РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року
Справа № 902/1675/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Крейбух О.Г.

судді
Василишин А.Р. ,

судді Юрчук
М.І.

при секретарі Михальчук В.К.

за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - Кравчук С.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу позивача
товариства з обмеженою
відповідальністю "Кусто агро фарминг"
на рішення господарського суду
Вінницької області від 20.02.14 р. у справі
№ 902/1675/13

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Кусто Агро Фарминг"

до приватного підприємства "Агро Кряж
1"

про стягнення 25 789,24 грн. штрафних
санкцій

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю "Кусто Агро Фарминг"
звернулося до суду з позовом до
приватного підприємства "Агро Кряж 1"
про стягнення 25789,24 грн. штрафних
санкцій, в т.ч. 21000,29 грн. штрафу та 4688,95
грн. три проценти річних /а.с.3-5/.

03.02.2014р. позивачем подано до суду
клопотання про часткову зміну позовних
вимог, відповідно до якого позовна
вимога про стягнення 21000,29 грн. штрафу
замінено на вимогу про стягнення пені у
сумі 21000,29 грн. /а.с.51/.

Дане клопотання прийнято місцевим
господарським судом на підставі ст.22
ГПК України.

Рішенням господарського суду
Вінницької області від 20.02.2014 року у
справі № 902/1675/13 (суддя Говор Н.Д.) позов
задоволено в сумі 18 399,86 грн.

Стягнуто з ТзОВ "Агро Кряж 1" на користь
ТзОВ "Кусто Агро Фарминг" 15 044,87 грн.
пені, 3 354,99 грн. 3 % річних, 1 227,88 грн.
судового збору.

В задоволенні позовних вимог в частині
стягнення пені в сумі 6 055,42 грн., 3 %
річних в сумі 1 333,96 грн. відмовлено
/а.с.101-104/.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
позивач ТзОВ "Кусто Агро Фарминг"
звернувся до Рівненського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою в якій просить
рішення господарського суду
Вінницької області у даній справі
змінити в частині пені, 3 % річних та
витрат на оплату судового збору.

В обгрунтування апеляційної скарги,
скаржник вказує, що строк виконання
зобов'язання встановлений
безпосередньо договором та керуючись
част.1 ст.530 ЦК України повинен
починатися з дати, наступної за датою
виконання зобов'язання по договору,
тобто з 01.05.2013 року; виставлення чи не
виставлення рахунку ТзОВ "Агро Кряж 1"
не перешкоджало виконанню обов'язку
останнього щодо сплати коштів за
поставлений товар. Окрім того,
факсимільним засобом зв'язку 25.04.2013
року відповідачу був переданий рахунок
№ 1, копія якого додається до
апеляційної скарги.

Таким чином, на думку скаржника,
правові підстави для відмови в
задоволенні позову в частині пені в
сумі 6 055,42 грн. та 3 % річних в сумі 1 333,96
грн. відсутні, просить рішення
господарського суду Вінницької
області у даній справі змінити та
стягнути 21 000,29 грн. пені, 4 688,95 грн. 3 %
річних та витрати на оплату судового
збору /а.с.109-110/.

Відповідач у відзиві на апеляційну
скаргу заперечив проти доводів та
вимог скарги, вказавши, що
господарський суд Вінницької області
при винесенні рішення правомірно
застосував норми матеріального та
процесуального права, повністю
з'ясував обставини справи та дослідив
докази у справі, постановив законне та
обгрунтоване рішення, а тому просить
оскаржуване рішення залишити без змін,
а в задоволенні апеляційної скарги
відмовити /а.с.117-118/.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 19.03.2014 року у
справі № 902/1675/13 апеляційну скаргу
прийнято до провадження та призначено
до розгляду на 02.04.2014 року /а.с.108/.

02 квітня 2014 року в судовому засіданні
відповідач повністю підтримав вимоги і
доводи, викладені у відзиві на
апеляційну скаргу.

02 квітня 2014 року позивач участі
уповноваженого представника в
судовому засіданні не забезпечив; про
причини неявки суд не повідомив. Згідно
повідомлення про вручення поштового
відправлення, останній був належним
чином повідомлений про дату, час і
місце розгляду справи /а.с.115/.

Поскільки ухвалою Рівненського
апеляційного господарського суду від
19.03.2014 року явка представників сторін в
судове засідання 02.04.2014р. обов'язковою
не визнавалась, колегія суддів визнала
за можливе здійснювати розгляд справи
за відсутності позивача.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу.

Розглянувши матеріали справи,
апеляційну скаргу, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування місцевим
господарським судом при винесенні
рішення норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задоволити частково, а рішення
господарського суду Вінницької
області від 20.02.2014 року у справі №
902/1675/13 змінити в частині 3 % річних та
скасувати в частині стягнення пені,
виходячи з наступного.

19.03.2013 року між товариством з обмеженою
відповідальністю "Кусто Агро Фарминг"
(надалі - постачальник, позивач,
апелянт) та товариством з обмеженою
відповідальністю "Агро Кряж 1" (надалі -
покупець, відповідач) укладено договір
постачання мінеральних добрив №
19/03-2013АК1 (надалі - Договір), відповідно
до п.1.1 якого постачальник
зобов'язується поставити (передати у
власність покупця) товар, а покупець
зобов'язується своєчасно і в повному
обсязі оплатити та належним чином
прийняти цей товар. Найменування,
кількість, ціна товару, терміни
поставки та порядок розрахунків
вказуються у специфікаціях, що є
невід'ємною частиною Договору /а.с.18-20/.

Відповідно до п.3.1 Договору, поставка
товару здійснюється транспортом
покупця, на умовах ЕХW станція
Калинівка-2 (22436, Вінницька область,
Калинівський район, с.Павлівка,
вул.Коцюбинського, 60) (Правила
ІНКОТЕРМС - 2010 року) зі складу
постачальника за адресою.

Відповідно до п.3.4 Договору, датою
поставки товару покупцеві вважається
дата передачі товару покупцеві або
його перевізнику, яка зазначається в
транспортній накладній.

Відповідно до п.3.5 Договору, право
власності на товар, а також ризик
випадкового знищення або випадкового
пошкодження товару переходить до
покупця з моменту здачі товару
постачальником покупцеві або його
перевізникові.

19.03.2013 року сторонами підписано
специфікацію № 1 до договору
постачання мінеральних добрив №
19/03-2013АК1 від 19.03.2013 року, згідно п.1 якої
поставляється селітра аміачна в
біг-бегах, кількістю 98,000 т., загальною
вартістю 290 733,66 грн. /а.с.21/.

На виконання п.3.1-3.2 Договору, ТзОВ
"Кусто Агро Фарминг" поставив ТзОВ "Агро
Кряж 1" товар (селітру аміачну) у
кількості 98,0 т. на загальну суму 348 880,39
грн., що підтверджується видатковою
накладною № 2 від 01.04.2013 року /а.с.22/.

Тобто позивачем поставлено
відповідачу товар у кількості 98 т.
відповідно до специфікації № 1, однак,
загальна вартість поставленого товару
348 880,39 грн. не відповідає загальній
вартості товару 290 733,66 грн., вказаній у
специфікації № 1.

23.05.2013 року позивач направив
відповідачу вимогу від 23.05.2013р. №
23/05-2013АК1 про сплату заборгованості в
розмірі 348 880,39 грн. за товар, отриманий
по накладній № 2 від 01.04.2013 року, в строк
5 робочих днів з дня отримання цього
листа-вимоги. Вимога направлена цінним
листом 23.05.2013 року і залишена
відповідачем без реагування /а.с.123-124,
125/.

13.06.2013 року позивач повторно направив
відповідачу вимогу № 13/06-2013АК1 про
сплату заборгованості в розмірі 348 880,39
грн. за товар, отриманий по накладній №
2 від 01.04.2013 року, в строк 5 робочих днів з
дня отримання цього листа-вимоги.
Вимога направлена цінним листом 13.06.2013
року і залишена відповідачем без
реагування /а.с.23-24/.

07.10.2013 року позивач направив
відповідачу вимогу-претензію №
04-1/10-КАФ про сплату заборгованості в
розмірі 348 880,39 грн. за товар, отриманий
по накладній № 2 від 01.04.2013 року, та
сплату 21770,14 грн. пені відповідно до п.7.2
Договору і 5442,53 грн. 3 % річних. Вимога
відповідачем отримана 10.10.2013р. /а.с.25-26/.

16.10.2013 року відповідачем здійснено
оплату поставленого товару в сумі 348
880,39 грн. згідно платіжного доручення №
2507 від 16.10.2013р. /а.с.28/.

Відповідно до п.4.1 Договору, покупець
розраховується з постачальником за
товар шляхом перерахування коштів на
розрахунковий рахунок постачальника
згідно виставлених рахунку (рахунків)
до 30.04.2013 року.

Відповідно до ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог , що звичайно
ставляться.

У відповідності до част.1 ст.530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (част.1 ст.628
ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст.629 ЦК України).

Позивач у позовній заяві просить
стягнути 21 000,29 грн. штрафу за період
прострочення з 01.05.2013 року по 15.10.2013 року
/а.с.3-4/.

31.01.2014 року позивач подав клопотання
про часткову зміну позовних вимог, яке
прийнято місцевим господарським судом
та згідно якого просить стягнути з
відповідача замість 21 000, 29 грн. штрафу -
21 000, 29 грн. пені. Докази надсилання
даного клопотання відповідачу
відсутні /а.с.51/.

Виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком (част.1 ст.546 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання
(част.1 ст.549 ЦК України).

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання
(част.2 ст.549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання
(част.3 ст.549 ЦК України).

Відповідно до част.4 ст.22 ГПК України,
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу, в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог. До початку
розгляду господарським судом справи по
суті позивач має право змінити предмет
або підставу позову шляхом подання
письмової заяви.

Згідно абз.1 п.3.11 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18,
ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не
передбачено права позивача на подання
заяв (клопотань) про "доповнення" або
"уточнення" позовних вимог, або
заявлення "додаткових" позовних вимог і
т.п. Тому в разі надходження до
господарського суду однієї із
зазначених заяв (клопотань) останній,
виходячи з її змісту, а також змісту
раніше поданої позовної заяви та
конкретних обставин справи, повинен
розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру
позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

Місцевий господарський суд правомірно
розцінив вказане клопотання як зміну
предмета позову, однак право позивача
на зміну предмета або підстави позову
може бути реалізоване лише до початку
розгляду господарським судом справи по
суті та лише у суді першої інстанції
шляхом подання до суду відповідної
письмової заяви, яка за формою і
змістом має узгоджуватися із статтею 54
ГПК з доданням до неї документів,
зазначених у статті 57 названого
Кодексу (п.3.12 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року № 18).

Як вбачається з протоколу судового
засідання від 09.01.2014 року, суд перейшов
до розгляду справи № 902/1675/13 по суті 09
січня 2014 року /а.с.41/.

Відтак, місцевим господарським судом
помилково прийнято та задоволено
клопотання про часткову зміну позовних
вимог від 31.01.2014 року, яке подано після
початку розгляду справи по суті 09.01.2013р.
У задоволенні клопотання позивача про
часткову зміну позовних вимог від
31.01.2013р. слід відмовити.

За наведеного, апеляційний
господарський суд здійснює розгляд
справи, виходячи з позовних вимог про
стягнення 21000,29 грн. штрафу за період
прострочення з 01.05.2013 року по 15.10.2013
року.

Відповідно до част.1 ст.547 ЦК України,
правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання вчиняється у письмовій
формі.

Згідно з п.7.2 Договору, у разі порушення
покупцем строків оплати, встановлених
п.4.3, цього Договору покупець сплачує
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла в період
несвоєчасної оплати, від розміру
простроченого платежу, за кожен день
прострочення зобов'язання.

Тобто пунктом 7.2 Договору сторони
погодили відповідальність покупця за
несвоєчасне проведення розрахунку за
поставлений позивачем товар у вигляді
сплати пені у розмірі двох облікових
ставок НБУ за час прострочення.

Забезпечення виконання зобов'язання за
несвоєчасну оплату поставленого
товару у вигляді сплати штрафу
договором постачання мінеральних
добрив № 19/03-2013АК1 від 19.03.2013 року не
передбачено.

Відтак, в позові про стягнення 21 000,29
грн. штрафу слід відмовити.

Позивач просить стягнути 4 688,95 грн. 3 %
річних за період прострочення з 01.05.2013
року по 15.10.2013 року /а.с.31/.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора, зобов'язаний
сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також 3 % річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Судом встановлено, що згідно п.4.1
Договору оплата товару повинна
здійснюватися на підставі
виставленого рахунку (рахунків) у
термін до 30.04.2013р. Вартість
поставленого товару 348 880,39 грн. не
відповідає загальній вартості товару
290 733,66 грн., вказаній у специфікації № 1
до Договору. При цьому позивачем
рахунки до оплати не виставлялися.

Колегія суддів не бере до уваги поданий
разом із апеляційною скаргою рахунок
на оплату № 1 від 25.04.2013 року, оскільки
докази виставлення його відсутні,
рахунок до суду першої інстанції
позивачем не надавався і неможливість
подання його до місцевого
господарського суду скаржником в
порядку ст.101 ГПК України не
обгрунтовано /а.с.114/.

Відповідно до част.2 ст.530 ЦК України,
якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час.

Так, 23.05.2013 року позивач направив
відповідачу вимогу від 23.05.2013р. №
23/05-2013АК1 про сплату заборгованості в
розмірі 348 880,39 грн. в строк 5 робочих
днів з дня отримання цього листа-вимоги
/а.с.123-124/.

Відповідно до п.п.4.1.2 Нормативів і
нормативних строків пересилання
поштових відправлень (у редакції
чинній станом на дату відправлення
24.05.2013 року), затверджених наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України від 12 грудня 2007 року № 1149,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 19 грудня 2007 р. за N 1383/14650,
нормативні строки пересилання простої
письмової кореспонденції операторами
поштового зв'язку (без урахування
вихідних днів об'єктів поштового
зв'язку) у межах області та між
обласними центрами України (у тому
числі для міст Києва, Сімферополя,
Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+1;

де Д - день подання поштового
відправлення до пересилання в об'єкті
поштового зв'язку або опускання
простого листа чи поштової картки до
поштової скриньки до початку
останнього виймання;

1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких
пересилається поштове відправлення.

Згідно опису вкладення у цінний лист,
даний лист направлено відповідачу
23.05.2013 року /а.с.125/ цінним листом, який
пересилався у межах області, а тому з
урахуванням п.п.4.1.2 Нормативів і
нормативних строків пересилання
поштових відправлень датою отримання
позивачем зазначеного листа є 28.05.2013
року.

Поскільки листом-вимогою від 23.05.2013
року встановлено, що строк оплати
станосить 5 робочих днів з дня
отримання даного листа, тому кінцевою
датою сплати боргу є 04.06.2013 року.

Судом встановлено, що оплата товару
відповідачем проведена 16.10.2013р.

За розрахунком суду за період
прострочення з 05.06.2013 року по 15.10.2013 року
сума 3 % річних становить 3 756,44 грн.:

348880,39 грн. х 3 : 100 : 365 х 131 = 3756,44 грн.

Відтак, позовні вимоги про стягнення 3 %
річних підлягають задоволенню
частково у сумі 3756,44 грн., в позові про
стягнення 932,51 грн. 3 % річних - відмовити.

Щодо розподілу судових витрат.

Загальна сума заявлених позовних вимог
- 25 689,24 грн.;

Загальна сума задоволених позовних
вимог - 3 756,44 грн.

Відношення задоволених позовних вимог
до заявлених - 14,62 %.

На відповідача покладається судовий
збір за подання позовної заяви у сумі
251,54 грн. пропорційно розміру
задоволених позовних вимог на підставі
ст.49 ГПК України.

Згідно із п.4 част.1 ст.103 ГПК України,
апеляційна інстанція за результатами
розгляду апеляційної скарги (подання)
має право змінити рішення.

Відповідно до п.4 част.1 ст.104 ГПК
України, підставами для скасування або
зміни рішення місцевого
господарського суду є порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

Оцінюючи вищевикладені обставини
справи, колегія приходить до висновку,
що апеляційну скаргу слід задоволити
частково, а рішення господарського
суду Вінницької області від 20.02.2014 року
у справі № 902/1675/13 змінити в частині 3 %
річних та скасувати в частині
стягнення пені.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Кусто агро
фарминг" задоволити частково.

Рішення господарського суду
Вінницької області від 20.02.2014 року у
справі № 902/1675/13 змінити в частині 3 %
річних та скасувати в частині
стягнення пені, виклавши резолютивну
частину рішення в такій редакції:

"1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро Кряж 1"
(вул.Крупської, 4А, с.Станіславчик,
Жмеринський район, Вінницька область,
23160, ідентифікаційний код 36160197) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Кусто Агро Фарминг"
(вул.Барляєва, 28А, м.Жмеринка, Вінницька
область, 23100; вул.Театральна, 43,
м.Вінниця, 21050, ідентифікаційний код
37338145) 3 756,44 грн. 3 % річних та 251,54
судового збору за подання позовної
заяви.

3. В позові про стягнення 21 000,29 грн.
штрафу та 932,51 грн. 3 % річних відмовити".

Доручити господарському суду
Вінницької області видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Справу № 902/1675/13 повернути
господарському суду Вінницької
області.

Головуючий суддя
Крейбух О.Г.

Суддя
Василишин А.Р.

Суддя
Юрчук М.І.