керуючись статтями 203, 215, 601 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального
підприємства "Компанія "Вода Донбасу",
м.Донецьк до Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК "Донецькобленерго",
м.Горлівка, Донецька область про
визнання недійсним правочину
задовольнити повністю.

Визнати недійсним односторонній
правочин по зарахуванню зустрічних
однорідних вимог від 10.02.2011р. №03/іс-877 за
договором №42//02 від 01.03.2010 на
спільне використання технологічних
мереж.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК "Донецькобленерго",
м.Горлівка, Донецька область (84601,
м.Горлівка, Донецька область, пр.Леніна,
11, , р/р 7828 ПАТ «ПУМБ»,
МФО 334851) на користь Комунального
підприємства "Компанія "Вода Донбасу",
м.Донецьк (83001, м.Донецьк, вул.Артема, 85,
, п/р 6023 в філії «ГУ ПІБ
України у Донецькій області», МФО 334635)
витрати зі сплати судового збору у
розмірі 1147,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

У судовому засіданні 04.03.2014р.
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його оголошення. Зазначений
строк обчислюється з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
ст.ст.84, 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано
11.03.2014р.

Головуючий суддя
Ю.С.
Нестеренко

Суддя
Т.М. Риженко

Суддя
М.М. Гриник