ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2014 р.
Справа № 911/181/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Черногуза А.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українська паливна компанія «Лама»
про стягнення боргу,

представники:

позивача: Мазуренко Т.В. (дов. № 1718-О від
01.06.2013);

відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні господарського суду
Київської області знаходиться справа
за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська паливна
компанія «Лама» про стягнення боргу.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань за договором
банківського обслуговування від 10.11.2011.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 23.01.2014 порушено провадження
у справі та призначено її до розгляду
на 04.02.2014.

Ухвалою від 04.02.2014 розгляд справи було
відкладено на 04.03.2014.

Ухвалою від 04.03.2014 розгляд справи було
відкладено на 18.03.2014.

18.03.2014 через канцелярію господарського
суду Київської області надійшло
клопотання позивача про продовження
строку розгляду справи на 15 днів.
Ухвалою від 18.03.2014 вказане клопотання
було задоволено, розгляд справи
відкладено на 25.03.2014.

В судовому засіданні 25.03.2014 суд
заслухав пояснення представника
позивача, він підтримав позовні вимоги
у повному обсязі. Відповідач в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої ст. 64 та ст. 87 Господарського
процесуального кодексу України. За
змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом. У
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
(Аналогічна правова позиція викладена
в Постанові Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»)

Враховуючи, що сторони були належним
чином повідомлені про судове засідання
та те, що реалізація норми ст. 38
Господарського процесуального кодексу
України щодо витребування
господарським судом у сторін
документів і матеріалів, необхідних
для вирішення спору, безпосередньо
залежить від суб'єктивної реалізації
сторонами їх диспозитивного права
подавати та витребовувати через суд
докази, а також враховуючи положення п.
4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, який
визначає одним з принципів судочинства
свободу в наданні сторонами суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, господарський суд
вважає, що судом в межах наданих
повноважень створені належні умови для
надання сторонами доказів та вважає за
можливе розглядати справу за наявними
у справі документами.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, заслухавши пояснення
представника позивача, суд

УСТАНОВИВ:

10.11.2011 Товариством з обмеженою
відповідальністю «Українська паливна
компанія «Лама» (клієнт) було підписано
заяву про відкриття поточного рахунку
та картку зі зразками підписів та
відбитка печатки, відповідно до якої
відповідач погодився з Умовами та
Правилами надання банківських послуг,
у тому числі з Умовами та Правилами
обслуговування за розрахунковими
картками, що розміщені на сайті банку
http://www.privatbank.ua/, http://client-bank.privatbank.ua,
тарифами банку, які разом із заявою та
карткою зі зразками підписів і
відбитка печатки складають Договір
банківського обслуговування.

Відповідно до заяви підписом
відповідач приєднався і зобов'язався
виконувати умови, викладені в Умовах та
Правилах надання банківських послуг
(Умови), Тарифах ПриватБанку - договорі
банківського обслуговування в цілому.

Згідно п. 3.18.1.16. Умов при укладанні
договорів та угод, або вчинення інших
дій, що свідчать про приєднання Клієнта
до «Умов та правил надання банківських
послуг» (або у формі «Заяви про
відкриття поточного рахунку та картки
із зразками підписів і відбитка
печатки» або у формі авторизації
кредитної угоди в системах
клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у
формі обміну паперовою або електронною
інформацією, або в будь-якій іншій
формі), Банк і Клієнт допускають
використання підписів Клієнта у
вигляді електронно-цифрового підпису
та/або підтвердження через пароль,
спрямований Банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі Клієнта з
правом «першого» підпису. Підписання
договорів та угод таким чином
прирівнюється до укладання договорів
та угод у письмовій формі.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про
електронний цифровий підпис»
Електронний цифровий підпис за
правовим статусом прирівнюється до
власноручного підпису (печатки) у разі,
якщо: електронний цифровий підпис
підтверджено з використанням
посиленого сертифіката ключа за
допомогою надійних засобів цифрового
підпису; під час перевірки
використовувався посилений
сертифікат ключа, чинний на момент
накладення електронного цифрового
підпису; особистий ключ підписувача
відповідає відкритому ключу,
зазначеному у сертифікаті. Електронний
підпис не може бути визнаний недійсним
лише через те, що він має електронну
форму або не ґрунтується на посиленому
сертифікаті ключа.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 639 Цивільного
кодексу України договір може бути
укладений у будь-якій формі, якщо
вимоги щодо форми договору не
встановлені законом. Якщо сторони
домовилися укласти договір у певній
формі, він вважається укладеним з
моменту надання йому цієї форми, навіть
якщо законом ця форма для даного виду
договорів не вимагалася.

Отже, суд встановив, що заявою про
відкриття поточного рахунку та картки
зі зразками підписів і відбитка
печатки відповідач приєднався і
зобов'язався виконувати умови,
викладені в Умовах та правилах надання
банківських послуг, Тарифах
Приватбанку - договорі банківського
обслуговування в цілому.

Згідно п. 3.18.1.1 Умов кредитний ліміт на
поточний рахунок (далі - «Кредит»)
надається для поповнення обігових
коштів і здійснення поточних платежів
Клієнта, в межах кредитного ліміту
(далі - «Ліміт»). Про розмір ліміту Банк
повідомляє Клієнта на свій вибір або в
письмовій формі, або через встановлені
засоби електронного зв'язку Банка та
Клієнта.

Відповідно до п. 3.18.1.3 Умов кредит
надається в обмін на зобов'язання
Клієнта з повернення кредиту, сплаті
процентів та винагороди.

Згідно з п.п. 3.18.1.5., 3.18.1.6.Умов кредитний
ліміт являє собою суму грошових коштів,
в межах якої Банк здійснює оплату
розрахункових документів Клієнта
понад залишок грошових коштів на його
поточному рахунку. Ліміт може бути
змінений Банком в односторонньому
порядку, передбаченому Умовами і
правилами надання банківських послуг,
у випадку зниження надходжень грошових
коштів на поточний рахунок або
настання інших факторів, передбачених
внутрішніми нормативними документами
Банку. Підписавши Угоду, Клієнт
висловлює свою згоду на те, що зміна
ліміту проводиться Банком в
односторонньому порядку шляхом
повідомлення Клієнта на свій вибір або
в письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку Банку і Клієнта.

На виконання умов договору
банківського обслуговування від 10.11.2011
позивачем було встановлено на поточний
рахунок відповідача № 0050
кредитний ліміт у сумі 2000,00 грн, що
неодноразово змінювався, та 04.02.2013 був
встановлений у розмірі 62500,00 грн.
Вказаний факт підтверджується
довідкою про розмір встановлених
кредитних лімітів №08.7.0.0.0/52 від
08.01.2014.

Пунктом 3.18.1.8 Умов передбачено, що
проведення платежів Клієнта у порядку
обслуговування кредитного ліміту,
проводиться Банком протягом одного
року з моменту підписання угоди про
приєднання Клієнта до «Умов і правил
надання банківських послуг» (або у
формі «Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки» або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у
формі обміну паперовою або електронною
інформацією, чи у будь-якій іншій формі
- «Угода»).

Пунктом 3.18.6.1 Умов визначено, що
обслуговування кредитного ліміту на
поточному рахунку Клієнта
здійснюється з моменту подачі Клієнтом
до Банку заяви на приєднання до «Умов
та правил надання банківських послуг»
(або у формі «Заяви про відкриття
поточного рахунку та картки із
зразками підписів і відбитка печатки»
або у формі авторизації кредитної
угоди в системах клієнт-банк/інтернет
клієнт - банк, або у формі обміну
паперовою або електронною інформацією,
або у будь-якій іншій формі) та/або з
моменту надання Клієнтом
розрахункових документів на
використання коштів у рамках
кредитного ліміту в межах зазначених у
них сум, і діє в обсязі перерахованих
коштів до повного виконання
зобов'язань сторонами.

Як встановлено господарським судом, на
виконання своїх договірних зобов'язань
позивачем було надано відповідачу
кредит у розмірі 62500,00 грн, що
підтверджується виписками з
банківського рахунку відповідача.

Відповідно до п. 3.18.4.1 Умов за
користування кредитом в період з дати
виникнення дебетового сальдо на
поточному рахунку Клієнта при закритті
банківського дня Клієнт сплачує
проценти, виходячи з процентної ставки,
розмір якої залежить від терміну
користування кредитом
(диференційована процентна ставка).

Згідно п. 3.18.4.1.1 Умов за період
користування кредитом з моменту
виникнення дебетового сальдо до дати
обнулення дебетового сальдо в одну з
дат з наступного 20-го до 25-го числа
місяця (далі - «період, в який дебетове
сальдо підлягає обнуленню»),
розрахунок процентів здійснюється за
процентною ставкою в розмірі 0% річних
від суми залишку непогашеної
заборгованості.

При не обнуленні дебетового сальдо в
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо підлягає обнуленню, протягом 90
днів з останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
Клієнт виплачує Банку за користування
кредитом відсотки в розмірі 24% річних,
починаючи з останньої дати періоду, в
яку дебетове сальдо підлягало
обнуленню (п. 3.18.4.1.2 Умов).

Пунктом 3.18.4.1.3 Умов встановлено, що у
випадку непогашення кредиту протягом 90
днів з дати закінчення періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
починаючи з 91-го дня після дати
закінчення періоду, в якому дебетове
сальдо підлягало обнуленню, кредит
вважається простроченим, а грошові
зобов'язання Клієнта з погашення
заборгованості вважаються порушеними.
При порушенні Клієнтом будь-якого
грошового зобов'язання, Клієнт сплачує
Банку відсотки за користування
кредитом у розмірі 48% річних від суми
залишку непогашеної заборгованості. У
разі порушення Клієнтом будь-якого з
грошових зобов'язань і при реалізації
права Банку на встановлення іншого
строку повернення кредиту,
передбаченого Умовами і правилами
надання банківських послуг, Клієнт
сплачує Банку пеню у розмірі 0,1315% від
суми залишку непогашеної
заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
з дня, наступного за датою порушення
зобов'язань.

Під «непогашенням кредиту» мається на
увазі не виникнення на поточному
рахунку нульового дебетового сальдо
при закритті банківського дня (п. 3.18.4.1.4
Умов).

Розрахунок відсотків за користування
кредитом проводиться щодня, починаючи
з дати утворення на поточному рахунку
дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом,
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День повернення кредиту в
часовий інтервал нарахування
відсотків не включається. Нарахування
процентів здійснюється в дату уплати
(п. 3.18.4.9 Умов).

Відповідно до п. 3.18.4.4 Умов Клієнт
сплачує Банку винагороду за
використання Ліміту відповідно до п.п.
3.18.1.6, 3.18.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в
розмірі 0,9% від суми максимального
сальдо кредиту, що існував на кінець
банківського дня за попередній місяць,
в порядку, передбаченому Умовами і
правилами надання банківських послуг.

При несплаті винагороди, процентів у
відповідні їм дати, вони вважаються
простроченими (п. 3.18.4.10 Умов).

Відповідно до п. 3.18.2.3.4. Умов банк має
право при порушенні клієнтом
будь-якого із зобов'язань,
передбаченого Умовами та Правилами
надання банківських послуг, змінити
умови кредитування та вимагати від
клієнта дострокового повернення
кредиту, сплати відсотків за його
користування, виконання інших
зобов'язань за кредитом в повному
обсязі шляхом направлення
повідомлення.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач свого зобов'язання з
повернення кредитних коштів у повному
обсязі не виконав, внаслідок чого у
нього утворилась заборгованість перед
позивачем у сумі 12759,82 грн. Вказаний
факт підтверджується банківськими
виписками з рахунку за період з 14.11.2011
по 30.01.2014, що містяться в матеріалах
справи.

Позивач звертався до відповідача з
претензією від 04.12.2012 № 11111KIW0S09U, у якій
просив погасити існуючу
заборгованість. Факт звернення з
вказаною претензією підтверджується
описом вкладення у цінний лист,
фіскальним чеком та списком
згрупованих поштових відправлень,
копії яких містяться в матеріалах
справи. Проте, вказана претензія була
залишена відповідачем без відповіді та
задоволення.

Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. До відносин за
кредитним договором застосовуються
положення договору про позику, якщо
інше не випливає із суті кредитного
договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 Цивільного
кодексу України розмір процентів та
порядок їх сплати за договором
визначаються в договорі залежно від
кредитного ризику, наданого
забезпечення, попиту і пропозицій, які
склалися на кредитному ринку, строку
користування кредитом, розміру
облікової ставки та інших факторів. У
разі застосування змінюваної
процентної ставки у кредитному
договорі повинен визначатися
максимальний розмір збільшення
процентної ставки

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України встановлено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідач в порушення умов договору
банківського обслуговування від 10.11.2011.
на момент звернення позивача до суду
свої зобов'язання щодо повернення
кредиту та оплати відсотків за
користування кредитом і оплати комісії
за користування кредитом не виконав, в
зв'язку з чим позивач просить суд
стягнути з відповідача 12759,82 грн
заборгованості за кредитом, 5291,07 грн
заборгованості по процентам за
користування кредитом та 1426,03 грн
заборгованості по комісії за
користування кредитом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Отже, оскільки сума заборгованості
відповідачем погашена не була, сума
нарахованих відсотків та комісії
відповідає фактичним обставинам
справи, відповідачем доказів оплати
заборгованості надано не було суд
вважає вимоги позивача про стягнення з
відповідача 12759,82 грн заборгованості за
кредитом, 5291,07 грн заборгованості по
процентам за користування кредитом та
1426,03 грн заборгованості по комісії за
користування кредитом обґрунтованими,
підтвердженими належними та
допустимими доказами, а відтак такими,
що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути
з відповідача 1913,59 грн пені за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними
санкціями у цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України у
разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Пунктом 3.18.5.1. Умов передбачено, що при
порушенні Клієнтом будь-якого із
зобов'язань по сплаті відсотків за
користування кредитом, передбачених
п.п. 3.18.2.2.2., 3.18.4.1., 3.18.4.2., 3.18.4.3., термінів
повернення кредиту, передбачених п.п.
3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4., винагороди,
передбаченої п.п. 3.18.2.2.5., 3.18.4.4., 3.18.4.5.,
3.18.4.6. Клієнт сплачує Банку за кожний
випадок порушення пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла в період, за який сплачується
пеня, (у % річних) від суми простроченого
платежу за кожний день прострочення
платежу.

Пунктом 3.18.5.4. Умов передбачено, що
нарахування неустойки за кожний
випадок порушення зобов'язань,
передбаченої п. 3.18.0.5.1., 3.18.5.2., 3.18.5.3,
здійснюється протягом 3 років з дня,
коли відповідне зобов'язання мало бути
виконано клієнтом.

Перевіривши розрахунок позивача, суд
дійшов висновку, що він є арифметично
вірним, а відтак вимога про стягнення з
відповідача 1913,59 грн пені за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду
повинні враховувати те, що визначення
та наповнення доказової бази
переданого на розгляд суду спору
покладаються саме на сторони, а не на
суд. Суд вирішує спір на підставі
поданих та витребуваних в порядку ст. 38
Господарського процесуального кодексу
України сторонами доказів.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються судом на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська паливна
компанія «Лама» () на
користь Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» () 12759,82 грн
заборгованості за кредитом, 5291,07 грн
заборгованості по процентам за
користування кредитом, 1426,03 грн
заборгованості по комісії за
користування кредитом, 1913,59 грн пені за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором, а також 1827,00 грн судового
збору.

4. Видати наказ.

Суддя
А.Ф.
Черногуз