ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2014 р.
Справа № 911/4706/13

Господарський суд Київської області у
складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Щур О.
Д.

за участю представників учасників
процесу:

від позивача: Золотарьова О. О. (наказ №
1 від 28.04.2014 р.);

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність
від 14.01.2014 р. зареєстрована в реєстрі за
№ 47);

від третьої особи: не з'явились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „СС Транс", м. Харків

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3,
м. Боярка

за участю третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача, - Публічного
акціонерного товариства
„Рубіжанський картонно-тарний
комбінат", м. Рубіжне,
Рубіжанський район, Луганська область

про стягнення 30 219, 72 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ „СС Транс" звернулось в
господарський суд Київської області із
позовом до ФОП ОСОБА_3 про стягнення 27
796, 42 грн. основної заборгованості, 954, 33
грн. пені, 1 468, 97 грн. 20 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем
невиконанням відповідачем свого
обов'язку щодо оплати наданих
позивачем послуг з перевезення вантажу
згідно договору № 137-251 про надання
послуг по організації міжнародних і
міжміських вантажних автоперевезень
від 25.07.2013 р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 23.12.2013 р. порушено
провадження у справі № 911/4706/13 за
позовом ТОВ „СС Транс" до ФОП ОСОБА_3
про стягнення 30 219, 72 грн. і призначено
її розгляд у судовому засіданні за
участю представників учасників
процесу на 15.01.2014 р.

15.01.2014 р. перед судовим засіданням до
канцелярії суду від відповідача
надійшов відзив б/н від 14.01.2014 р. на
позовну заяву, у якому він просить суд
відмовити позивачу у задоволенні
позову повністю.

15.01.2014 р. за наслідками судового
засідання судом винесено ухвалу, якою
відкладено розгляд справи на 05.02.2014 р.
Також, даною ухвалою суду залучено до
участі у справі у якості третьої особи,
що не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача, -
ПАТ „Рубіжанський картонно-тарний
комбінат".

03.02.2014 р. до канцелярії суду від третьої
особи надійшло клопотання № 651 від
28.01.2014 р. із доданими до нього
документами на виконання вимог суду, що
долучені судом до матеріалів справи.

05.02.2014 р. перед судовим засіданням до
канцелярії суду від позивача надійшли
додаткові письмові пояснення № 0402/1 від
04.02.2014 р. по справі, що долучені судом до
матеріалів справи.

05.02.2014 р. за наслідками судового
засідання судом винесено ухвалу, якою
відкладено розгляд справи на 19.02.2014 р.

08.02.2014 р. до канцелярії суду від третьої
особи надійшли пояснення б/н від 03.02.2014
р., що долучені судом до матеріалів
справи.

19.02.2014 р. перед судовим засіданням до
канцелярії суду від позивача надійшли
додаткові письмові пояснення б/н від
19.02.2014 р., що долучені судом до
матеріалів справи.

19.02.2014 р. за наслідками судового
засідання судом винесено ухвалу, якою
відкладено розгляд справи на 12.03.2014 р.

12.03.2014 р. у судовому засіданні
представник позивача надав усні
пояснення щодо своїх позовних вимог,
позовні вимоги підтримав, вважає їх
обґрунтованими і правомірними та
такими, що підлягають задоволенню з
підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому
засіданні надав усні пояснення щодо
своїх заперечень проти позову, просив
суд відмовити в задоволенні позову
повністю з підстав, зазначених у
відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, хоча про судове
засідання був повідомлений належним
чином, про причини своєї неявки у
судове засідання суд не повідомив,
документи, витребувані судом, надав.

За наслідками судового засідання судом
оголошено вступну і резолютивну
частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників
учасників процесу, дослідивши наявні у
матеріалах справи докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

25.07.2013 р. між позивачем та відповідачем
було укладено договір № 137-251 про
надання послуг по організації
міжнародних і міжміських вантажних
автоперевезень, згідно умов п. 1. якого
перевізник зобов'язується за
дорученням експедитора здійснити
комплекс дій, пов'язаних з організацією
міжнародних і міжміських
автоперевезень вантажів.

Маршрут слідування, пункти
призначення, строк транспортування і
інші умови перевезення визначаються на
підставі узгоджених між сторонами
заявок, що є невід'ємними частинами
даного договору.

Експедитор зобов'язується
відшкодувати всі витрати перевізника,
пов'язані із організацією перевезення
та забезпечення транспортного процесу.

Згідно п. 2. договору експедитор
зобов'язується своєчасно сплатити
вартість перевезення і послуги
перевізника.

Відповідно до п. 3.1. договору вартість
транспортно-експедиційних послуг
узгоджується сторонами в кожному
окремому випадку в заявці на
перевезення та відображається в
рахунку, виставленому перевізником
експедитору щодо заявки. Перахування
грошових коштів перевізнику за
організацію вантажного перевезення
здійснюється згідно встановленого в
заявці розміру.

Акт приймання-здачі виконаних робіт є
звітом перевізника. Якщо відправлений
перевізником акт виконаних робіт не
підписаний і письмово не пред'явлені
претензії від експедитора протягом 5
днів з моменту отримання, він
вважається прийнятим експедитором без
змін і підлягає оплаті в повному
обсязі.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що
експедитор зобов'язується
перерахувати суму фрахту, вказану в
заявці на рахунок перевізника в строк
не пізніше 5-ти банківських днів після
доставки вантажу отримувачу, по
пред'явленню перевізником (по факсу) CMR
чи ТТН із штампом отримувача, якщо інше
не зазначено в заявці.

Пунктом 8.1. договору визначено строк
його дії, згідно якого цей договір
вступає в силу з моменту підписання і
діє до 31.12.2013 р.

25.07.2013 р. між позивачем та відповідачем
було підписано заявку № 137.251, згідно
умов якої позивач зобов'язувався
здійснити для відповідача перевезення
вантажу (бумажні ролли, вагою 20 744 кг) за
маршрутом м. Кройцау, Німеччина - м.
Луганськ, Україна, автомобілем DAF,
державний номер НОМЕР_1, напівпричіп
НОМЕР_3, водій ОСОБА_4, дата завантаження
- 05.08.2013 р., дата розвантаження - 12.08.2013 р.

Відповідно до даної заявки порядок і
форма оплати: 2900 евро по курсу НБУ на
день розрахунку софт протягом 7
банківських днів за кожний автомобіль,
включаючи всі витрати після отримання
оригіналу CMR чи копії експортної
декларації.

На виконання умов договору позивачем у
серпні 2013 р. було надано відповідачу
послуги по перевезенню вантажу за
маршрутом м. Кройцау, Німеччина - м.
Луганськ, Україна, на загальну суму 30 678,
33 грн., що підтверджується міжнародною
товарно-транспортною накладною (CMR) №
137251, актом № 1208/1 здачі-прийняття робіт
(надання послуг) від 12.08.2013 р., рахунком
№ 981 від 12.08.2013 р., наявними у матеріалах
справи.

За період дії договору та на його
виконання відповідачем було лише
частково виконано свій обов'язок по
оплаті наданих позивачем послуг з
перевезення вантажу та перераховано
позивачу грошові кошти у розмірі 3 710, 00
грн., що підтверджується випискою з
банківського рахунку позивача за 22.11.2013
р., наявною у матеріалах справи.

19.08.2013 р. позивачем було направлено
відповідачу міжнародну
товарно-транспортну накладну (CMR) № 137251,
що підтверджується листом № 1908/1 від
19.08.2013 р., фіскальним чеком від 19.08.2013 р.
про відправлення рекомендованого
листа та повідомленням про вручення
поштового відправлення -
рекомендованого листа, наявними у
матеріалах справи.

22.11.2013 р. позивачем було направлено
відповідачу акт № 1208/1 здачі-прийняття
робіт (надання послуг) від 12.08.2013 р.,
рахунок № 981 від 12.08.2013 р., лист № 1811/1 від
18.10.2013 р., що підтверджується фіскальним
чеком № 8433 від 22.11.2013 р. про
відправлення рекомендованого листа та
повідомленням про вручення поштового
відправлення - рекомендованого листа,
наявними у матеріалах справи.

Регулювання відносин, що виникають у
зв'язку із наданням послуг по
перевезенню вантажу здійснюється
Господарським кодексом України,
Цивільним кодексом України, іншими
нормативно-правовими актами і
безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
визначено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу
України за договором перевезення
вантажу одна сторона (перевізник)
зобов'язується доставити ввірений їй
другою стороною (вантажовідправником)
вантаж до пункту призначення в
установлений законодавством чи
договором строк та видати його
уповноваженій на одержання вантажу
особі (вантажоодержувачу), а
вантажовідправник зобов'язується
сплатити за перевезення вантажу
встановлену плату.

Відповідно до ст. 311 цього ж кодексу
плата за перевезення вантажів та
виконання інших робіт, пов'язаних з
перевезенням, визначається за цінами,
встановленими відповідно до
законодавства.

Згідно ч. 1 статті 908 Цивільного кодексу
України перевезення вантажу,
пасажирів, багажу, пошти здійснюється
за договором перевезення.

Відповідно до ч. 2 статті 908 цього ж
кодексу загальні умови перевезення
визначаються Цивільним кодексом
України, іншими законами,
транспортними кодексами (статутами),
іншими нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них. Умови перевезення вантажу,
пасажирів і багажу окремими видами
транспорту, а також відповідальність
сторін щодо цих перевезень
встановлюється договором, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Частиною 1 статті 909 цього ж кодексу
передбачено, що за договором
перевезення вантажу одна сторона
(перевізник) зобов'язується доставити
довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту
призначення та видати його особі, яка
має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату.

Згідно ч. 1 статті 916 цього ж кодексу
перевезення вантажу, пасажирів, багажу,
пошти стягується провізна плата у
розмірі, що визначається за
домовленістю сторін, якщо інше не
встановлено законом або іншими
нормативно-правовими актами. Якщо
розмір провізної плати не визначений,
стягується розумна плата.

Відповідно до п. 3.1. договору вартість
транспортно-експедиційних послуг
узгоджується сторонами в кожному
окремому випадку в заявці на
перевезення та відображається в
рахунку, виставленому перевізником
експедитору щодо заявки. Перахування
грошових коштів перевізнику за
організацію вантажного перевезення
здійснюється згідно встановленого в
заявці розміру.

Акт приймання-здачі виконаних робіт є
звітом перевізника. Якщо відправлений
перевізником акт виконаних робіт не
підписаний і письмово не пред'явлені
претензії від експедитора протягом 5
днів з моменту отримання, він
вважається прийнятим експедитором без
змін і підлягає оплаті в повному
обсязі.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом у процесі розгляду
справи, 19.08.2013 р. позивачем було
направлено відповідачу міжнародну
товарно-транспортну накладну (CMR) № 137251,
що підтверджується листом № 1908/1 від
19.08.2013 р., фіскальним чеком від 19.08.2013 р.
про відправлення рекомендованого
листа та повідомленням про вручення
поштового відправлення -
рекомендованого листа, наявними у
матеріалах справи, а 22.11.2013 р. позивачем
було направлено відповідачу акт № 1208/1
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
від 12.08.2013 р., рахунок № 981 від 12.08.2013 р.,
лист № 1811/1 від 18.10.2013 р., що
підтверджується фіскальним чеком № 8433
від 22.11.2013 р. про відправлення
рекомендованого листа та
повідомленням про вручення поштового
відправлення - рекомендованого листа,
наявними у матеріалах справи.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

У процесі розгляду справи відповідачем
у відповідності до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України не було
надано суду жодних належних та
допустимих доказів, що б
підтверджували факти пред'явлення у
відповідності до п. 3.1. договору
претензій позивачу у зв'язку із його
відмовою від підписання акту
приймання-здачі виконаних робіт
протягом 5 днів з моменту отримання.

Отже, враховуючи вищевикладене та те,
що, як було встановлено судом у процесі
розгляду справи, відповідачем не було
надано суду жодних належних та
допустимих доказів, що б
підтверджували факти пред'явлення у
відповідності до п. 3.1. договору
претензій позивачу у зв'язку із його
відмовою від підписання акту
приймання-здачі виконаних робіт
протягом 5 днів з моменту отримання, то
суд дійшов висновку, що на підставі та у
відповідності до положень п. 3.1.
договору акт № 1208/1 здачі-прийняття
робіт (надання послуг) від 12.08.2013 р. на
загальну суму 30 678, 33 грн. вважається
прийнятим відповідачем без змін та
таким, що підлягає оплаті в повному
обсязі.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України закріплено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

У встановлений договором строк і
станом на час розгляду справи
відповідач обов'язок щодо оплати за
отримані послуги по перевезенню
вантажу у повному обсязі не виконав і
його основна заборгованість перед
позивачем складає 27 796, 42 грн., що
підтверджується договором № 137-251 про
надання послуг по організації
міжнародних і міжміських вантажних
автоперевезень від 25.07.2013 р., заявкою №
137.251 від 25.07.2013 р., міжнародною
товарно-транспортною накладною (CMR) №
137251, актом № 1208/1 здачі-прийняття робіт
(надання послуг) від 12.08.2013 р., рахунком
№ 981 від 12.08.2013 р., випискою з
банківського рахунку позивача за 22.11.2013
р., наявними у матеріалах справи.

Заперечення відповідача щодо того, що
він звільняється і відповідно у нього
відсутній обов'язок щодо оплати
отриманих вищевказаних послуг по
перевезенню вантажу у зв'язку із
частковим пошкодженням вантажу під час
перевезення є необґрунтованими,
оскільки за відсутності претензій
відповідача щодо відмови від
підписання акту приймання-здачі
виконаних робіт протягом 5 днів з
моменту отримання такий акт № 1208/1
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
від 12.08.2013 р. на загальну суму 30 678, 33 грн.
вважається прийнятим відповідачем без
змін та таким, що підлягає оплаті в
повному обсязі. При цьому, суд вважає за
необхідне зазначити, що за відсутності
на розгляді у даній справі відповідних
матеріально-правових (зустрічних)
вимог потерпілої сторони щодо
відшкодування збитків, завданих
пошкодженням вантажу при його
перевезенні, обставини щодо наявності
таких збитків, встановлення їх розміру,
вини і протиправної поведінки винної
особи, наявність причинного зв'язку між
протиправною поведінкою винної особи і
заявленими збитками потерпілої особи є
предметом окремого позову і повинні
встановлюватись та з'ясовуватись при
вирішенні окремого відповідного спору.

Отже, вимоги позивача про стягнення із
відповідача основної заборгованості у
розмірі 27 796, 42 грн. за договором № 137-251
про надання послуг по організації
міжнародних і міжміських вантажних
автоперевезень від 25.07.2013 р. є законними
і обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути із
відповідача пеню, передбачену
договором № 137-251 про надання послуг по
організації міжнародних і міжміських
вантажних автоперевезень від 25.07.2013 р.,
за періоди прострочення відповідачем
виконання обов'язку по оплаті наданих
послуг по перевезенню вантажу з 02.09.2013
р. по 06.12.2013 р. всього на загальну суму 954,
33 грн. у відповідності до виконаного
ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж
кодексу у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: сплата
неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу
передбачено, що неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що
пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу
України штрафними санкціями у цьому
Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу
у разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ч. 6 ст. 232 цього ж кодексу
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Пунктом 3.4. договору передбачено, що у
випадку неоплати більше строку,
встановленого в п. 3.3. даного договору,
експедитор зобов'язується сплатити
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від суми заборгованості за
кожен день прострочки платежу.

Розрахунок пені від суми основної
заборгованості, виконаний позивачем, є
невірним.

Правильний розрахунок пені від суми
основної заборгованості за договором
наступний:

- період заборгованості - з 02.09.2013 р. - по
04.10.2013 р., сума основної заборгованості -
30 678, 33 грн., кількість днів
заборгованості - 33 дні, розмір
облікової ставки НБУ - 6, 50 %.

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір облікової ставки
НБУРозмір подвійної облікової ставки
НБУ в деньСума пені за період
прострочення30678.3302.09.2013 - 04.10.2013336.5000 %0.036
%*360.5830 678, 33 грн. х 6, 50 % х 2 х 33/365 = 360, 58 грн.

- період заборгованості - з 05.10.2013 р. - по
06.12.2013 р., сума основної заборгованості -
26 968, 33 грн., кількість днів
заборгованості - 63 дні, розмір
облікової ставки НБУ - 6, 50 %.

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір облікової ставки
НБУРозмір подвійної облікової ставки
НБУ в деньСума пені за період
прострочення26968.3305.10.2013 - 06.12.2013636.5000 %0.036
%*605.1226 968, 33 грн. х 6, 50 % х 2 х 63/365 = 605, 12 грн.

Отже, загальний розмір пені від суми
основної заборгованості за договором
№ 137-251 про надання послуг по
організації міжнародних і міжміських
вантажних автоперевезень від 25.07.2013 р. у
вищевказані періоди становить 965, 70 грн.

Оскільки, розмір пені від суми основної
заборгованості, на яку претендує
позивач, є меншим ніж сума, на яку він
має право, то суд приходить до висновку
про задоволення вимог позивача в
частині стягнення із відповідача пені
від суми основної заборгованості за
договором у вищевказані періоди у
розмірі 954, 33 грн.

Крім того, позивач просить стягнути із
відповідача 20 % річних від суми
основної заборгованості за періоди
прострочення відповідачем виконання
обов'язку по оплаті наданих послуг по
перевезенню вантажу з 02.09.2013 р. по 06.12.2013
р. всього на загальну суму 1 468, 97 грн. у
відповідності до виконаного ним
розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Частиною 2 ст. 625 цього ж кодексу
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Пунктом 3.4. договору передбачено, що
експедитор, який прострочив виконання
грошових зобов'язань по вимозі
перевізника, зобов'язаний сплатити
крім суми заборгованості 20 % річних від
простроченої суми.

Розрахунок 20 % річних від суми основної
заборгованості, виконаний позивачем, є
невірним.

Правильний розрахунок 20 % річних від
суми основної заборгованості
наступний:

- період заборгованості - з 02.09.2013 р. - по
04.10.2013 р., сума основної заборгованості -
30 678, 33 грн., кількість днів
заборгованості - 33 дні, розмір річних -
20, 00 %.

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір процентів
річнихЗагальна сума
процентів30678.3302.09.2013 - 04.10.20133320 %554.7330 678, 33
грн. х 0, 03 % х 33/365 = 554, 73 грн.

- період заборгованості - з 05.10.2013 р. - по
06.12.2013 р., сума основної заборгованості -
26 968, 33 грн., кількість днів
заборгованості - 63 дні, розмір річних -
20, 00 %.

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір процентів
річнихЗагальна сума
процентів26968.3305.10.2013 - 06.12.20136320 %930.9626 968, 33
грн. х 0, 03 % х 63/365 = 930, 96 грн.

Отже, загальний розмір 20 % річних від
суми основної заборгованості за
договором № 137-251 про надання
послуг по організації міжнародних і
міжміських вантажних автоперевезень
від 25.07.2013 р. у вищевказані періоди
становить 1 485, 69 грн.

Оскільки, розмір 20 % річних від суми
основної заборгованості, на які
претендує позивач, є меншим ніж сума, на
яку він має право, то суд приходить до
висновку про задоволення вимог
позивача в частині стягнення із
відповідача 20 % річних від суми
основної заборгованості за договором у
вищевказані періоди у розмірі 1 468, 97
грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
обставини справи, позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_2) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю „СС Транс"
(ідентифікаційний код 32949855) 27 796
(двадцять сім тисяч сімсот дев'яносто
шість) грн. 42 (сорок дві) коп. основної
заборгованості, 954 (дев'ятсот п'ятдесят
чотири) грн. 33 (тридцять три) коп. пені, 1
468 (одна тисяча чотириста шістдесят
вісім) грн. 97 (дев'яносто сім) коп. 20 %
річних та судові витрати 1 720 (одна
тисяча сімсот двадцять) грн. 50
(п'ятдесят) коп. судового збору.

Суддя
В. М. Бацуца

Повний текст рішення підписаний

23 березня 2014 р.