ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

02 квітня 2014 р. Справа № 902/220/14

Господарський суд Вінницької області у
складі судді Мельника П.А., при
секретарі судового засідання
Шаравській Н.Л., розглянувши у
відкритому судовому засідання
матеріали справи

за позовом: ФОП ОСОБА_1 АДРЕСА_1

до: Колективного підприємства
"Томашпільська меблева фабрика"
Вінницька область, смт.Томашпіль,
вул.Криворучка, 45

про визнання права власності на
нежитлове приміщення

За участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1 - ФОП; ОСОБА_2 - адвокат;

відповідача: Шлейко Ю.І. - голова
правління Колективного підприємства
"Томашпільська меблева фабрика".

ВСТАНОВИВ :

Заявлено позов ФОП ОСОБА_1 до
Колективного підприємства
"Томашпільська меблева фабрика" про
визнання права власності на нежитлове
приміщення котельні, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2.

Ухвалою суду від 03.03.14 р. порушено
провадження у вказаній справі та
призначено засідання на 17.03.14 р.

17.03.14 р. в судовому засідання оголошено
перерву до 02.04.14 р.

Позивач та його захисник (адвокат) в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали, просили суд їх
задовольнити, з підстав, визначених в
позові.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги визнав,
вказав, що викладені в позові обставини
відповідають дійсності.

Розглянувши подані матеріали, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд зважає на
слідуючі обставини.

Як свідчать матеріали справи, 24 грудня
2012 року між ФОП ОСОБА_1 (далі по тексту -
«позивач») та Колективним
підприємством «Томашпільська меблева
фабрика» (далі по тексту - «відповідач»)
було укладено Договір№1 оренди
нерухомого майна (нежилих приміщень),
згідно умов якого сторони погодили, що
на підставі взаємної домовленості,
орендар (позивач) приймає в оренду з
подальшим правом викупу нежиле
приміщення котельні, споруда якого
потребує ремонту (далі - «договір»).

Об'єктом оренди згідно п.2.1 даного
договору є нежиле приміщення котельні
загальною площею 213,6 кв.м. Даний об'єкт
належить до колективної власності
Колективного підприємства
«Томашпільська меблева фабрика» на
підставі свідоцтва про право власності
від 25.06.2003 року, та знаходиться за
адресою АДРЕСА_2, позначеного в
технічному паспорті літерою «З».

Згідно п.3.5-3.8 договору за домовленістю
сторін виконання капітального ремонту
чи переобладнання об'єкту оренди, в
рамках річної орендної плати
проводиться без погодження
орендодавця з обов'язковим письмовим
повідомленням про обсяг та вартість
виконаних робіт із наданням
відповідних підтверджуючих документів
орендарем орендодавцю. Грошові кошти
потрачені на проведення ремонтно-
будівельних робіт враховується шляхом
взаємозаліку в орендну плату.

Затрати орендаря на
ремонтно-будівельні роботи об'єкта
оренди, що перевищують річну плату та
попередньо були погоджені із
орендодавцем мають бути відшкодовані
орендарю орендодавцем в повному обсязі
згідно письмової вимоги орендаря.

Того ж дня між сторонами було підписано
акт приймання - передачі до договору
оренди нерухомого майна, в пункті 4
якого зазначено стан об'єкту на момент
передачі його в оренду, де чітко
вказано, що при обстеженні технічного
стану встановлено що на зовнішніх та
внутрішніх стінах є пошкодження,
тріщини від нерівномірного осідання
фундаменту та відбулось часткове
пошкодження шлакобетонних стін від
впливу атмосферних опадів, що можуть
порушувати нормальну експлуатацію
будівлі. Крім того, зазначено ряд
недоліків об'єкту серед яких вказано,
що покрівля споруди потребує значного
ремонту у зв'язку з пошкодженням
рубероїдного покриття, одна із
зовнішніх стін коридору повністю
завалена, в усіх вікнах будівлі
відсутні шибки, також відсутні вхідні
та міжкімнатні двері в усіх
приміщеннях.

У зв'язку з тим що орендоване
приміщення знаходилось в аварійному
стані, перед початком використаня його
за призначенням (під склад) позивачу
довелось провести ряд
ремонтно-будівельних робіт по
відновленню та приведення його в
придатний стан, обсяг та вартість яких
попередньо був погоджений із
керівництвом Колективного
підприємства «Томашпільська меблева
фабрика» згідно п.3.7 Договору №1 від 24
грудня 2012 року (доказом чого є
відповідна заява із погодженням від 30
квітня 2013 року).

Вартість ремонтно-будівельних робіт
становила 24366 гривень.

Згідно п.3.1 договору оренди нерухомого
майна від 24.12.2012 року за користуванням
об'єктом оренди орендар сплачує
орендодавцю орендну плату із
розрахунку 1кв.м. орендованого об'єкта
вартує 1 (одна ) гривня в квартал ( три
місяці).

Пунктом 3.6 вищевказаного договору
оренди визначено, що грошові кошти
витрачені на проведення
ремонтно-будівельних робіт
враховується шляхом взаємозаліку в
орендну плату.

За договором оренди річна орендна
плата становить 854,40 грн., в той час коли
ремонтно-будівельні роботи становили
24366 гривень.

Шляхом взаємозаліку між сторонами
згідно вимог вищевказаного договору
оренди із витраченої позивачем на
ремонт приміщення суми в розмірі 24366
гривень до повернення підлягає сума
23511,60 грн. (24366 - 854,40 (річна орендна плата).

Всупереч обумовленій домовленості,
підприємство належним чином своїх
зобов'язань не виконує, що змусило
позивача звернутись з даним позовом до
суду.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та, враховуючи те, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Як слідує із матеріалів справи,
договором оренди земельної ділянки від
27.01.14 р. за №23/14, укладеного між
Томашпільською селищною радою
(орендодавець) та Томашпільською
меблевою фабрикою (орендар),
орендодавець надає, а орендар приймає у
строкове платне користування земельну
ділянку несільськогосподарського
призначення, яка знаходиться в АДРЕСА_2.

Договором від 24 грудня 2012 року,
укладеного між сторонами по даній
справі, останні домовились про
передачу ФОП ОСОБА_1 з подальшим правом
викупу нежилого приміщення котельні,
яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2,
позначеного в технічному паспорті
літерою «З».

Крім того, положеннями вказаного
договору сторонами було погоджено
виконання орендарем капітального
ремонту чи переобладнання об'єкту
оренди.

Так, пунктами 3.5-3.8 договору від 24.12.12 р.
визначено, що ремонт приміщення оренди
в рамках річної орендної плати
проводиться без погодження
орендодавця з обов'язковим письмовим
повідомленням про обсяг та вартість
виконаних робіт із наданням
відповідних підтверджуючих документів
орендарем орендодавцю. Грошові кошти
потрачені на проведення ремонтно-
будівельних робіт враховується шляхом
взаємозаліку в орендну плату.

За договором оренди річна орендна
плата становить 854,40 грн., в той час коли
ремонтно-будівельні роботи становили
24366 гривень.

Проведеним між сторонами
взаємозаліком оренди із витраченої
позивачем на ремонт приміщення суми в
розмірі 24366 гривень до повернення
підлягає сума 23511,60 грн. (24366 грн. - 854,40
грн. (річна орендна плата).

Матеріалами справи стверджується, що
позивачем виконувались
ремонтно-будівельні роботи приміщення
котельні на загальну суму 24366 гривень, з
залученням до виконання робіт третіх
осіб - підрядних організацій, про що
свідчать договір від 18.12.13 р., платіжне
доручення №142 від 30.01.14 р., довідка про
вартість виконаних будівельних робіт
за грудень 2013 року, акт звірки станом на
05.01.14 р., тощо.

Протоколом позачергових зборів №1 від
12.05.2010 року працівники та співвласники
одноголосно вирішили продати ОСОБА_1
котельню за 15000,00 грн.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Згідно ст.
16 ЦК України одним із способів захисту
цивільних прав та інтересів може бути
визнання права.

Згідно вимог ч.І ст.328 Цивільного
кодексу України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема і
правочинів, а відповідно до вимог ст.392
ЦК України власник майна може подати
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється,
або не визнається іншою особою. Право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Оскільки договором оренди сторони
передбачили можливість орендаря в
подальшому викупити об''єкт оренди,
враховуючи проведений взаємозалік між
сторонами, на підставі якого сторони
дійшли згоди про передачу приміщення
котельні позивачу, суд дійшов висновку
про наявність підстав для задоволення
позову в повному обсязі.

Витрати на судовий збір підлягають
віднесенню на позивача, виходячи з ціни
позову (10009,00 гривень) визначеної з
вартості майна на підставі висновку
№1420 будівельно- технічного
експертного дослідження від 30.01.2014 року
та відсутності заперечень з цього
приводу між сторонами.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.4-3,4-5, 22, 32, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85, 87,
115, 116 ГПК України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовільнити.

2. Визнати за Фізичною особою
підприємцем ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право
власності на нежиле приміщення
котельні, позначеної в технічному
паспорті літерою «З» загальною площею
213,6 кв.м., що заходиться за адресою:
АДРЕСА_2.

3. Копію рішення надіслати сторонам
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 07 квітня 2014 р.

Суддя Мельник
П.А.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (АДРЕСА_1)

3 - відповідачу (Вінницька область,
смт.Томашпіль, вул.Криворучка, 51)