ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.03.14р. Справа № 904/782/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства „Інтерпайп
Нижньодніпровський трубопрокатний
завод", м. Дніпропетровськ

до Дніпропетровської міської ради, м.
Дніпропетровськ

про розірвання договору від 27.10.2003р.
оренди земельної ділянки, зобов'язання
прийняти земельну ділянку та
підписати акт приймання-передачі

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: Володько О.О.-
представник, дов. від 26.12.2013р. №24-5-03;

від відповідача: не з'явився, про час і
місце судового засідання був
повідомлений належним чином.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить розірвати договір від
27.10.2003р. оренди земельної ділянки,
зобов'язати відповідача прийняти
земельну ділянку та підписати акт
приймання-передачі даної земельної
ділянки.

Відповідач у відзиві (вх.№15842/14 від
11.03.2014р.) просить відмовити в
задоволенні позову повністю,
посилаючись на те, що: - відповідач не
приймав будь-яких рішень щодо надання
згоди на припинення або відмови у
припиненні договору оренди землі; -
лист, на який посилається позивач, як на
підставу для "звернення" останнього до
орендодавця не є належним
волевиявленням орендаря щодо
розірвання договору оренди землі,
оскільки орендодавцем є відповідач, а
не посадова особа, якій було спрямовано
цей лист.

Оригінали документів, оглянуті у
судових засіданнях, відповідають
копіям, залученим до матеріалів справи.

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу за допомогою
технічних засобів представником
позивача заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.10.2003 р. між відповідачем -
Дніпропетровською міською радою, як
орендодавцем, та Відкритим акціонерним
товариством «Нижньодніпровський
трубопрокатний завод», як орендарем,
було укладено договір оренди земельної
ділянки державної власності №530032055
(надалі - Договір оренди), відповідно до
пункту 1.1 якого орендодавець передає, а
орендар приймає в оренду на умовах
цього договору земельну ділянку площею
19,8763га, що знаходиться за адресою: м.
Дніпропетровськ, Індустріальний район,
вул. Столєтова,21, для фактичного
розміщення заводу, яка зареєстрована в
Державному земельному кадастрі м.
Дніпропетровська за кадастровим
номером :04:006:0062 згідно з планом
земельної ділянки, що додається.

Як вбачається вказаний Договір оренди
був посвідчений 27.10.2003р. приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
за реєстром №8212, та зареєстрований у
книзі записів державної реєстрації
договорів оренди землі за №4437 від
28.10.2003р.

Підставою для передачі земельної
ділянки в оренду є рішення міської ради
від 08.10.2003р. №171/12 (пункт 1.2 Договору
оренди).

Відповідно до пункту 4.1 Договору оренди
цільове призначення земельної ділянки:
фактичне розміщення заводу.

В подальшому між відповідачем, як
орендодавцем, та Відкритим акціонерним
товариством «Інтерпайп
Нижньодніпровський трубопрокатний
завод», як орендарем, було укладено
додаткову угоду від 14.01.2008р. до Договору
оренди земельної ділянки, відповідно
до умов якої пункт 1.1 Договору оренди
викладено в іншій редакції, а саме:
орендодавець передає, а орендар
приймає в оренду на умовах цього
договору земельну ділянку площею 0,4282
га, що знаходиться за адресою: м.
Дніпропетровськ, Індустріальний район,
вул. Столєтова, 21, для фактичного
розміщення заводу, яка зареєстрована в
Державному земельному кадастрі м.
Дніпропетровська за кадастровим
номером :04:006:0084 згідно з планом
земельної ділянки, що додається.

Відповідно до Статуту Публічного
акціонерного товариства „Інтерпайп
Нижньодніпровський трубопрокатний
завод" позивач - Публічне акціонерне
товариство „Інтерпайп
Нижньодніпровський трубопрокатний
завод" є правонаступником Відкритого
акціонерного товариства „Інтерпайп
Нижньодніпровський трубопрокатний
завод", яке, в свою чергу, є
правонаступником Відкритого
акціонерного товариства
„Нижньодніпровський трубопрокатний
завод".

Як вбачається 16.02.2005р. між Відкритим
акціонерним товариством
„Нижньодніпровський трубопрокатний
завод", як продавцем, та Товариством з
обмеженою відповідальністю
будівельною компанією „Регіон", як
покупцем, було укладено Договір
купівлі-продажу (надалі - Договір
купівлі-продажу), відповідно до пункту 1
якого ВАТ „НТЗ" продало, а ТОВ БК
„Регіон" купило не житлові приміщення,
що знаходяться в м. Дніпропетровську,
на вулиці Столєтова, будинок №21;
нежитлові приміщення складаються з:
літ. БГ-1-з/ бетонні панелі, склад
дерев'яних виробів з розміщенням
столярної майстерні, загальною площею
219,9 кв.м; літ БД-1 - цегловий колишній
закритий склад будівельної
організації, загальною площею 172,3 кв.м;
БД-1 - цеглова будівля складу майна,
загальною площею 246,5 кв.м; бг - металевий
навіс; бд - металевий навіс.

Відповідно до пункту 6 Договору
купівлі-продажу право власності на
приміщення виникає у покупця з моменту
державної реєстрації договору
купівлі-продажу в відповідних органах;
сторони домовилися про те, що
реєстрація договору купівлі-продажу
буде зроблена після повного
розрахунку.

Відповідно до Витягу від 16.02.2005р. №706378 з
Державного реєстру правочинів
вказаний Договір купівлі-продажу було
зареєстровано у Державному реєстрі
правочинів за №472006.

В подальшому 08.02.2007 року між Відкритим
акціонерним товариством
„Нижньодніпровський трубопрокатний
завод", як продавцем, та Товариством з
обмеженою відповідальністю
будівельною компанією „Регіон", як
покупцем, було укладено Додаткову
угоду №2 до Договору купівлі-продажу,
відповідно до умов якої Приватне
підприємство „Приватна
виробничо-комерційна фірма
„Рембудмеханізація" є новим покупцем
та набуває усі права та обов'язки
покупця за цим договором; розрахунок по
Договору купівлі-продажу був
здійснений новим покупцем на момент
підписання даної угоди; право
власності на приміщення, що є предметом
договору, виникає у нового покупця з
моменту державної реєстрації договору.

Відповідно до Витягу від 08.02.2007р. №3541669
з Державного реєстру правочинів
вказана Додаткова угода №2 до Договору
купівлі-продажу була зареєстровано у
Державному реєстрі правочинів за
№1903944.

Позивач у листі від 05.09.2013р.,
спрямованому міському голові м.
Дніпропетровська, у зв'язку з продажем
не житлових приміщень просив надати
вказівку відповідним службам міста
підготувати рішення міської ради щодо
припинення договору оренди земельної
ділянки від 27.10.2003р., кадастровий номер
:04:006:0084 (державна реєстрація від
28.10.2003р. №4437) у зв'язку з переходом права
власності на не житлові приміщення,
розташовані на даній земельній
ділянці, до іншої юридичної особи.

Отже, позивач з 08.02.2007р. не є власником
нерухомого майна, що знаходиться у
м. Дніпропетровську по вул.
Столєтова, будинок №21, право власності
на це майно набула інша особа, а листом
від 05.09.2013р. позивач фактично
відмовився від права користування
земельною ділянкою згідно Договору
оренди.

Відповідно до частини першої статті 93
Земельного кодексу України та статті 1
Закону України "Про оренду землі" право
оренди земельної ділянки - це засноване
на договорі строкове платне володіння
і користування земельною ділянкою,
необхідною для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

Згідно статті 651 Цивільного кодексу
України договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Відповідно до пунктів а), є) статті 141
Земельного кодексу України підставами
припинення права користування
земельною ділянкою є добровільна
відмова від права користування
земельною ділянкою та набуття іншою
особою права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, які
розташовані на земельній ділянці.

Згідно пункту 7 частини 1 статті 31
Закону України „Про оренду землі"
договір оренди землі припиняється в
разі набуття права власності на
житловий будинок, будівлю або споруду,
що розташовані на орендованій іншою
особою земельній ділянці.

На вимогу однієї із сторін договір
оренди може бути достроково розірваний
за рішенням суду в порядку,
встановленому законом (частина 3 статті
31 Закону України „Про оренду землі").

Припинення договору оренди землі
шляхом його розірвання врегульовано
статтею 32 Закону України „Про оренду
землі", згідно з частиною 1 якої на
вимогу однієї із сторін договір оренди
землі може бути достроково розірваний
за рішенням суду в разі невиконання
сторонами обов'язків, передбачених
статтями 24 і 25 цього Закону та умовами
договору, в разі випадкового знищення
чи пошкодження об'єкта оренди, яке
істотно перешкоджає передбаченому
договором використанню земельної
ділянки, а також на підставах,
визначених Земельним кодексом України
та іншими законами України.

Як вбачається в даному випадку, відмова
позивача від права користування
земельною ділянкою була обумовлена
відчуженням об'єкту нерухомості, для
обслуговування якого надавалася така
земельна ділянка.

Згідно з частиною другою статті 120 ЗК
України, якщо жилий будинок, будівля
або споруда розміщені на земельній
ділянці, що перебуває у користуванні,
то в разі набуття права власності на ці
об'єкти до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача.

Згідно з приписами статті 377 Цивільного
кодексу України до особи, яка набула
право власності на житловий будинок
(крім багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача).

Отже, виходячи із вищенаведених норм
законодавства, у разі переходу права
власності на об'єкт нерухомого майна до
набувача цього майна відбувається
перехід тих прав на відповідну
земельну ділянку, на яких вона належала
відчужувачу - права власності або права
користування (оренди).

Законодавством передбачена можливість
дострокового розірвання договору
оренди за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін договору.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
06.06.2011 у справі №11/227, а в силу приписів
ст. 11128 ГПК України, рішення Верховного
Суду України прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України.

Таким чином, у зв'язку з тим, що позивач
добровільно відмовився від права
користування зазначеною земельною
ділянкою, фактичне користування якої
здійснює новий власник розташованого
на ній об'єкта нерухомості, заперечення
відповідача не можуть бути прийняті
судом до уваги, а вимоги про розірвання
спірного договору в судовому порядку є
обґрунтованими й такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до пункту 5.2 Договору оренди
у разі припинення або розірвання
договору оренди земельної ділянки
орендар зобов'язаний повернути
орендодавцю земельну ділянку у стані,
який відповідає вимогам законодавства
та умовам цього договору.

Таким чином, суд вважає, що у разі
повернення орендарем земельної
ділянки у відповідача виникає
обов'язок її прийняти та підписати акт
приймання-передачі цієї ділянки.

При цьому суд вважає за необхідне
зазначити, що:

- відповідно до пункту 3 статті 653
Цивільного кодексу України у разі
зміни або розірвання договору
зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту досягнення
домовленості про зміну або розірвання
договору, якщо інше не встановлено
договором чи не обумовлено характером
його зміни; якщо договір змінюється або
розривається у судовому порядку,
зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту набрання
рішенням суду про зміну або розірвання
договору законної сили;

- отже, виходячи з вказаної правової
норми, зобов'язання по Договору оренди
припиняється з моменту набрання
законної сили рішенням у даній справі.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати у справі слід покласти на
відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати договір оренди земельної
ділянки державної власності, укладений
27.10.2003 року між Дніпропетровською
міською радою та Відкритим акціонерним
товариством «Нижньодніпровський
трубопрокатний завод», посвідчений
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 за
реєстром №8212, та зареєстрований у
книзі записів державної реєстрації
договорів оренди землі за №4437 від
28.10.2003р.

Зобов'язати Дніпропетровську міську
раду прийняти земельну ділянку
кадастровий номер :04:006:0084,
розташовану за адресою: м.
Дніпропетровськ, Індустріальний район,
вул. Столєтова,21, шляхом підписання
акту прийому - передачі.

Стягнути з Дніпропетровської міської
ради (49000, м. Дніпропетровськ, пр. К.
Маркса, 75; ідентифікаційний код 26510514) на
користь Публічного акціонерного
товариства „Інтерпайп
Нижньодніпровський трубопрокатний
завод" (49081, м. Дніпропетровськ, вул.
Столєтова, 21; ідентифікаційний код
05393116) 2 436 грн. 00 коп. - витрат по сплаті
судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
підписання.

СУДДЯ
Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК
України,

„24„ березня 2014р.