м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 917/2349/13 31.03.14
За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «КЕРАМІТЕК»до
Товариства з обмеженою
«Ема-Цемент»простягнення
Суддя Дупляк
Представники сторін:
від позивача: Стойко О.Ю., за
довіреністю,від відповідача: не
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «КЕРАМІТЕК»
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Ема-Цемент» про стягнення
Позовні вимоги мотивовано тим, що
відповідачем частково оплачено
виконані позивачем та прийняті
відповідачем за умовами договору
підряду № 1111-1 від 11.10.2011 роботи, у
зв'язку з чим позивач, керуючись ст. 526
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України), просить суд стягнути з
відповідача заборгованість в сумі
115.422,10 грн, з яких: 85.402,00 грн - основний
борг, 30.020,10 грн - пеня.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 09.12.2013 порушено провадження у
справі № 917/2349/13 та призначено до
розгляду на 13.01.2014.
Розпорядженням голови Господарського
суду міста Києва від 13.01.2014 справу
№ 917/2349/13 передано для розгляду
судді Бондарчук В.В., у зв'язку з
перебуванням судді Дупляк О.М. на
Ухвалою суду від 13.01.2014 справу № 917/2349/13
прийнято суддею Бондарчук В.В. до свого
провадження та призначено до розгляду
Позивачем 22.01.2014 через відділ
канцелярії суду подано клопотання б/н
від 20.01.2014 про долучення до матеріалів
справи додаткових документів, у тому
числі письмових пояснень б/н від 13.01.2014
про відсутність у провадженні
господарських судів України або іншого
органу, який у межах своєї компетенції
вирішує спір, справ зі спору між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав, а також рішення цих органів з
такого спору; заяви б/н від 20.01.2014 про
виправлення описки в назві позивача,
відповідно до якої останній просив
вважати правильним найменування
позивача - Товариство з обмеженою
відповідальністю «КЕРАМІТЕК»;
письмових пояснень б/н від 13.01.2014 по
суті спору щодо обґрунтованості
позовних вимог, у зв'язку з чим просив
задовольнити позовні вимоги в повному
Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
23.01.2014 справу № 917/2349/13 було передано для
розгляду судді Дупляк О.М., у зв'язку з
виходом судді Дупляк О.М. з лікарняного.
Ухвалою суду від 23.01.2014 справу № 917/2349/13
було прийнято суддею Дупляк
О.М. до свого провадження та призначено
до розгляду на 27.01.2014.
Ухвалами суду від 27.01.2014 виправлено
описку, допущену у вступній та описовій
частинах ухвал Господарського суду
міста Києва від 09.12.2013, 23.01.2014 у справі
№ 917/2349/13, виклавши найменування
позивача - «Товариство з обмеженою
відповідальністю «КЕРАМІТЕК»» замість
«Товариство з обмеженою
відповідальністю «КЕРАМИТЕК»»;
розгляд справи відкладено на 10.02.2014.

У судовому засіданні 10.02.2014
представником позивача надано суду
клопотання б/н від 10.02.2014 про долучення
до матеріалів справи додаткових
документів.

Представником відповідача у судовому
засіданні 10.02.2014 надано суду заяву б/н
від 27.01.2014, відповідно до якої
відповідач основний борг в сумі 85.402,00
грн визнав повністю, у задоволенні
позовної вимоги про стягнення пені в
сумі 30.020,10 грн просив відмовити у
зв'язку з пропуском позовної давності,
оскільки відповідно до п. 2.1 спірного
договору зобов'язання з оплати мало
бути виконане не пізніше 21.10.2012, відтак
позивач, за твердженням відповідача,
вправі звернутись до суду з подібною
вимогою, у відповідності зі ст. 267 ЦК
України, лише до 21.10.2013.

У судових засіданнях 10.02.2014 та 17.02.2014
було оголошено перерви до 17.02.2014 та
24.02.2014 відповідно.

Позивачем 17.02.2014 через відділ
канцелярії суду, а також у судовому
засіданні 17.02.2014 подано письмові
пояснення б/н від 17.02.2014, в яких
зазначено, що перебіг позовної
давності переривається у зв'язку з
підписанням сторонами, у тому числі
відповідачем, акта звірки
взаєморозрахунків, а також додаткової
угоди про встановлення строків
погашення боргу, відтак доводи
відповідача про сплив позовної
давності для стягнення неустойки
необґрунтовані.

Розпорядженням голови Господарського
суду міста Києва від 24.02.2014 справу
№ 917/2349/13 передано для розгляду
судді Марченко О.В., у зв'язку з
перебуванням судді Дупляк О.М. на
лікарняному.

Ухвалою суду від 24.02.2014 справу № 917/2349/13
прийнято суддею Марченко О.В. до свого
провадження та призначено до розгляду
на 17.03.2014.

Позивачем 24.02.2014 через відділ
канцелярії суду подано клопотання б/н
від 24.02.2014, відповідно до якого останній
просив позовні вимоги в частині
стягнення пені у розмірі 30.020,10 грн
залишити без розгляду у зв'язку з
передчасністю заявлення позивачем
даної вимоги.

Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
03.03.2014 справу № 917/2349/13 передано для
розгляду судді Дупляк О.М., у зв'язку з
виходом судді Дупляк О.М. з лікарняного.

Ухвалою суду від 03.03.2014 суддею Дупляк
О.М. прийнято справу № 917/2349/13 до свого
провадження та призначено до розгляду
на 17.03.2014.

У судовому засіданні 17.03.2014
представником позивача надано суду
клопотання № б/н від 17.03.2014 про
відмову від позову в частині стягнення
з відповідача пені в сумі 30.020,10 грн.

Ухвалою суду від 17.03.2014 розгляд справи
відкладено на 31.03.2014.

У судовому засіданні 31.03.2014 представник
позивача наполягав на задоволенні
позовних вимог в частині стягнення
основного боргу, позов в цій частині
просив задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, причин неявки
суду не повідомив, про час і місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

Підтвердженням належного повідомлення
відповідача про час і місце проведення
судового засідання, призначеного на
31.03.2014, є наявне в матеріалах справи №
910/2349/13 рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення.

Таким чином нез'явлення представника
відповідача не перешкоджає розгляду
справи по суті, а матеріали справи є
достатніми для вирішення спору в
даному судовому засіданні, суд вважає
за можливе розглянути позов за
відсутності представника відповідача,
за наявними у справі матеріалами
згідно з вимогами статті 75
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні 31.03.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на які
посилаються особи, посилаються особи,
що беруть участь у процесі, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи,
11.10.2011 між відповідачем (далі - замовник)
та позивачем (далі - підрядник) було
укладено договір підряду № 1111/1 (далі -
Договір), згідно з п. 1.1 якого підрядник
зобов'язався виконати
слюсарно-складальні роботи на
території замовника згідно з
переліком, вказаним в Специфікаціях,
оформлених як додаток, що є невід'ємною
частиною даного Договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору замовник
зобов'язався прийняти та оплатити
виконані роботи.

Згідно з п. 1.3 Договору об'єкт
знаходиться за адресою: Київська
область, м. Кагарлик.

Відповідно до п. 2.1 Договору замовник
зобов'язався здійснювати оплату згідно
з виставленим рахунком протягом 5-ти
банківських днів з моменту отримання
рахунку.

Згідно з п. 2.2 Договору в подальшому
вартість робіт, доручених виконати
підряднику за даним Договором і умови
оплати, визначаються Специфікаціями,
які є невід'ємною частиною Договору,
оформлених як додаток до даного
Договору.

Відповідно до специфікацій: № 1 від
11.10.2011 вартість слюсарно-складальних
робіт обладнання приймального
відділення складає: 27.500,00 грн; № 2 від
11.10.2011 - 220.002,00 грн; № 3 від 11.01.2012 -
180.000,00 грн; № 4 від 01.04.2012 - 122.500,00 грн.

Крім того додатковою угодою № 1 від
10.09.2012 до Договору визначено, що
вартість робіт по усуненню нестиковок
обладнання та механізмів складає 50.400,00
грн.

Таким чином позивач зобов'язався
виконати підрядні роботи за Договором,
вартість яких склала 600.402,00 грн.

Згідно з п. 2.6 Договору оплату за
виконані роботи замовник повинен
здійснити шляхом прямого платежу на
розрахунковий рахунок підрядника.

Відповідно до п. 4.4 Договору прийом
виконаних робіт завершується звіркою
взаємних розрахунків, яка оформляється
складанням та підписанням
уповноваженими особами сторін актів
виконаних робіт; акт виконаних робіт з
боку замовника повинен бути підписаний
керівником або уповноваженим
представником та є невід'ємною
частиною Договору.

Судом установлено, що роботи за
Договором позивачем було виконано в
повному обсязі на суму 600.402,00 грн, що
підтверджується актами виконаних
робіт: № 1 від 30.06.2012 на суму 122.500,00 грн; №
2 від 30.06.2012 на суму 27.500,00 грн; № 3 від
16.10.2012 на суму 220.002,00 грн; № 4 від 16.10.2012 на
суму 180.000,00 грн; № 5 від 16.10.2012 на суму
50.400,00 грн, підписаним обома сторонами.
Проте відповідач зобов'язання з оплати
виконаних позивачем та прийнятих
відповідачем робіт згідно з умовами
Договору виконав лише частково в сумі
515.000,00 грн, що останнім не
заперечується, у зв'язку з чим у
відповідача перед позивачем
утворилась заборгованість в розмірі
85.402,00 грн. Зазначене також
підтверджується актом звірки
взаєморозрахунків № 2 за період з 01.12.2012
по 31.07.2013, підписаним обома сторонами.

Сторонами 01.08.2013 також було укладено
додаткову угоду № 2 до Договору щодо
погашення заборгованості, відповідно
до якого відповідач зобов'язався
сплачувати заборгованість згідно з
графіком, зазначеним у даній угоді, а
саме: 05.08.2013 - 7.000,00 грн; 12.08.2013 - 7.000,00 грн;
19.08.2013 - 7.000,00 грн; 27.08.2013 - 7.000,00 грн; 02.09.2013 -
7.000,00 грн; 09.09.2013 - 7.000,00 грн; 16.09.2013 - 7.000,00
грн; 23.09.2013 - 7.000,00 грн; 30.09.2013 - 7.000,00 грн;
07.10.2013 - 7.000,00 грн; 14.10.2013 - 7.000,00 грн; 21.10.2013 -
8.402,00 грн.

Позивач у жовтні 2013 року звертався до
відповідача з претензією № б/н, б/д щодо
оплати виконаних позивачем та
прийнятих відповідачем робіт в сумі
85.402,00 грн та сплати пені в сумі 30.020,10
грн, про що свідчать наявні в
матеріалах справи копії фіскального
чека № 4198 від 07.10.2013 та рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення, із зазначенням дати її
вручення представникові відповідача
09.10.2013, однак остання з боку відповідача
залишена без належного реагування.

Станом на момент подачі позову
заборгованість у сумі 115.422,10 грн
відповідачем не сплачена.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України,
є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися
на засадах добросовісності, розумності
та справедливості.

Судом установлено та підтверджується
матеріалами справи, що між сторонами
укладено договір підряду.

Відповідно до статті 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Аналогічна норма міститься
і в ст. 193 Господарського кодексу
України, яка регламентує, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Судом установлено та підтверджується
матеріалами справи, що позивачем були
виконані роботи на загальну суму 600.402,00
грн, які були прийняті відповідачем без
жодних зауважень щодо якості та обсягу
робіт, про що свідчить складені та
підписані уповноваженими посадовими
особами обох сторін акти виконаних
робіт: № 1 від 30.06.2012; № 2 від 30.06.2012; № 3
від 16.10.2012; № 4 від 16.10.2012; № 5 від 16.10.2012, в
той час як відповідачем свої
зобов'язання по оплаті робіт у сумі
85.402,00 грн не виконано, хоча строк
виконання його вже настав.

При цьому судом також ураховано, що
наявний в матеріалах справи акт звірки
взаєморозрахунків № 2 за період з 01.12.2012
по 31.07.2013 на суму 85.402,00 грн відповідачем
підписаний без зауважень.

Крім того судом установлено, що під час
розгляду даної справи відповідач також
визнав основний борг в сумі 85.402,00 грн
(заява б/н від 27.01.2014).

На підставі викладеного суд дійшов
висновку, що позов у частині стягнення
основного боргу в сумі 85.402,00 грн
обґрунтований, підтверджується
зібраними у справі доказами, відтак
підлягає задоволенню у повному обсязі.

Провадження у справі в частині
заявленої до стягнення пені в сумі
30.020,10 грн підлягає припиненню з огляду
на таке.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо позивач
відмовився від позову і відмову
прийнято господарським судом.

Пунктом 4.6 постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» роз'яснено, що у
випадках відмови позивача від позову
(пункт 4 частини першої статті 80 ГПК
України) господарському суду слід
керуватись частиною шостою статті 22
ГПК України, тобто перевіряти, чи не
суперечить ця відмова законодавству та
чи не порушує вона інтереси інших осіб.

Враховуючи відмову позивача від позову
в частині стягнення пені в сумі 30.020,10
грн (клопотання № б/н від 17.03.2014), а також
те, що така відмова не суперечить
законодавству та не порушує інтереси
інших осіб, підписана уповноваженим
представником позивача, суд припиняє
провадження у справі в цій частині на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

У зв'язку з відмовою від позову судові
витрати, понесені позивачем при
розгляді справи, відшкодуванню не
підлягають.

Клопотання позивача б/н від 24.02.2014 про
залишення позовних вимог в частині
стягнення пені у розмірі 30.020,10 грн без
розгляду не підлягає задоволенню,
виходячи з вичерпності у ст. 81 ГПК
України переліку обставин для
залишення позову без розгляду та
відсутності у суду правових підстав
для вчинення таких процесуальних дій
щодо заявленої у даній справі позовної
вимоги про стягнення пені.

Клопотання відповідача про відмову в
позові у частині стягнення пені в сумі
30.020,10 грн у зв'язку з застосуванням
позовної давності (заява б/н від 27.01.2014),
судом залишається без розгляду,
оскільки позивачем у цій частині
позову заявлено відмову (клопотання №
б/н від 17.03.2014), яка була прийнята судом.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із
сторін повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підстави
своїх вимог чи заперечень.

Згідно зі ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За таких обставин та враховуючи
викладене вище позов підлягає
задоволенню частково.

Згідно зі ст. 49 ГПК України позивачем
понесені судові витрати, пов'язані з
розглядом справи, зокрема витрати по
сплаті судового збору, то зазначені
витрати відшкодовуються за рахунок
відповідача, пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 44, 49, 80, 82-85 ГПК
України, Господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ема-Цемент» (01011,
м. Київ, вул. Рибальська, 13, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«КЕРАМІТЕК» (37800, Полтавська область,
Хорольський район, м. Хорол, вул. Садова,
13, ) з будь-якого рахунку,
виявленого державним виконавцем під
час виконання рішення суду, суму
основного боргу в розмірі 85.402
(вісімдесят п'ять тисяч чотириста дві)
грн 00 коп. та витрати по сплаті судового
збору в сумі 1.708 (одну тисячу сімсот
вісім) грн 04 коп.

3. Припинити провадження у справі №
910/2349/13 в частині стягнення пені в сумі
30.020,10 грн на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 07.04.2014.

Суддя
О.М. Дупляк