номер провадження справи 35/19/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2014
Справа № 908/565/14

Суддя господарського суду Запорізької
області Топчій О.А.

при секретарі Коцар А.О.

за участю представників сторін:

Від позивача - Сахарова О.О.,
довіреність №877/20-19 від 17.02.2014р.

Від відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Концерну «Міські теплові
мережі» в особі філії концерну «Міські
теплові мережі» Орджонікідзевського
району , м. Запоріжжя

до Приватної фірми «К.Р.І.С.», м.
Запоріжжя

про стягнення 29 538, 22 грн.

СУТЬ СПОРУ:

26.02.2014 до господарського суду
Запорізької області звернувся Концерн
«МТМ» в особі філії концерну «МТМ»
Орджонікідзевського району до ПФ
«К.Р.І.С.» про стягнення заборгованості
за договором про постачання та
використання теплової енергії від
01.07.2005р. № 2724 в сумі 29 538, 22 грн.

Позивач обґрунтовуючи свій позов
посилається на те, що 01.07.2005р. між
Концерном "Міські теплові мережі" в
особі філії концерну "Міські теплові
мережі" Орджонікідзевського району та
приватною фірмою "К.Р.І.С." укладено
договір "Про постачання та
використання теплової енергії". Згідно
розділу 1 договору позивач взяв
зобов'язання поставити споживачу
енергію в потрібних йому обсягах, а
споживач зобов'язувався оплачувати
одержану ним енергію за встановленими
цінами (тарифами) в терміни,
передбачені договором. Позивач в
період з жовтня 2012р. по квітень 2013р.
поставив відповідачу теплову енергію
на суму 29 538, 22 грн., проте відповідач, в
порушення умов договору, не здійснив
оплати за спожиту теплову енергію, у
зв'язку з чим позивач звернувся до суду
та просить стягнути з відповідача суму
основного боргу в розмірі 29 538, 22 грн. та
судовий збір.

26.02.2014р. автоматизованою системою
документообігу господарського суду
здійснено розподіл справ між суддями
та визначено позовну заяву до розгляду
судді Топчій О.А.

Ухвалою від 26.02.2014р. судом порушено
провадження у справі № 908/565/14 та
присвоєно вищевказаній справі номер
провадження 35/19/14. У сторін витребувані
документи, які необхідні для
всебічного та об'єктивного розгляду і
вирішення справи по суті, судове
засідання призначено на 12.03.2014р. о/об 15
год. 00 хв.

Ухвалою суду від 12.03.2014р., у зв'язку із
неявкою представника відповідача та у
зв'язку із неподанням останнім
витребуваних доказів в порядку ст. 77
ГПК України, розгляд справи було
відкладено на 01.04.2014р.

В судовому засіданні 01.04.2014р. позивач
підтримав позовні вимоги на підставах,
викладених в позові, та просить
стягнути з відповідача суму основного
боргу в розмірі 29 583, 22 грн. та судовий
збір в сумі 1827, 00 грн.

Відповідач вимоги ухвал суду від
26.02.2014р. та від 12.03.2014р. не виконав,
правом на участь в судовому засіданні
не скористався, двічі в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суду невідомі, хоча належним
чином був повідомлений про час та місце
судового засідання, про що свідчить
повідомлення про вручення 04.03.2014р.
рекомендованого поштового
відправлення - копії ухвали
господарського суду Запорізької
області від 26.02.2014р. про порушення
провадження у справі № 908/565/14, а також
копія ухвали суду від 12.03.2014р. про
відкладення розгляду справи на 01.04.2014р.,
яка направлена на адресу відповідача,
що міститься в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на 01.04.2014р., до
канцелярії суду не поверталась.

Отже, відповідач був належним чином
повідомлений про час і місце судового
засідання 01.04.2014р.

Як зазначено в підпункті 3.9.2 постанови
пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. № 18, у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи, що відповідач належним
чином повідомлений про час та місце
судового засідання та двічі без
поважних причин не з'явився в судове
засідання, суд вважає можливим
розглядати справу за його відсутності,
за наявними в ній матеріалами,
відповідно до ст. 75 ГПК України та за
заявою представника позивача - без
застосування засобів технічної
фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 01.04.2014р., на
підставі ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, судом встановлено наступне.

01.07.2005р. між ПФ "К.Р.І.С." (Споживач) та
Концерном "МТМ" в особі директора філії
Концерну "МТМ" Орджонікідзевського
району (Енергопостачальна організація)
було укладено договір про постачання
та використання теплової енергії № 2724
за умовами якого Енергопостачальна
організація бере на себе зобов'язання
постачати Споживачу теплову енергію в
потрібних йому обсягах, а споживач
зобов'язується оплачувати одержану
теплову енергію за встановленими
цінами (тарифами) в терміни передбачені
цим Договором (п.1.1 Договору).

Як зазначено у п. 2.1 Договору, Теплова
енергія постачається Споживачу за
передбаченим тарифом на об'єкти,
потреби, в обсягах передбачених
додатком № 1, що є невід'ємною частиною
цього договору.

Відповідно додатку № 1 до договору № 2724
від 01.07.2005р., Енергопостачальна
організація постачає в термін дії
даного договору теплову енергію в
гарячій воді до наступних об'єктів
Споживача за адресою: м. Запоріжжя, вул.
40 років Радянської України, 51, з
максимальним тепловим навантаженням:

- на опалення - 0 ,016032 Гкал/год;

- гаряче водопостачання 0, 000180
Гкал/год;

- загальне максимальне теплове
навантаження об'єкта - 0, 016212 Гкал/год;

- загальна опалювальна площа 296, 1
кв.м.

Згідно до п.п. 3.2.3 п. 3.2 Договору,
Споживач теплової енергії
зобов'язується виконувати умови та
порядок оплати спожитої теплової
енергії в обсягах і в терміни, які
передбачені цим Договором.

Як зазначено у п.п. 4.2.1 п. 4.2
Теплопостачальна організація
зобов'язується забезпечувати
постачання теплової енергії споживачу
в обсягах згідно з Договором.

Пунктом 6.3 Договору, передбачено, що
ціни (тарифи) на теплову енергію
визначаються органами влади та
управління відповідно до вимог чинного
законодавства України і можуть
змінюватися в період дії цього
Договору.

Розрахунки за спожиту теплову енергію
проводяться в грошовій формі
відповідно до встановлених тарифів.
Інша форма оплати можлива лише за
погодженням сторін з обов'язковим
оформленням додаткової угоди до цього
Договору (п. 6.4 Договору).

Розрахунковим періодом є календарний
місяць (п. 6.5 Договору).

Як передбачено п. 6.6. Договору, споживач
до 25-го числа місяця, наступного за
звітним сплачує Енергопостачальній
організації вартість фактично
спожитої теплової енергії.

Пунктом 6.8 Договору визначено, що факт
поставки та використання теплової
енергії підтверджується актами
виконаних робіт, який щомісячно
надається Енергопостачальною
організацією Споживачу, який Споживач
в разі відсутності зауважень повинен
оформити належним чином та другий
примірник повернути
Енергопостачальній організації.

Отже на виконання умов договору
позивач у період з жовтня 2012р. по
квітень 2013р. поставив відповідачу
теплову енергію на суму 29 538, 22 грн., що
підтверджується актами приймання -
передачі теплової енергії (а.с. 27-33), які
разом з рахунками були направлені на
адресу відповідача, докази відправки
наявні в матеріалах справи (а.с.13-19,34).

Однак відповідач акти не підписав та
позивачу не повернув, вартість
спожитої електроенергії не сплатив.

Теплова енергія поставлялась до
нежитлового приміщення підвального
типу за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40
років Радянської України, буд. 51, яке
відповідач займав у період оренди на
підставі договору оренди, що належить
до державної власності № 112-112 від
28.02.2003р. та підтверджується листом КП
"ОСНОВАНІЄ" від 02.11.2013р. № 7790/05 (а.с.43).

11.07.2013р. позивачем на адресу
відповідача була направлена вимога від
09.07.2013р. № 05/1501-юр про погашення суми
боргу у розмірі 29 538, 22 грн. за період
жовтень 2012 р. по квітень 2013 р. Також
даною вимогою відповідача було
попереджено, що у разі несплати
заборгованості у семиденний строк з
дня пред'явлення вимоги Концерн
звернеться до суду з відповідним
позовом. (а.с. 52).

Відправлення даної вимоги
підтверджується реєстром відправлення
заказної кореспонденції - вимог
погашення боргу за відпущену теплову
енергію (а.с. 53).

Проте відповідач відповіді на вимогу
не надав, суму заборгованості не
сплатив.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу
України зазначено, що однією із підстав
виникнення цивільних прав і обов'язків
(зобов'язань), які мають виконуватись
належним чином і в установлений строк,
є договір.

В даному випадку підставою виникнення
цивільних прав і обов'язків
(зобов'язань), які мають виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону,
договору, є договір про постачання та
використання теплової енергії № 2724 від
01.07.2005р.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 526 Цивільного
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським Кодексом
України.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Враховуючи, що відповідач неналежним
чином виконував умови договору № 2724
від 01.07.2005 р. та сума боргу за спожиту
електроенергію за період з жовтеня 2012
р. по квітень 2013 р. підтверджена
належними та допустимими доказами, не
спростована відповідачем, суд дійшов
висновку що вимога позивача про
стягнення з відповідача 29 538, 22 грн.
боргу за спожиту, але не сплачену
електроенергію є законною,
обґрунтованою та підлягає задоволенню

Згідно ст. 44, 49 ГПК України, судові
витрати покладаються на відповідача
повністю, оскільки спір виник
внаслідок його неправильних дій.

Керуючись п. ст. ст. 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватної фірми "К.Р.І.С."
(69035, м. Запоріжжя, вул. 40 років
Радянської України, буд 51,
ідентифікаційний код 20487889) на користь
Концерну "Міські теплові мережі" (69091, м.
Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, п/р зі
спеціальним режимом використання №
1951 у Філії - Запорізьке обласне
управління ПАТ "Державний ощадний банк
України", МФО 313957, ідентифікаційний код
32121458) грошову заборгованість за
поставлену теплову енергію у розмірі 29
538 (двадцять дев'ять тисяч п'ятсот
тридцять вісім тисяч ) грн. 22 коп. та 1 827
(одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп. витрат на судовий збір. Видати
наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку для подання
апеляційної скарги з моменту
оформлення та підписання повного
тексту рішення.

Повне рішення оформлено і підписано,
згідно із вимогами ст. 84 ГПК України
07.04.2014 р.

Суддя
О.А. Топчій