ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.04.2014
Справа № 905/1383/14

Позивач: Державне підприємство
«Придніпровська залізниця», м.
Дніпропетровськ

до відповідача: Приватного
акціонерного товариства «Макіївкокс»,
м. Макіївка

про стягнення 33 180,00грн.

Суддя Матюхін В.І.

Представники:

позивача: не з'яв. (не викликався)

відповідача: Краснов В.М. - заст. нач. юр.
від.

Державним підприємством
«Придніпровська залізниця» подано
позов про стягнення з Приватного
акціонерного товариства «Макіївкокс»
33 180,00грн. штрафу за неправильно
зазначену у залізничній накладній №
52761699 масу вантажу за відправкою
Макіївка Донецької залізниці -
Батуринська Придніпровської
залізниці, вагони №№ 60599677, 59394163.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на дані залізничної
накладної, комерційного акту РА №
000757/708 від 18.09.2013р., а також ст.ст.118, 122, 129
Статуту залізниць України.

Відповідач позов не визнав з
посиланням, зокрема на те, що:

- ст.122 Статуту залізниць України
суперечить чинному законодавству
України;

- до спірних правовідносин має
застосовуватись Угода про міжнародне
залізничне сполучення, оскільки спірні
вагони з вантажем надійшли на адресу
відповідача 10.09.2013р. за міжнародною
залізничною накладною і були
переадресовані іншому одержувачу і на
іншу станцію без їх завезення на
територію підприємства;

- зважування вантажу позивачем
здійснювалось на вагах залізниці без
виклику представника відповідача,
тобто визначення маси вантажу
відбувалось без участі товариства;

- відповідальність за неправильно
зазначену масу вантажу має нести
первісний відправник вантажу за
міжнародною залізничною накладною,
оскільки Макіївкокс не здійснювало
контрольне зважування і
переадресувало вантаж;

- згідно ст.122 Статуту залізниць
України штраф не може стягуватись з
особи, яка не визначала масу вантажу і
здійснювала переадресацію вантажу за
масою первісного відправника;

- перевищення вантажопідйомності
спірних вагонів відбулось внаслідок
значних опадів (дощів).

З посиланням на те, що особою, яка
визначила масу вантажу було російське
підприємство - ВАТ «Шахта «Зарічна», а
відповідач здійснив тільки
переадресацію вантажу за первісними
перевізними документами, останній
заявив клопотання про залучення ВАТ
«Шахта «Зарічна» до участі у справі як
відповідача.

Клопотання відповідача судом
відхилене, оскільки згідно залізничної
накладної, за якою здійснювалось
перевезення в межах України,
відправником вантажу зазначений
відповідач по справі, а не російське
підприємство.

Також відповідачем заявлені
клопотання про залучення до участі у
справі у якості третіх осіб, що не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, на його стороні Криворізький
завод ПАТ «ХейдельбергЦемент Україна»
(вантажоодержувач за залізничною
накладною № 52761699) і ТОВ
«Макіївпромтранс» (підприємство, яке
доставляє вагони з вантажем від
станції на територію «Макіївкоксу»).

Ці клопотання судом також залишені без
задоволення, оскільки відповідач не
зміг пояснити яким чином рішення по
даній справі може вплинути на права та
обов'язки відповідача щодо зазначених
осіб - ПАТ «ХейдельбергЦемент Україна»
і ТОВ «Макіївпромтранс».

З посиланням на своє скрутне
матеріальне становище та на те, що
залізницею не понесені ніякі збитки і
не було ніяких негативних наслідків
неправильного зазначення маси вантажу,
відповідачем заявлене клопотання про
зменшення штрафних санкцій на підставі
ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України, ч.2
ст.233 Господарського кодексу України,
п.3 ст.83 Господарського процесуального
кодексу України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача у відкритому судовому
засіданні, господарський суд
встановив:

16.09.2013р. Приватне акціонерне товариства
«Макіївкокс» (вантажовідправник) на
адресу Криворізького зводу ПАТ
«ХейдельбергЦемент Україна»
(вантажоодержувач) у напіввагонах №№
60599677, 59394163 за залізничною накладною на
групу вагонів № 52761699 зі станції
Макіївка на станцію Батуринська
відвантажило вугілля кам'яне. За
накладною вага у вагоні:

№60599677 нетто - 69 900кг, брутто - не
зазначено, тари - 23 500кг;

№59394163 нетто - 69 400кг, брутто - не
зазначено, тари - 24 000кг.

При проходженні зазначених вагонів з
вантажем станції
Нижньодніпровськ-Вузол
Придніпровської залізниці (попутна
станція) було виявлено, що маса вантажу,
зазначена у накладній, не відповідає
фактичній масі вантажу.

При контрольному переважуванні
вагонів з вантажем на станції
Нижньодніпровськ-Вузол
Придніпровської залізниці на справних
150-тонних вагонних
електронно-тензометричних вагах
станції, виявилось:

вагон №60599677 - вага брутто 95 600кг, вага
тари (з документу) 23 500кг, вага нетто
72 100кг, що більше проти даних
залізничної накладної на 2 200кг та понад
вантажопідйомності вагону на 2 100кг,

вагон №59394163 - вага брутто 96 350кг, вага
тари (з документу) 24 000кг, вага нетто
72 350кг, що більше проти даних
залізничної накладної на 2 950кг та понад
вантажопідйомності вагону на 2 350кг.

Факт неправильності зазначення маси
вантажу підтверджується комерційним
РА № 000757/708 від 18.09.2013р., який підписаний
належними особами, зокрема:
заступником начальника станції,
прийомоздавальником, приймальником
потягів.

На підставі ст.ст.118, 122 Статуту
залізниць України за неправильно
зазначену у залізничній накладній масу
вантажу позивачем на відповідача
нарахований штраф у сумі 33 180,00грн. із
розрахунку: 3 318,00. х 2 (кількість вагонів)
х 5 (тариф).

За таких обставин і зважаючи на те, що:

· відповідно до Правил оформлення
перевізних документів, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України від 21.11.2000р. № 644 (у редакції
наказу Міністерства інфраструктури
України від 08.06.2011р. №138),
вантажовідправник (у даному випадку
відповідач) при заповненні перевізних
документів повинен був зазначити масу
вантажу;

· відповідно до ч.1 ст.24 Статуту
залізниць України вантажовідправники
несуть відповідальність за всі
наслідки неправильності, неточності
або неповноти відомостей, зазначених
ними у накладній;

· ч.2 ст.24 Статуту залізниць
України передбачене право залізниці
перевіряти правильність відомостей,
зазначених у накладній, а також
кількість та масу вантажу, що
зазначаються у накладній;

· згідно зі ст.122 Статуту залізниць
України за неправильно зазначені у
накладній масу, кількість місць
вантажу, його назву, код та адресу
одержувача з відправника, порту
стягується штраф у розмірі
п'ятикратної провізної плати за всю
відстань перевезення (згідно зі
статтею 118 Статуту);

· ст.129 Статуту залізниць України
встановлено: "Обставини, що можуть бути
підставою для матеріальної
відповідальності залізниці,
вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць". Комерційний акт
складається, зокрема, для засвідчення
невідповідності найменування, маси і
кількості місць вантажу з даними,
зазначеними у транспортних документах
(п. "а");

· пунктом 10 Правил складання актів
передбачено: "Комерційний акт
підписує начальник станції (його
заступник), начальник вантажного
району (завідувач вантажного двору,
складу, контейнерного відділу,
контейнерного майданчика,
сортувальної платформи, старший
прийомоздавальник) і
прийомоздавальник станції, а також
одержувач, якщо він брав участь у
перевірці. Крім того, у разі
необхідності, до перевірки вантажу і
підписання акта можуть бути залучені
також інші працівники залізниці";

· відповідно до п.27 Правил видачі
вантажів, затверджених Наказом
Міністерства транспорту України від
21.11.2000р. № 644, надлишок вантажу
порівняно з масою, вказаною в
накладній, вважається таким, що не
перевищує норму, якщо він не виходить
за межу граничного розходження
визначення маси нетто, яке становить
0,2%;

· норма надлишку за спірним
перевезенням становить щодо вагону
№60599677 - 139,8кг, №59394163 - 138,8кг, що значно
менше виявленого надлишку - відповідно
2 200кг та 2 850кг;

· за зазначеним перевезенням
провізна плата у накладній вказана 3
318,00грн., у зв'язку з чим на виконання
вказаних норм сума штрафу за
неправильно зазначену у залізничній
накладній маси вантажу складає 33
180,00грн. із розрахунку: 3
318,00. х 2 (кількість вагонів) х 5 (тариф) ,

господарський суд вважає, що позов
обґрунтований i підлягає задоволенню у
повному обсязі.

Твердження відповідача про те, що мала
місце переадресація вантажу є
безпідставним з огляду на наступне:

· відповідно до §3 ст.20 Угоди про
міжнародне залізничне сполучення
одержувач вантажу може здійснити зміни
договору перевезення тільки на вхідній
прикордонній станції держави
призначення і тільки тоді, коли вантаж
ще не відправлений з цієї станції. У
випадку, коли вантаж уже пройшов вхідну
прикордонну станцію, зміна договору
перевезення одержувачем здійснюється
тільки у відповідності з внутрішніми
правилами, які діють на залізниці
призначення;

· зміну договору перевезення до
моменту відправки вантажу з вхідної
прикордонної станції відповідач не
здійснив;

· згідно ст.44 Статуту
переадресацією є зміна станції
призначення вантажу, прийнятого до
перевезення, без зміни зазначеного у
накладній вантажоодержувача (аналіз
статей 43, 44, 45 Статуту залізниць України
дає підстави саме для такого висновку,
оскільки у випадку зміни і
вантажоодержувача, і станції
призначення такі б дії прямо
суперечили ст.43 Статуту);

· у спірному перевезенні Приватне
акціонерне товариства «Макіївкокс»
оформило новий комплект перевізних
документів, тобто фактично уклало
новий договір перевезення (ст.6
Статуту), а перед цим розкредитувало
вантаж, тобто прийняло вантаж від
перевізника за міжнародною
залізничною накладною і протягом 6-ти
днів володіло ним;

· згідно ст.5 Статуту залізниць
України Мінтранс на підставі Статуту
затверджує Правила перевезення
вантажів, частиною яких є Правила
переадресування вантажів і тому вони
не повинні суперечити правовим нормам,
зазначеним у самому Статуті, зокрема
ст.ст.43, 44, 45 Статуту залізниць України;

Заперечення відповідача і іншій
частині судом до уваги не прийняті,
оскільки

· залізниця попутної станції не
зобов'язана викликати представника
вантажовідправника для здійснення
переважування вагону з вантажем;

· відповідно до ст.122 Статуту
залізниць України штраф стягується не
з особи, яка визначала масу вантажу, а
яка є відправником вантажу за
накладною;

· факт перевищення
вантажопідйомності спірних вагонів
внаслідок значних опадів належним
чином не підтверджений і згідно
комерційного акту під час перевірки
маси вантажу на станції призначення,
яка мала місце 30.09.2013р., тобто через 2
тижні після відправки зі станції
Макіївка, розбіжностей з комерційним
актом виявлено не було, тобто вантаж
одержувачу був виданий саме за вагою,
зазначеною у комерційному акті. До того
ж за спірною відправкою відповідачем
було здано до перевезення 6 вагонів, а
претензії щодо маси вантажу на станції
Нижньодніпровськ-Вузол
Придніпровської залізниці були
пред'явлені тільки до двох вагонів
(ніяких доказів противного
відповідачем суду надано не було), у той
час якщо б під час спірного перевезення
йшли великі дощі, на чому наполягає
відповідач, то збільшення маси вантажу
у зв'язку зі збільшенням вмісту вологи
у вугіллі мало відбутись в усіх 6-ти
вагонах і приблизно в однаковій мірі
(усі вагони були вантажопідйомністю
70т), чого у дійсності не було.

Клопотання відповідача про зменшення
розміру штрафу судом залишено без
задоволення, так як:

- відповідач не довів винятковість
випадку;

- зменшувати у виняткових випадках
розмір штрафу є правом, а не обов'язком
суду;

- розмір штрафу за дане правопорушення
визначений Кабінетом Міністрів
України і підстав вважати його
надмірно великим у порівнянні з
допущеним правопорушенням у суду не
має;

- ст.122 Статуту залізниць України не
пов'язує стягнення штрафу з наявністю
(відсутністю) наслідків у перевізника
від неправильності відомостей,
зазначених у накладній, чи з наявністю
вини вантажоодержувача;

- вірно зазначати у перевізних
документах масу вантажу є обов'язком
вантажовідправника, який передбачений
нормативними актами, а не зобов'язанням
у розумінні ст.173 Господарського
кодексу України і глави 47 Цивільного
кодексу України.

При прийнятті рішення судом також була
врахована і та обставина, що
завантаження відповідачем спірних
вагонів понад їх вантажопідйомність
загрожувала безпеці руху..

Судові витрати в межах, встановлених
законодавством, покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст.24, 118, 122,
129 Статуту залізниць України, Правил
оформлення перевізних документів та
керуючись ст.ст.49, 82- 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Макіївкокс» (86106, Донецька
область, м. Макіївка, вул. Горького, 1, п/р
1891 в Донбаській філії ПАТ
«Кредитпромбанк» м. Донецька, МФО 335593,
) на користь Державного
підприємства "Придніпровська
залізниця" (49600, м. Дніпропетровськ, пр.
К.Маркса, 108, п/р 2 в
Дніпропетровській філії АБ
„Експрес-банк", МФО 306964, код ЕДРПОУ
01073828) 33 180,00грн. штрафу, 1 827,00грн. на
відшкодування витрат по оплаті
судового збору.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його прийняття, а у разі подання
апеляційної скарги - після розгляду
справи апеляційною інстанцією, якщо
його не скасовано.

Апеляційна скарга подається через
місцевий господарський суд, який
розглянув справу, протягом 10 днів з дня
прийняття рішення місцевим
господарським судом.

Суддя
В.І. Матюхін

Повний текст рішення складено 03.04.2014р.

Надруковано примірників:

1 - до справи;

1 - позивачу;

1 - відповідачу.

Вик:

Тел.381-91-18