ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.03.14р. Справа № 904/1157/14

За позовом Західно-Донбаської
об`єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів Дніпропетровській області,
м.Павлоград Дніпропетровська область

до Приватного підприємства "ВОУЛА",
м.Павлоград Дніпропетровська область

про стягнення 1306981 грн.

Суддя Кеся Н.Б.

При секретарі судового засідання
Хавіна О.С.

Представники:

Від Позивача: представник Басова О.Б.,
довіреність № 4716/9/10-80 від 21.02.2014 р.

Від Відповідача: представник не
з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Західно-Донбаська об`єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів
Дніпропетровській області
(далі-Позивач) звернулась з позовом до
Приватного підприємства "ВОУЛА"
(далі-Відповідач), в якому просить
господарський суд стягнути з
Відповідача на користь держави
матеріальні збитки, нанесені
протиправними діями його директора
Крупської Н.В., в розмірі 1306981 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
директор Приватного підприємства
"ВОУЛА" Крупська Н.В. порушила вимоги
п.п. 7.4.5, 7.4 ст.7 Закону України "Про
податок на додану вартість", зокрема, в
період з 01.03.2008р. по 07.12.2009р. в податковій
звітності занизила податок на додану
вартість на загальну суму 1306981 грн.

В підтвердження обґрунтованості
позовних вимог Позивач надав до позову:

копію постанови Павлоградського
міськрайсуду від 27.12.2013р. №185/1254/13-к;

копію довідки облстату;

копію довідки про взяття на облік.

Відповідач в судове засідання не
з'явився. Суд вважає за можливе
розглянути справу за його відсутністю,
оскільки останній був належним чином
повідомлений про слухання справи в
суді. Клопотань про відкладення
розгляду справи від Відповідача не
подано. Крім того, матеріали справи
містять достатньо документів для його
вирішення по суті.

В судовому засіданні 26.03.14р. оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення в порядку ст. 85 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
Позивача, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "ВОУЛА"
зареєстроване як юридична особа
виконавчим комітетом Павлоградської
міської ради Дніпропетровської
області за №0001144 від 20.06.2015р. та
знаходиться на обліку в
Західно-Донбаській ОДПІ як платник
податків.

Відповідно до наказу №1 від 03.07.2006р.
Крупська Н.В. призначена директором
Приватного підприємства "ВОУЛА" і
виконувала організаційно-розпорядчі
та адміністративно-господарські
обов'язки, в тому числі, обов'язки щодо
ведення бухгалтерського обліку,
складання фінансової та податкової
звітності та поданню їх до органів
податкової служби.

Постановою Павлоградського
міськрайонного суду від 27.12.2013р. у
справі № 185/1254/13 припинено
кримінальну справу відносно Крупської
Н.В. за статтями 212, 366 КК України у
зв"язку із закінченням строку давності
притягнення до кримінальної
відповідальності. Пред'явлений до
Крупської Н.В. позов Західно-Донбаської
ОДНІ про стягнення матеріальної шкоди
у розмірі несплаченого до бюджету ПДВ
(1306981 грн.,) залишено без розгляду.

Так, із даної постанови міськрайоного
суду вбачається, що в період з 01.03.2008 по
07.12.2009р. Крупська Н.В. як директор
приватного підприємства "Воула"
зробила дії, що призвели до порушення
вимог податкового законодавства та до
заниження податкових зобов"язань
підприємства з податку на додану
вартість на загальну суму 1306981 грн.

При вирішенні зазначених обставин суд
керується наступним.

Статтею 1 ГПК України визначено, що
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими
актами України, до господарського суду
мають право також звертатися державні
та інші органи, фізичні особи, що не є
суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до п.41.1 статті 41 Податкового
кодексу України контролюючими
органами є органи доходів і зборів -
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування єдиної
державної податкової, державної митної
політики в частині адміністрування
податків і зборів, митних платежів та
реалізує державну податкову, державну
митну політику, забезпечує формування
та реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи.

Статтею 20 Податкового кодексу України
визначені права контролюючих органів.

Зокрема, пунктами 20.1.19 та 20.1.34 цієї
статті передбачено, що контролюючі
органи мають право, зокрема,
застосовувати до платників податків
передбачені законом фінансові
(штрафні) санкції (штрафи) за порушення
податкового чи іншого законодавства,
контроль за додержанням якого
покладено на контролюючі органи;
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України; стягувати суми
недоїмки із сплати єдиного внеску;
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитами (позиками), залученими
державою (Автономною Республікою Крим
чи територіальною громадою міста) або
під державні (місцеві) гарантії, а також
за кредитами із бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом та іншими
законами України; а також звертатися до
суду щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, з
рахунків у банках, що обслуговують
такого платника податків, на суму
податкового боргу або його частини.

З огляду положень ч.2 статті 21 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також положень ст.12
Господарського процесуального кодексу
України заявлена Позивачем
матеріально-правова вимога про
стягнення збитків підлягає розгляду в
порядку господарського судочинства.

Позивач просить стягнути з Відповідача
суму збитків, які, на його думку,
виникли внаслідок неправомірних дій
його посадової особи, і призвели до
несплати податків до державного
бюджету. Правовим обгрутуванням
позову є, зокрема, стаття 1172 ЦК України.

Статтею 1 ЦК України визначено, що
цивільним законодавством регулюються
особисті немайнові та майнові
відносини (цивільні відносини),
засновані на юридичній рівності,
вільному волевиявленні, майновій
самостійності їх учасників. До
майнових відносин, заснованих на
адміністративному або іншому владному
підпорядкуванні однієї сторони другій
стороні, а також до податкових,
бюджетних відносин цивільне
законодавство не застосовується, якщо
інше не встановлено законом.

Обставини справи свідчать про те, що
спірні правовідносини є виключно
публічно-правовими і повністю
регулюються податковим
законодавством. При цьому Позивач і
Відповідач належать до суб"єктного
складу цих правовідносин, права та
обов"язки яких врегульовані
податковим законодавством.

Отже, звернення Позивача до суду з
позовною вимогою про стягнення збитків
суд визнає помилковим, оскільки спірна
сума не є збитками в розумінні
цивільного права.

Посилання Позивача на те, що за
спірними обставинами має місце сплив
строку нарахування податкових
зобов"язань, тому він не може
донарахувати та стягнути спірну суму
як податковий борг, суд вважає
неправомірним, оскільки ці обставини
не змінюють характер спірних
правовідносин. У звязку з цим суд
відмовляє в позові через його
необгрунтованість.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскаржене протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суддя Н.Б. Кеся

Повне рішення складено-28.03.14р.