ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.03.2014
Справа № 905/7896/13

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Мальцева М.Ю.,
суддів Осадчої А.М., Сич Ю.В., при
секретарі судового засідання Шавкун
І.Д., розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи:

за позовом Державного підприємства
"Донецька залізниця", м. Донецьк

до відповідача: Приватного
підприємства "Укртехнопром", м.
Ясинувата

про визнання договору недійсним

за участю представників сторін:

від позивача : Скляревська Н.О., за
довіреністю №Н-01/1194 від 14.05.2013р.

від відповідача: Дервіш Д.М., за
довіреністю №3 від 16.07.2013р.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Державне підприємство
"Донецька залізниця", м. Донецьк
звернулось до господарського суду
Донецької області з позовом до
Приватного підприємства
"Укртехнопром", м. Ясинувата про
визнання договору №Д/НХ-082277/НЮ від
23.09.2008р. недійсним з моменту укладання.

В обгрунтування позовних вимог
посилається на копії заяви-пропозиції
ПП "Укртехнопром" до ДП
«Донецька залізниця» від 05.08.2008р.,
договору №Д/НХ-082277/НЮ від 23.09.2008р., те що
умови договору поставки №Д/НХ-082277/НЮ
від 23.09.2008р.відрізняються від умов
тендерної (цінової) пропозиції у
зв'язку з чим він не відповідає вимогам
законодавства, передбачених Цивільним
та Господарським кодексами України,
відтак відповідно просить визнати його
недійсним.

28.11.2013р. позивач надав клопотання
№2022-905/7896/13 від 28.11.2013р. в якому просить
поновити строк позовної давності за
позовними вимогами ДП "Донецька
залізниця". Крім того, просив у другому
абзаці позовної заяви читати номер
договору Д/НХ-082277/НЮ.

03.12.2013р. відповідач надав заперечення
на позовну заяву б/н від 02.12.2014р., яким
проти задоволення позовних вимог
заперечував, оскільки відповідач
здійснив постачання, згідно договору
№Д/НХ-082277/НЮ від 23.09.2008р., таким чином
виконавши свої зобов'язання в повному
обсязі. Крім того, надав клопотання про
застосування строку позовної давності
до вимог, викладених позивачем в
позовній заяві.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду Донецької області
від 13.01.2014р. справу №905/7896/13 передано на
розгляд колегії суддів.

10.02.2014р. позивач через канцелярію суду
надав додаткові документи для
долучення до матеріалів справи.

Представники позивача та відповідача
клопотання щодо фіксації судового
процесу не заявляли, у зв'язку з чим,
розгляд справи здійснювався без
застосуванням засобів технічної
фіксації судового процесу у
відповідності до статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розгляд справи відкладався.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд -,

ВСТАНОВИВ:

23.09.2008р. між ДП "Донецька залізниця"
(позивачем) та ПП "Укртехнопром"
(відповідачем) було укладено договір
поставки №Д/НХ-082277/НЮ (надалі Договір),
відповідно до п.1.1 якого предметом
договору є поставка постачальником
(відповідачем) покупцю (позивачу)
товару в асортименті та кількості
згідно специфікації (додаток 1), яка є
невід'ємною частиною договору.

Якість товару, що постачається, повинна
відповідати кресленню передбаченому у
специфікації (пункт 2.1 договору).

Пунктом 4.1 договору встановлено, що
товар повинен бути поставлений
постачальником не пізніше 10 днів від
дня надання заявки покупцем.

Відповідно до п.4.3. Договору, товар
постачається постачальником за
рахунок постачальника на склад покупця
на умовах DDP (ІНКОТЕРМС 2000) у м.
Артемівськ.

Згідно із пунктом 5.1 договору ціна
постачальника за редуктор від
середньої частини вісі типу ВБА 32/2 до
пасажирських вагонів визнана тендером
і вказана у специфікації (додаток 1),
яка є невід'ємною частиною цього
договору.

Оцінивши в сукупності представлені в
обґрунтування заявлених позовних
вимог докази та викладені обставини,
господарський суд вважає, що позовні
вимоги Державного підприємства
"Донецька залізниця", м. Донецьк не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Предметом позовних вимог є визнання
недійсним договору поставки від
23.09.2008р. №Д/НХ-082277/НЮ з підстав
встановлених ч.1 ст. 207 Господарського
кодексу України, ч.1,3 ст.215 Цивільного
кодексу України, як такого що
суперечить п. 84 Тимчасового положення
про закупівлю товарів, робіт і послуг
за державні кошти, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України
№274 від 28.03.2008р.

Заявляючи позов про визнання недійсним
договору, позивач має довести
наявність тих обставин, з якими закон
пов'язує визнання угод недійсними і
настання відповідних наслідків.

Відповідно до приписів ч. 1,3 ст. 215
Цивільного кодексу України, підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Статтею 203 Цивільного кодексу України
зазначено, що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства.

Відповідно ч.1 ст. 207 Господарського
кодексу України, Господарське
зобов'язання, що не відповідає вимогам
закону, або вчинено з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави
і суспільства, або укладено учасниками
господарських відносин з порушенням
хоча б одним з них господарської
компетенції (спеціальної
правосуб'єктності), може бути на вимогу
однієї із сторін, або відповідного
органу державної влади визнано судом
недійсним повністю або в частині.

Вирішуючи спір про визнання договору
недійсним, суд повинен встановити
наявність тих обставин, з якими закон
пов'язує визнання договорів
недійсними: відповідність договору
вимогам закону, додержання
встановленої форми договору,
дієздатність сторін за договором, у
чому конкретно полягає порушення
вільного волевиявлення та не
відповідність його внутрішній волі
учасника правочину, не спрямованість
сторони на реальне настання правових
наслідків правочину та інші обставини,
що мають значення для правильного
вирішення спору.

Суд, проаналізувавши умови договору
№Д/НХ-082277/НЮ від 23.09.2008р., встановив, що
останній за своєю правовою природою є
договором поставки, який підпадає під
правове регулювання норм статті 712 ЦК
України та статті 265 Господарського
кодексу України (надалі - ГК України).

Відповідно до частини 1 статті 265 ГК
України за договором поставки одна
сторона - постачальник зобов'язується
передати (поставити) у зумовлені строки
(строк) другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із приписами 712 ЦК України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до статті 180 ГК України,
зміст господарського договору
становлять умови договору, визначені
угодою його сторін, спрямованою на
встановлення, зміну або припинення
господарських зобов'язань, як
погоджені сторонами, так і ті, що
приймаються ними як обов'язкові умови
договору відповідно до законодавства.
При укладенні господарського договору
сторони зобов'язані у будь-якому разі
погодити предмет, ціну та строк дії
договору.

Що стосується твердження позивача на
не відповідність строків поставки,
зазначеному у заяві-пропозиції від
05.08.2008р. та Специфікації №1, яка є
додатком до договору №Д/НХ-082277/НЮ та, як
на підставу визнання договору поставки
недійсним, слід зазначити наступне:

Відповідно до п.84 Тимчасового
положення про закупівлю товарів, робіт
і послуг за державні кошти,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України №274 від 28.03.2008р.,
умови договору про закупівлю не
повинні відрізнятись від умов
тендерної (цінової) пропозиції
учасника-переможця процедури
закупівлі.

Як зазначає позивач, аналогічне
положення закріплене в ч.5 ст.40 Закону
України «Про здійснення державних
закупівель», проте цей закон набрав
чинності 30.06.2010р. тобто на час укладання
договору №Д/НХ-082277/НЮ від 23.09.2008р. він не
був чинним.

Як вбачається з заяви-пропозиції ПП
"Укртехнопром" до ДП «Донецька
залізниця» від 05.08.2008р.,
доданої до матеріалів справи, строк
постачання встановлений 10 календарних
днів.

Строк постачання та порядок поставки
визначено у п.4 Договору постачання.

Відповідно до п. 4.1 договору
№Д/НХ-082277/НЮ від 23.09.2008р., товар повинен
бути поставлений постачальником не
пізніше 10 днів від дня надання заявки
покупцем.

Згідно графіку постачання, зазначеному
у специфікації № 1 від 23.09.2008р., яка є
додатком до договору №Д/НХ-082277/НЮ від
23.09.2008р., постачання повинно
здійснюватись у третьому та четвертому
кварталі.

З вищевикладеного вбачається, що
специфікацією №1 встановлено
загальний графік постачання, а в п.4.1
договору зазначена певна дата
постачання, яка визначається у
залежності від дня надання заявки
покупцем.

Отже, доводи позивача стосовно
невідповідності строків є хибними
оскільки можливості зміни строків
постачання за договором його умовами
не передбачено. Умови договору. Умови
договору №Д/НХ-082277/НЮ від 23.09.2008р.
повністю відповідають умовам
заяви-пропозиції ПП "Укртехнопром" до
ДП «Донецька залізниця» від 05.08.2008р.
Таким чином, суд робить висновок, що
докази порушення вимог п. 84 Тимчасового
положення про закупівлю товарів, робіт
і послуг за державні кошти,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України №274 від 28.03.2008р.
відсутні.

Інших підстав недійсності договору
№Д/НХ-082277/НЮ від 23.09.2008р. з моменту
укладання у зв'язку з невідповідністю
умовам чинного законодавства
позивачем не надано, тому позовні
вимоги є такими, що не підлягають
задоволенню.

Згідно приписів ст.32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень
(ст.33 ГПК України).

Статтею 36 ГПК України встановлено, що
письмовими доказами є документи і
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Відповідно до вимог передбачених ст.43
ГПК України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.

Стосовно заяви відповідача про
застосування до позовних вимог
позовної давності, суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Судом враховано правову позицію
Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України, висловлену в
ухвалі від 24.05.2006р., за якою правові
наслідки спливу строку позовної
давності можуть застосовуватися лише у
тих випадках, коли буде доведено
існування самого суб'єктивного
цивільного права і факт його порушення
або оспорювання.

Отже, з огляду на висновок суду про
необґрунтованість позовних вимог та
враховуючи вищезазначену правову
позицію, господарський суд не вбачає
підстав для застосування за заявою
відповідача позовної давності до вимог
про визнання недійсним договору
поставки №Д/НХ-082277/НЮ від 23.09.2008р.

Судові витрати підлягають стягненню в
порядку, що передбачений ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 80, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

В И Р І
Ш И В:

В задоволенні позовних вимог
Державного підприємства "Донецька
залізниця", м. Донецьк до Приватного
підприємства "Укртехнопром", м.
Ясинувата про визнання договору
№Д/НХ-082277/НЮ від 23.09.2008р. недійсним з
моменту укладання, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його прийняття (складання).

Вступну та
резолютивну частини рішення оголошено
в

судовому
засіданні 13.03.2013 р.

Повне
рішення складено 18.03.2013

Головуючий суддя
М.Ю. Мальцев

Суддя
А.М. Осадча

Суддя
Ю.В. Сич

Надруковано 3 примірника:

1 - позивачу;

1- відповідачу;

1- у справу

Вик.Андрєєва М.А.