ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

"07" квітня 2014 р. №
01-15/903/325/14Суддя господарського суду
Волинської області Якушева І.О.,
розглянувши матеріали

за позовом публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк
"Приватбанк", м. Дніпропетровськ

до приватного підприємства "Арктур-В",
м.Луцьк

про звернення стягнення на предмет
застави,

в с т а н о в и л а :

позивач звернувся з позовною заявою до
господарського суду, в якій просить
звернути стягнення на предмет застави:
напівпричіп FRUEHAUF, рік випуску1998, номер
кузова/шасі НОМЕР_2, що належить на
праві власності ПП "Арктур-В" шляхом
продажу вказаного автомобіля
публічним акціонерним товариством "КБ
"Приватбанк" з укладанням від імені
відповідача договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою особою
-покупцем, зі зняттям вказаного
автомобіля з обліку в органах ДАІ
України, а також наданням ПАТ "КБ
"Приватбанк" всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу.

На обгрунтування позовних вимог
позивач посилається на невиконання
ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним
договором №М3-48 від 06.09.2007р. та
існування у нього перед ПАТ "КБ
"Приватбанк" станом на 02.12.2013 року
заборгованості в розмірі 674 293 долари
США, в тому числі:

- 192 724,77 долари США заборгованості за
кредитом;

- 272 239,23 долари США заборгованості за
процентами за користування кредитом;

- 177 190,19 доларів США пені за несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором;

- 31,28 доларів США штрафу (фіксована
частина);

- 32107,71 долар США штрафу (процентна
складова).

Зазначає, що на забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
№М3-48 від 06.09.2007р з ОСОБА_1 було укладено
договір застави рухомого майна від
06.09.2007р., згідно з умовами якого в
заставу було надано напівпричіп FRUEHAUF?
рік випуску1998, номер кузова/шасі
НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належав на праві власності ОСОБА_1

Вказує, що в ході здійснення
моніторингу даного кредиту було
встановлено, що 10.07.2008р. в порушення
умов ст.17.7. договору застави, ч.2 ст.586
Цивільного кодексу України та ст.17
Закону України "Про заставу" без згоди
банку ОСОБА_1 реалізував заставний
автомобіль ПП "Арктур-В".

Відповідно до п.5 ч.2 ст.54 ГПК України
позовна заява повинна містити виклад
обставин, на яких ґрунтується позовна
вимога; зазначення доказів, що
підтверджують позов; обґрунтований
розрахунок сум, що стягуються;
законодавство, на підставі якого
подається позов.

Відповідно до узагальнення судової
практики розгляду цивільних справ, які
виникають з кредитних правовідносин
(2009-2010р.р.), проведеного судовою палатою
у цивільних справах Верховного Суду
України, при зверненні до суду з
позовом про звернення стягнення на
предмет іпотеки (застави) кредитори
обмежуються лише вимогою звернути
стягнення на предмет іпотеки/застави
без вимоги стягнути відповідну суму
заборгованості. При вирішення спорів
даної категорії принциповим
вважається встановлення судом факту
невиконання або неналежного виконання
основного зобов'язання, лише за умови
якого суд й має право звернути
стягнення на предмет іпотеки/застави.

Всупереч зазначеним вимогам позовна
заява ПАТ "КБ "Приватбанк" також не
містить вимоги стягнути відповідну
суму заборгованості.

Разом з цим, згідно з приписамист.25
Закону України "Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень" у
разі задоволення судом позову про
звернення стягнення на предмет
забезпечувального обтяження в рішенні
суду зазначаються, зокрема, загальний
розмір вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті обтяжувачу з
вартості предмета забезпечувального
обтяження.

Крім цього, слід зазначити, що всупереч
вимог п.5 ч.2 ст.54 ГПК України, в позовній
заяві не наведено доказів на
підтвердження надання кредиту в
розмірі 195000 доларів США, посилаючись на
конкретні умови кредитного договору,
не обґрунтовано строків сплати
відсотків за користування кредитом, не
наведено конкретних умов договору, на
підставі яких нараховано 31,28 доларів
США штрафу (фіксована частина); 32107,71
доларів США штрафу (процентна
складова), не зазначено, за які саме
порушення нараховано штраф, не вказано
періодів нарахування заборгованості
за кредитом, заборгованості за
процентами за користування кредитом,
пені; не наведено доказів на
підтвердження реалізації заставного
автомобіля ПП "Арктур-В".

З огляду на приписи ст.25 Закону України
"Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" позивачем не
викладено обставин щодо наявності
інших обтяжувачів цього ж рухомого
майна.

Згідно з умовою пункту 22 договору
застави від 06.09.2007р. звернення
стягнення на предмет застави за
вибором заставодержателя здійснюється
з додержанням встановленого чинним
законодавством порядку будь-яким із
способів, зокрема, через прилюдні
торги, в тому числі, з правом укладання
заставодержателем договору
купівлі-продажу предмету застави від
імені заставодавця.

Заставодавцем за договором застави від
06.09.2007р. є ОСОБА_1

За таких обставин позивачем не
обґрунтовано вимоги про звернення
стягнення на предмет застави шляхом
продажу автомобіля ПАТ "КБ "Приватбанк"
з укладанням договору купівлі-продажу
від імені відповідача, яким зазначено
ПП "Арктур-В".

Разом з цим, позивачем не обґрунтовано
пред'явлення позову до ПП "Арктур-В",
оскільки із змісту позовної заяви та
доданих до неї документів видно, що і
кредитний договір №М3-48 від 06.09.2007р., і
договір застави від 06.09.2007р. укладено з
ОСОБА_1, який не виконав зобов'язань за
цими договорами.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.55 ГПК України
ціна позову визначається у позовах про
стягнення іноземної валюти - в
іноземній валюті та у гривнях
відповідно до офіційного курсу,
встановленого Національним банком
України на день подання позову.

З огляду на викладене вище, враховуючи
те, що в даному випадку фактично
способом захисту позивача є стягнення
заборгованості шляхом звернення
стягнення на заставне майно (а не
витребування майна), зважаючи на те, що
за позичальником обліковується
заборгованість за кредитом в іноземній
валюті, то ціна позову має визначатись
в іноземній валюті та у гривнях
відповідно до офіційного курсу,
встановленого Національним банком
України на день подання позову.

Відповідно до п.3 ст.57 ГПК України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують сплату судового
збору у встановлених порядку і розмірі.

Всупереч наведеному, позивачем не
додано до позовної заяви належних
доказів на підтвердження сплати
судового збору у встановленому
розмірі.

Підпунктом 2 пункту 2 статті 4 Закону
України «Про судовий збір» ставки
судового збору за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру встановлено в
розмірі 2 відсотки ціни позову, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат.

Відповідно до п.1 ст.4 цього ж Закону
судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України "Про
державний бюджет України на 2014 рік"
мінімальна заробітна плата в Україні
станом на 01.01.2014р. - 1218 грн.

Враховуючи наведене, за вимогою про
стягнення 674 293,18 доларів США
заборгованості шляхом звернення
стягнення на заставне майно має бути
сплачено 2 відсотки ціни позову, але не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

З платіжних доручень № D0703U0X9E від
03.07.2013р., № D0703U0X9D від 03.07.2013р. вбачається,
що позивачем за подачу позову сплачено
лише 3441 грн. (1720,50 + 1720,50) судового збору.

Згідно з п.4 ч.1 ст.63 ГПК України якщо не
подано доказів сплати судового збору у
встановлених порядку і розмірі, суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду.

Наведені обставини є підставою для
повернення позовної заяви.

Відповідно до ч.3 ст.63 ГПК України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Також при повторному зверненні до
господарського суду та формулюванні
позовних вимог позивачу слід врахувати
вимоги ч. 2 ст. 25 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень".

Керуючись п.п. 3, 4 статті 63
Господарського процесуального кодексу
України, п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про
судовий збір", господарський суд

у х в а л и в:

1. Позовні матеріали на 100 арк., в
тому числі платіжні доручення № D0703U0X9E
від 03.07.2013р., № D0703U0X9D від 03.07.2013р.,
повернути позивачу без розгляду.

2. ГУ ДКСУ у Волинській області
повернути публічному акціонерному
товариству "Комерційний банк
"Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, 50, ) судовий збір в розмірі 3441 грн.,
сплачений згідно з платіжними
дорученнями № D0703U0X9E від 03.07.2013р., №
D0703U0X9D від 03.07.2013р. (отримувач коштів:
УДКСУ у м. Луцьку Волинської області,
код отримувача 38009628, рахунок
отримувача 3002).

Суддя
І. О. Якушева