КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2014 р. Справа№ 34/502

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі Кобець
М.О.

за участю представників:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились;

від третьої особи: не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк»

на ухвалу Господарського суду
міста Києва від 25.12.2013 року

у справі № 34/502 (суддя Сташків Р.Б.)

за заявою Публічного акціонерного
товариства «Брокбізнесбанк» про зміну
порядку виконання рішення суду від
22.12.2010 року у справі

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Брокбізнесбанк»

до Іноземного дочірнього
підприємства «Норіс-Україна»

третя особа Товариство з обмеженою
відповідальністю «Укрважмаш»

про звернення стягнення на
предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Брокбізнесбанк" звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовною заявою до Іноземного
дочірнього підприємства
"Норіс-Україна" про стягнення
заборгованості шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 22.12.2010 року позов Публічного
акціонерного товариства
"Брокбізнесбанк" до Іноземного
дочірнього підприємства
"Норіс-Україна", за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрважмаш" про
стягнення заборгованості шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки, задоволено.

На виконання вищевказаного рішення
Господарським судом міста Києва 14.01.2011
року було видано відповідний наказ.

17.12.2013 року через відділ
документального забезпечення
Господарського суду міста Києва від
Публічного акціонерного товариства
"Брокбізнесбанк" надійшла заява про
зміну порядку виконання рішення суду
від 22.12.2010 року у справі № 34/502.

Заява мотивована тим, що згідно рішення
Господарського суду міста Києва від
14.01.2011 року встанволено початкову ціну
предметів іпотеки для їх подальшої
реалізації на прилюдних торгах у
розмірах, погоджених між сторонами у
визначених іпотечних договорах, а саме:
3 072 330 грн. за квартиру, що знаходиться
за адресою: м. Київ, вул. Артема, 10, кв. 1
та 5 397 380 грн. за квартиру, що
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Ковпака, 17, кв. 54. Натомість відповідно
до незалежної оцінки проведеної за
заявою ПАТ «Брокбізнесбанк» станом на
04.11.2013 року ринкова вартість квартири,
що знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Ковпака, 17, кв. 54 становить 3 794 000, 00 грн.,
а ринкова вартість квартири, що
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Артема, 10, кв. 1 становить 1 558 000, 00 грн.
Таким чином, визначена незалежною
оцінкою ринкова вартість іпотечних
квартир є значно меншою, ніж
встановлено рішенням суду. Такі
обставини, на думку позивача, суттєво
ускладнюють виконання рішення суду.
Враховуючи вказане позивач просив
змінити порядок виконання рішення
суду, а саме встановити початкову ціну
продажу предметів іпотеки, на рівні не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 25.12.2013 року заяву Публічного
акціонерного товариства
"Брокбізнесбанк" про зміну порядку
виконання рішення суду від 22.12.2010 року у
справі № 34/502 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із прийнятою
ухвалою, позивач звернувся до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу місцевого господарського суду
та постановити постанову, якою змінити
порядок виконання рішення по справі, а
саме встановити спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
прилюдних торгів за початковою ціною,
що встановлюється на рівні не нижчому
за звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності/незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій.

Апеляційна скарга мотивована тими ж
підставами, що і наведенні в заяві про
зміну способу і порядку виконання
рішення по справі № 34/502.

Розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 07.03.2014 року
апеляційну скаргу по справі № 34/502
передано до розгляду головуючому судді
Дідиченко М.А.

Розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 07.03.2014 року
сформовано для розгляду апеляційної
скарги по справі № 34/502 колегію суддів у
складі Дідиченко М.А. (головуюча),
Руденко М.А., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 07.03.2014 року
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Брокбізнесбанк" прийнято до свого
провадження колегією суддів у складі
Дідиченко М.А. (головуюча), Руденко М.А.,
Ткаченко Б.О. та призначено до розгляду
на 24.03.2014 року.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 24.03.2014 року
змінено колегію суддів, призначено для
розгляду справи № 34/502 колегією суддів
у складі Дідиченко М.А. (головуюча),
Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.

У судове засідання 24.03.2014 року
представники позивача, відповідача та
третьої особи не з'явились, про поважні
причини неявки суд не повідомили, хоча
про час і місце судового засідання були
повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.5 ст.106 ГПК України апеляційні
скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються у
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Відповідно до ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 121 ГПК України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, за поданням
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Господарський суд на підставі статті 121
ГПК має право за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
власною ініціативою у виняткових
випадках залежно від обставин справи
відстрочити, розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови (далі -
рішення), змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує
відповідне право господарського суду
певним строком, воно може бути
реалізоване у будь-який час після
набрання рішенням законної сили і до
його фактичного повного виконання, в
межах строку пред'явлення наказу до
виконання (п. 7.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України").

Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом. При
цьому слід мати на увазі, що згоди
сторін на вжиття заходів, передбачених
статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, скрутний матеріальний стан,
стосовно юридичної особи - наявну
загрозу банкрутства, відсутність
коштів на банківських рахунках і майна,
на яке можливо було б звернути
стягнення, тощо (Постанова Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України").

Як вбачається із матеріалів справи
задовольняючи рішення від 22.12.2010 року у
справі №34/502 позов Публічного
акціонерного товариства
"Брокбізнесбанк", Господарський суд
міста Києва виходив з обраного
позивачем способу захисту порушеного
права та задовольнив позовні вимоги у
спосіб, обраний позивачем, а саме:
звернув стягнення на предмет іпотеки
шляхом проведення публічних торгів та
направлення коштів, отриманих від
реалізації предметів іпотеки в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором № 45-07-980-О від 16.07.2007 року,
встановивши початкову ціну предметів
іпотеки для їх подальшої реалізації на
прилюдних торгах у розмірах,
погоджених між сторонами у іпотечних
договорах.

В поданій заяві про зміну порядку
виконання рішення суду, позивач
зазначає, що відповідно до незалежної
оцінки проведеної за заявою ПАТ
«Брокбізнесбанк» станом на 04.11.2013 року
ринкова вартість квартири, що
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Ковпака, 17, кв. 54 становить 3 794 000, 00 грн.,
а ринкова вартість квартири, що
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Артема, 10, кв. 1 становить 1 558 000, 00 грн.
Таким чином, визначена незалежною
оцінкою ринкова вартість іпотечних
квартир є значно меншою, ніж
встановлено рішенням суду. Враховуючи
вказане позивач просить змінити
порядок виконання рішення суду, а саме
встановити початкову ціну продажу
предметів іпотеки, на рівні не нижчому
за звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності на стадії оцінки
майна під час проведення виконавчих
дій, оскільки майно може бути не
реалізовано на прилюдних торгах.

Відповідно до ст.ст.115, 116 ГПК України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження" та
провадиться на підставі виданого ним
наказу, який є виконавчим документом.

Згідно із ст. 33 ГПК України кожна із
сторін повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставі
своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Колегія суддів зазначає, що судом
першої інстанції вірно встановлено, що
заявник належних і допустимих доказів
неможливості виконання рішення суду у
обраному позивачем та встановленому
рішенням суду порядку не надав. Так в
матеріалах справи відсутні докази
того, що прилюдні торги не відбулися у
зв'язку із тим, що не було бажаючих
придбати іпотечне майно за початковою
ціною.

Крім того, встановлений рішенням суду
порядок реалізації майна жодним чином
не перешкоджає його реалізації
державним виконавцем у встановленому
законом порядку за іншою ціною, ніж
встановлена у рішенні та яка може бути
меншою, зокрема в зв'язку з уцінкою
такого майна, якщо воно не було
реалізоване та прилюдних торгах
протягом двох місяців (ч. 5 ст. 62 Закону
України "Про виконавче провадження").

Надані позивачем та виконані на його
замовлення висновки оцінювачів щодо
ринкової вартості предметів іпотеки
також жодним чином не підтверджують
неможливості виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
22.12.2010 року у справі №34/502 у
встановленому ним порядку, оскільки є
лише відомостями оцінювачів про
ринкову вартість предметів іпотеки на
даний час, та не підтверджують
неможливість їх реалізації за
встановленою рішенням суду ціною.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний
суд вважає, що висновки суду першої
інстанції про відсутність підстав для
зміни способу та порядку виконання
рішення Господарського суду міста
Києва від 22.12.2010 року по справі № 34/502 є
обґрунтованими.

Таким чином, з огляду на встановлені
апеляційним господарським судом
фактичні обставини справи, судова
колегія приходить до висновку про
необгрунтованість доводів
апеляційного оскарження, у зв'язку з
чим винесену судом першої інстанції
законну ухвалу від 25.12.2013 року № 34/502
слід залишити без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по
сплаті судового збору за подання
апеляційної скарги покладаються на
заявника.

Відповідно до викладеного, керуючись
ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105, ст. 106 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» на ухвалу
Господарського суду міста Києва від
25.12.2013 року № 34/502 залишити без
задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста
Києва від 25.12.2013 року № 34/502 залишити без
змін.

3. Матеріали справи № 34/502 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддя
М.А. Дідиченко

Судді
М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко