ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року Справа № 5017/3205/2012

Вищий господарський суд у складі
колегії суддів:головуючого
суддіПрокопанич Г.К.,суддівАлєєвої І.В.,
Євсікова О.О.,розглянувши касаційні
скарги1. заступника прокурора Одеської
області, 2. Одеської міської ради на
постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 26.09.2013 р.
(головуючий суддя Разюк Г.П., судді
Петров М.С., Ліпчанська Н.В.)та на
рішенняГосподарського суду Одеської
області від 14.08.2013 р. (суддя Никифорчук
М.І.)у справі№ 5017/3205/2012 Господарського
суду Одеської області за
позовомпрокурора міста Одеси в
інтересах держави в особі Одеської
міської ради доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Світ атракціонів",за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача Департаменту
комунальної власності Одеської
міської ради,пророзірвання договору
купівлі-продажу та зобов'язання
повернути майно,за участю
представниківпозивачане
з'явились,відповідачане
з'явились,третьої особине
з'явились,прокуратуриКузнєцова Ю.В.,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор міста Одеси звернувся до
Господарського суду Одеської області з
позовом в інтересах держави в особі
Одеської міської ради до Товариства з
обмеженою відповідальністю ТОВ „Світ
атракціонів" про розірвання договору
купівлі-продажу №184, укладеного 11.12.2001
р. між Одеською міською радою та ТОВ
„Світ атракціонів", та про зобов'язання
повернути Одеській міській раді майно
комунальної власності у вигляді
нежитлових будівель та споруд
колишнього „Зеленого театру"
загальною площею 4.554,4 кв. м, що
розташовані за адресою: м. Одеса, вул.
Маразліївська, 1 Е.

Рішенням Господарського суду Одеської
області від 14.08.2013 р., залишеним без змін
постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 26.09.2013 р., у
задоволенні позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з даними судовими
рішеннями, заступник прокурора
Одеської області та позивач звернулися
до Вищого господарського суду України
з касаційними скаргами, в яких просять
рішення місцевого суду і постанову
суду апеляційної інстанції скасувати
та прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Вимоги та доводи касаційних скарг
мотивовані тим, що судами попередніх
інстанцій було неповно з'ясовано
обставини, які мають значення для
справи, а також порушено норми
матеріального та процесуального права,
зокрема положення ст.ст. 204, 530, 626, 651 ЦК
України, ст.ст. 188, 193 ГК України, ч. 2 ст. 27
Закону України "Про приватизацію
державного майна", ст. 43 ГПК України.
Доводи касаційних скарг зводяться до
того, що суди не надали належної оцінки
тому, що відповідач у визначний строк
не здійснив реконструкції об'єкта
купівлі-продажу, чим допустив істотне
порушення спірного договору, що є
підставою для його розірвання.

Усіх учасників судового процесу
відповідно до статті 111-4 ГПК України
належним чином повідомлено про час і
місце розгляду касаційних скарг, проте
в судове засідання представники сторін
та третьої особи не з'явились. Зважаючи
на те, що явку представників учасників
судового процесу не було визнано
обов'язковою, а також на достатність
матеріалів справи для прийняття
рішення, колегія суддів, беручи до
уваги встановлені ст. 111-8 ГПК України
строки розгляду касаційних скарг,
дійшла висновку про можливість
розглянути справу за відсутності
вказаних представників.

Колегія суддів, обговоривши доводи
касаційних скарг, заслухавши
представника прокуратури, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування
господарськими судами норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що касаційні скарги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, 11.12.2001 р. між Одеською
міською радою (продавець) та TOB "Світ
атракціонів" (покупець) укладено
договір купівлі-продажу № 184, згідно з
яким продавець продав, а покупець
купив індивідуально визначене майно
комунальної власності у вигляді
нежитлових будівель та споруд
колишнього "Зеленого театру", загальною
площею 4.554,4 кв. м, розташованих за
адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1
Е.

Відповідно до п. 2.1 договору
купівлі-продажу № 184 сторони визначили
вартість об'єкта купівлі-продажу у
розмірі 268.302,00 грн.

Пунктом 5.1 договору встановлено, що
кожна сторона зобов'язується
виконувати обов'язки, покладені на неї
цим договором, та сприяти іншій стороні
у виконанні її обов'язків.

Згідно з умовами п. 5.4.2 вказаного
договору покупець - TOB "Світ
атракціонів" зобов'язався протягом 5
(п'яти) років з моменту укладення цього
договору виконати наступні
інвестиційні зобов'язання:

а) реконструкцію об'єкта
купівлі-продажу з метою створення
дитячого розважального центру
відповідно до затвердженого проекту;

б) реконструкцію об'єкта
купівлі-продажу на суму не менше 20 млн.
грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України визначено, що
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судами, 21.12.2001 р. ТОВ
„Світ атракціонів" отримало свідоцтво
про право власності на нежитлові
будівлі та споруди колишнього
"Зеленого театру" загальною площею 4.554,4
кв. м, що розташовані за адресою: м.
Одеса, вул. Маразліївська, 1 Е.

Рішенням Одеської міської ради №
519-ХХІV від 15.10.2002 р. був затверджений
проект відводу та надання ТОВ „Світ
атракціонів" в оренду земельної
ділянки площею 12.925,00 кв. м, розташованої
за вказаною адресою.

Між Одеською міською радою та ТОВ
„Світ атракціонів" 10.01.2003 р. було
укладено договір оренди цієї земельної
ділянки загальною площею 12.925,00 кв. м
терміном на 50 років.

Оскільки п'ятирічний строк,
передбачений п. 5.4.2 Договору, для
виконання інвестиційних зобов'язань
закінчився 11.12.2006 р., Одеська міська
рада заявила позов до TOB "Світ
атракціонів" за участю третьої особи,
яка не заявляла самостійних вимог на
предмет спору, Представництва
комунальної власності Одеської
міської ради про розірвання даного
договору купівлі-продажу.

Рішенням Господарського суду Одеської
області від 11.09.2007 р. у справі №30/166-07-4991
зазначений позов було задоволено.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 8.11.2007 р. у
справі № 30/166-07-4991 апеляційну скаргу TOB
"Світ атракціонів" було задоволено, а
рішення Господарського суду Одеської
області від 11.09.2007 р. скасовано, в позові
Одеській міській раді до TOB "Світ
атракціонів" про розірвання договору
відмовлено з посиланням на те, що через
зміни соціальних потреб населення
сторони узгодили, що замість раніше
запропонованого дитячого
розважального комплексу відповідач
повинен збудувати на території
колишнього "Зеленого театру"
готельно-концертний комплекс, дозвіл
на розробку містобудівного
обґрунтування та ескізного проекту
якого за дорученням Одеської міської
ради листом № 27855 від 22.02.2007 р. надало
Управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради.

Судами також встановлено, що
виконавчий комітет Одеської міської
ради лише 17.06.2008 р. надав відповідачу
дозвіл замовити в ліцензійній
організації ескізний проект
готельно-концертного комплексу та
додатково визначив вимоги щодо цього
ескізного проекту. Також комітет
Одеської міської ради додатково
роз'яснив, що такий дозвіл поки не дає
права відповідачу розпочати
будівельні роботи.

На підставі вищезазначеного листа
відповідач 10.12.2008 р. звернувся до
Управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради з
клопотанням розробити та видати
архітектурно-планувальне завдання.

Одеська міська рада листом від 28.01.2010 р.
повідомила відповідача, що у зв'язку зі
зміною нормативно-правових актів, які
регулюють порядок здійснення забудови,
розгляд питання про розробку
містобудівного обґрунтування
розміщення готельно-концертного
комплексу можливе лише після
виключення території колишнього
"Зеленого театру" з земель
природо-заповідного фонду.

Рішенням Одеської обласної ради від
02.11.2010 р. територію "Зеленого театру"
було виведено за межі
природо-заповідного фонду -
парку-пам'ятки садово-паркового
мистецтва ім. Т.Г. Шевченка.

На підставі вищезазначеного рішення
листом від 31.05.2011 р. відповідач
звернувся до позивача з клопотанням
погодити ескізний проект
готельно-концертного комплексу.

18.07.2012 р. відповідач знову звернувся з
листом до позивача з проханням
прискорити процес погодження
документів, необхідних для початку
будівництва.

Відповідно до ч. 4 ст. 612 ЦК України
прострочення боржника не настає, якщо
зобов'язання не може бути виконане
внаслідок прострочення кредитора.

Згідно з ч. 1 ст. 613 ЦК України кредитор
вважається таким, що прострочив,
якщо він не вчинив дій, що випливають із
суті зобов'язання або звичаїв ділового
обороту, до вчинення яких боржник не
міг виконати свого обов'язку.

Як встановлено судами, відповідач не
може приступити до виконання своїх
інвестиційних зобов'язань через
затримку позивачем узгодження
відповідних дозволів, а тому він не
може вважатися таким, що порушив
зобов'язання за договором № 184 від
11.12.2001 р.

Відповідно до ст. 111-5 ГПК України
касаційна інстанція використовує
процесуальні права суду першої
інстанції виключно для перевірки
юридичної оцінки обставин справи та
повноти їх встановлення у рішенні або
постанові господарського суду.

Згідно зі ст. 111-7 ГПК України
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на обмеженість процесуальних
дій касаційної інстанції, пов'язаних із
встановленням обставин справи та їх
доказуванням, колегія суддів відхиляє
всі інші доводи скаржників, які
фактично зводяться до переоцінки
доказів та необхідності додаткового
встановлення обставин справи.

Відповідно до ст. 111-9 ГПК України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право,
зокрема, залишити рішення першої
інстанції або постанову апеляційної
інстанції без змін, а скаргу без
задоволення.

На думку колегії суддів, висновок судів
про відсутність правових підстав для
задоволення заявлених позовних вимог є
законним, обґрунтованим, відповідає
нормам чинного законодавства,
фактичним обставинам справи і наявним
у ній матеріалам, а доводи касаційних
скарг його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для
зміни або скасування постановлених у
справі рішення місцевого суду та
постанови апеляційної інстанції не
вбачається.

Керуючись статтями 85, 111-5, 111-7, 111-9, 111-11
Господарського процесуального кодексу
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційні скарги заступника прокурора
Одеської області та Одеської міської
ради залишити без задоволення, а
рішення Господарського суду Одеської
області від 14.08.2013р. та постанову
Одеського апеляційного господарського
суду від 26.09.2013 р. у справі № 5017/3205/2012 -
без змін.

Головуючий суддя Г.К. Прокопанич судді
І.В. Алєєва О.О. Євсіков