донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

25.03.2014р. справа №908/157/14

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівЛомовцевої Н.В.
Принцевської Н.М., Скакуна О.А.при
секретарі судового засідання
Прилуцьких М.І.за участю представників
сторін: від позивача: не прибуввід
відповідача:не прибуврозглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргуЗапорізького
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів, м.
Запоріжжя на рішення господарського
суду Запорізької областівід10.02.2014р. по
справі№908/157/14 (суддя Алейникова Т.Г.)за
позовом:Запорізького обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів, м. Запоріжжя до
відповідача:Запорізького
національного технічного
університету, м.Запоріжжя
простягнення суми у розмірі 2
245грн.16коп.

В С Т А Н О В И В:

Запорізьке обласне відділення Фонду
соціального захисту інвалідів, м.
Запоріжжя звернулось до
господарського суду Запорізької
області з позовом до Запорізького
національного технічного
університету, м. Запоріжжя про
стягнення суми у розмірі 2 245грн.16коп.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 10.02.2014р. у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись з прийнятим
судовим рішенням, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просив
рішення місцевого господарського суду
скасувати та прийняти нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Підставами для скасування рішення
апелянт зазначає порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, внаслідок чого не були цілком
досліджені всі обставини, які мають
значення для справи, та невірно
зроблено аналіз законодавчих та інших
нормативно-правових актів, що призвело
до невірних висновків по справі.
Вважає, що неправомірні дії
відповідача, а саме бездіяльності по
виконанню Положення про організацію
навчального процесу у вищих навчальних
закладах, призвели до безпідставного
перерахування коштів відшкодування
вартості навчання у розмірі 2245,26грн.,
оскільки відповідачем проігноровано
обов'язок стосовно своєчасного
відрахування студента.

Позивач у судове засідання не прибув.

Відповідач у судове засідання не
прибув, надав заперечення на
апеляційну скаргу та клопотання про
розгляд справи за відсутністю свого
представника.

Судова колегія вважає можливим
здійснити розгляд справи у відсутності
представників сторін за наявними
матеріалами справи, оскільки їх було
повідомлено про день та час судового
засідання належним чином відповідно до
вимог Господарського процесуального
кодексу України.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду
відповідно до статті 101 Господарського
процесуального кодексу України, на
підставі встановлених фактичних
обставин, переглядає матеріали
господарської справи та викладені в
скарзі доводи щодо застосування судом
при розгляді норм матеріального та
процесуального права, що мають
значення для справи. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської
справи, апеляційну скаргу, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
апеляційної інстанції встановила.

Як вбачається з матеріалів справи, що 27
листопада 2009 року, між Запорізьким
обласним відділенням Фонду
соціального захисту інвалідів
(замовником-підприємством) та
Запорізьким національним технічним
університетом (виконавцем) та ОСОБА_5
(як таким, що має інвалідність,
замовник-студент) було укладено
договір 1202/П-Д/09-10 про надання освітніх
послуг на загальну суму 24000, 00 грн.

Відповідно до п. 1.1 договору виконавець
бере на себе зобов'язання за рахунок
коштів замовника-підприємства або
замовника-студента надати освітні
послуги з навчання за
освітньо-кваліфікаційним рівнем
бакалавра із напряму підготовки:
Психологія.

Згідно з п. 2.1 договору виконавець
зобов'язаний надати замовнику-студенту
освітню послугу на рівні державних
стандартів освіти.

Натомість, замовник-студент
зобов'язується виконувати вимоги
законодавства та статуту виконавця з
організації надання освітніх послуг (п.
3.4 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору
замовник-підприємство зобов'язується
своєчасно вносити плату за отриману
освітню послугу в розмірах та у строки,
що встановлені цим договором.

Даний договір вступає в силу з моменту
його підписання і діє протягом 8
семестрів (п.7.2 договору).

Договір підписаний сторонами та
скріплений печатками.

27.11.2009р. до договору було укладено
додаткову угоду, відповідно до якої
замовник вносить плату безготівково
щомісячно відповідно рахунку та акту
виконаних робіт.

Оцінивши зміст спірного договору,
апеляційний господарський суд дійшов
висновку, що останній за правовою
природою є договором про надання
послуг, відносини за яким регулюються
умовами спірного договору та главою 63
Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 901
Цивільного кодексу України, за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Статтею 903 Цивільного кодексу України
визначено, що якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором. У
разі неможливості виконати договір про
надання послуг, що виникла не з вини
виконавця, замовник зобов'язаний
виплатити виконавцеві розумну плату.
Якщо неможливість виконати договір
виникла з вини замовника, він
зобов'язаний виплатити виконавцеві
плату в повному обсязі, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 905 Цивільного
кодексу України, строк договору про
надання послуг встановлюється за
домовленістю сторін, якщо інше не
встановлено законом або іншими
нормативно-правовими актами.

На виконання зобов'язань за договором,
позивачем було внесено плату за
навчання студента відповідачеві на
загальну суму 6445, 16 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями №№ 894, 895 від 30.12.2009 р.; №№
424, 425, 426, 427, 428 від 05.08.2010р., №1023 від 20.11.2010
р., № 1166, 1170 від 13.12.2010 р. та актами
виконаних робіт № 359, 360 від 09.12.2009 р., № 75
від 29.11.2010 р., б/н від 10.12.2010 р.

У термін з 27.02.2012р. по 28.04.2012р. Державною
фінансовою інспекцією в Запорізькій
області було проведено ревізію
правильності здійснення оплати
інвалідам вартості їх навчання та
перекваліфікації у
професійно-технічних, вищих (І-ІV рівня
акредитації) та інших навчальних
закладах, центрах професійної
реабілітації інвалідів для здобуття
професії, яка була здійснена в межах
ревізії цільового та законного
використання коштів Фонду соціального
захисту інвалідів Запорізького
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів за
період з 01.05.2010р. по 01.03.2012р. Під час її
проведення було встановлено, що за
перший семестр студентом із 6
предметів, по яким проходили заліки,
"зараховано" - лише по 3 предметам, а з 4
предметів, з яких передбачено іспити,
складено 3; за другий семестр із 6
предметів, по яким проходили заліки,
"зараховано" - лише по 4 предметам, та із 3
предметів, з яких передбачено іспити,
складено лише 1; за третій семестр -
студентом із 7 предметів, по яким
проходили заліки, зараховано 1, а із 4
предметів, по яких складалися іспити -
не складено жодного. Відповідно даних
заліково-екзаменаційних листків,
складених в наступних семестрах,
студентом іспити і заліки не
складалися.

Наведені факти, встановлені в ході
зустрічних звірок та зафіксовані в
акті ревізії цільового та законного
використання коштів Фонду соціального
захисту інвалідів Запорізького
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів за
період з 01.05.2010р. по 01.03.2012р. від 28.04.2012р.
№ 04-21/9.

Виходячи з наведеного, позивачем було
зроблено висновок що відповідачем
неправомірно не було відраховано
своєчасно ОСОБА_5 та не було надано
інформацію відносно його
незадовільного навчання позивачу.
Натомість, його було відраховано за
власним бажанням наказом університету
від 23.12.2010р. №446-С. Крім того, за
наявності підстав для відрахування
студента та для дострокового
припинення договору, продовжувалися
складатися акти виконання умов
договору, які слугували підставою для
перерахування коштів позивачем на
рахунок відповідача.

Зазначене стало підставою для
звернення Фонду до господарського суду
з вимогою про стягнення з Запорізького
національного технічного університету
безпідставно перераховану суму коштів
у розмірі 2 245,16грн.

Судом першої інстанції було відмовлено
у задоволенні позовних вимог, у зв'язку
з їх недоведеністю. Колегія суду
погоджується з такими висновками
господарського суду з огляду на
наступне.

Запорізьким національним технічним
університетом, м. Запоріжжя було надано
послуги студенту - ОСОБА_5 в повному
обсязі, згідно з п. 1.1 договору №
1202/П-Д/09-10 від 27.11.2009 р. про надання
освітніх послуг.

Пунктом 3.5 договору встановлено, що в
разі якщо студент за власною
ініціативою, вирішить з будь - яких
підстав не продовжувати навчання, він
зобов'язаний повідомити про це
виконавця в письмовій формі протягом 10
днів. В разі відсутності письмового
повідомлення, освітні послуги за
семестр вважаються наданими до терміну
видання наказу про відрахування.

Освітні послуги студенту надавалися
вчасно і в повному обсязі на рівні
державних стандартів освіти на протязі
всього часу його навчання.

Жодним пунктом договору, який укладено
між сторонами, а також нормами діючого
законодавства не встановлено, що
відповідач повинен був інформувати
позивача щодо незадовільного навчання
студента. Крім того, матеріали справи
не містять ніяких листів або запитів
стосовно надання відповідачу
позивачем інформації щодо успішності
навчання студента ОСОБА_5.

Як встановлено рішенням
Енергодарського міського суду
Запорізької області від 06.09.2012р. по
справі №0807/2242/2012, та сторонами по
справі №908/157/14 не спростовується, на
підставі наказу № 446-С від 23.12.2010р.,
студента ОСОБА_5 було відраховано з
навчального закладу за власним
бажанням.

17.01.2011р. між позивачем та відповідачем
було укладено додаткову угоду до
договору № 1202/П-Д/09-10 щодо припинення
дії вказаного договору. До відповідача
з цього часу не надходило жодних
претензій від позивача щодо повернення
коштів за навчання студента.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів вважає, що господарський суд
правомірно дійшов висновку відносно
того, що Запорізьким національним
технічним університетом, м.Запоріжжя
було виконано всі свої зобов'язання в
повному обсязі згідно всіх пунктів
договору про надання освітніх послуг з
підготовки фахівця з вищою освітою,
тому відповідач не має жодної
заборгованості перед Запорізьким
обласним відділенням Фонду
соціального захисту інвалідів.

Статтею 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться ", що кореспондується з
приписами ст. 525 Цивільного кодексу
України.

Приписами ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України визначено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитор) певну
дію (передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України встановлено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальнодержавного інтересу.

З огляду на наведене, заборгованість
відповідача перед позивачем за
договором №1202/П-Д/09-10 від 27.11.2009 р. про
надання освітніх послуг, у зв'язку із
неналежним його виконанням, відсутня.

Факт порушення відповідачем умов
договору № 1202/П-Д/09-10 від 27.11.2009 р. про
надання освітніх послуг, а також факт
заборгованості в сумі 2 245, 16 грн. за
договором, не було підтверджено
матеріалами справи.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків викладених у
рішенні суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційний
господарський суд вважає, що судом
першої інстанції повно, всебічно і
об'єктивно з'ясовано обставини справи,
винесено рішення у відповідності до
норм матеріального і процесуального
права, тому апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а рішення
господарського суду Запорізької
області від 10.02.2014р. у справі №908/157/14
підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Запорізького
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів, м.
Запоріжжя на рішення господарського
суду Запорізької області від 10.02.2014р. у
справі №908/157/14 залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Запорізької області від 10.02.2014р. у
справі №908/157/14 - залишити без змін.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів з набрання постановою
апеляційного господарського суду
законної сили.

Головуючий
Н.В.Ломовцева

Судді:
Н.М.Принцевська

О.А.Скакун

Надруковано 5 прим.:

1прим.-Позивачу;

1прим.-Відповідачу;

1прим.-У справу,

1прим.-ДАГС,

1прим.-ГСДО.