ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2014 р.
Справа № 5015/5352/11

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого судді
Орищин Г.В.

суддів
Галушко Н.А.

Давид Л.Л.

розглянув апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Ельпласт-Україна» від 10.02.14р. б/н

на ухвалу господарського суду
Львівської області від 05.02.2014р. про
заміну сторони виконавчого
провадження (заявник в суді першої
інстанції - товариство з обмеженою
відповідальністю «Факторингова
компанія «Омега», м.Київ)

у справі № 5015/5352/11

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Приватні інвестиції», м.Київ

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Ельпласт-Україна», с.Нове Село
Городоцького району Львівської обл.

про стягнення 4265978,88 грн.

за участю представників:

- від позивача - Шев'як О.В.,

- від відповідача - не з'явився,

- від ТзОВ «ФК «Омега» - Косован
І.М., Дужич Л.С.

Права та обов'язки сторін, передбачені
ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 05.02.2014р. у справі
№5015/5352/11 (головуючий суддя Бортник О.Ю.,
судді Козак І.Б., Шпакович О.Ф.)
задоволено заяву товариства з
обмеженою відповідальністю
«Факторингова компанія «Омега» (надалі
- ТзОВ «ФК «Омега») та замінено
стягувача, вказаного у наказі суду від
01.02.2013р., з товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Приватні інвестиції» (надалі - ТзОВ
«ФК «Приватні інвестиції») на ТзОВ «ФК
«Омега».

Виносячи ухвалу, суд першої інстанції
керувався ст.25 ГПК України та ст.8
Закону України «Про виконавче
провадження», а також тією обставиною,
що між вищеназваними підприємствами
було укладено договір факторингу,
відповідно до якого відбулась уступка
права вимоги ТзОВ «ФК «Приватні
інвестиції» до відповідача у даній
справі за невиконаними зобов'язаннями
згідно кредитного договору №8/02/08 від
23.04.2008р. на користь ТзОВ «ФК «Омега».

Дану ухвалу оскаржив відповідач,
просив її скасувати та відмовити в
задоволенні заяви ТзОВ «ФК «Омега» про
заміну сторони виконавчого
провадження. Обґрунтовуючи свою
позицію, скаржник зазначив, зокрема, що
звертатися до господарського суду із
заявою про заміну сторони виконавчого
провадження може лише державний
виконавець, сторони та представники
сторін; правонаступництво на користь
ТзОВ «ФК «Омега» відбулось до
відкриття виконавчого провадження; в
матеріалах справи є договір факторингу
згідно якого ТзОВ «ФК «Приватні
інвестиції» продали своє право вимоги
до ТзОВ «Ельпласт-Львів», а не ТзОВ
«Компанія «Ельпласт-Україна».

Заперечуючи вимоги апеляційної скарги,
ТзОВ «ФК «Омега» подало відзив, в якому
просило ухвалу місцевого
господарського суду залишити без змін,
а також зазначило, що відповідно до
вимог ст.106 ГПК України оскаржувана
ухвала не відноситься до переліку
ухвал, які можуть бути оскаржені окремо
від рішення господарського суду. Окрім
того, відповідно до положень ч.5 ст.8
Закону України «Про виконавче
провадження» право звернутися до суду
із заявою про заміну сторони
виконавчого провадження має також
заінтересована сторона, а не лише
державний виконавець, чи сторони у
справі.

Відповідач явку повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, хоча належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду
справи, що підтверджується поштовим
повідомленням про вручення ухвали суду
від 28.02.2014р. за його адресою (а.с. 137, том
3). Оскільки в справі достатньо
матеріалів для розгляду апеляційної
скарги по суті, за відсутності
клопотань про відкладення розгляду
справи, судова колегія вважає за
можливе розглядати апеляційну скаргу
без представника відповідача.

З матеріалів справи та апеляційної
скарги вбачається наступне:

Рішенням господарського суду
Львівської області від 01.02.2013р. у справі
№5015/5352/11, залишеним без змін постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 21.05.2013р., позов
задоволено частково та стягнуто з ТзОВ
«Ельпласт-Львів» на користь ТзОВ «ФК
«Приватні інвестиції» 3846248,75 грн.
строкової заборгованості по кредиту,
131529,75 грн. простроченої заборгованості
по кредиту, 231093,70 грн. прострочених
відсотків за користування кредитними
коштами, 33148,12 грн. строкової
заборгованості по відсотках за
користування кредитними коштами, 3000
грн. простроченої заборгованості по
комісії за управління кредитом, 4029,99
грн. пені за несвоєчасне повернення
тіла кредиту, 10249,04 грн. пені за
несвоєчасне погашення відсотків за
користування кредитними коштами, 1488,80
грн. пені за несвоєчасну сплату комісії
за управління кредитом, а також 25468,97
грн. державного мита та 235,71 грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу. У задоволенні решти
позовних вимог відмовлено (а.с. 67-71, 131-136
том 2).

07.06.2013р. на виконання вищезазначеного
рішення суду, місцевим господарським
судом було видано накази (а.с. 140, 141, том
2).

20.01.2014р. старшим державним виконавцем
ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області
Денисяком Т.Г. відкрито виконавче
провадження ВП№41548285 про примусове
виконання наказу господарського суду
Львівської області №5015/5352/11 від 07.06.2013р.
(а.с. 60-62, том 2).

11.10.2013р. між ТзОВ «ФК «Приватні
інвестиції» (клієнт) та ТзОВ «ФК
«Омега» (фактор) було укладено договір
факторингу № 10/О (надалі - договір
факторингу), відповідно до п.1.1 якого
фактор зобов'язується передати грошові
кошти в сумі, визначеній п.2.1 цього
договору, в розпорядження клієнта за
плату, а клієнт зобов'язується
відступити фактору права вимоги до
ТзОВ «Ельпласт-Львів» за його
невиконаними зобов'язаннями, що
виникли відповідно до умов кредитного
договору №8/02/08, укладеного 23.04.2008р. між
ТзОВ «Ельпласт-Львів» і ВАТ
«Кредобанк» (надалі - кредитний
договір), на суму 4267522,95 грн. та права
вимоги до ТзОВ «Ельпласт-Львів», які
виникнуть у майбутньому відповідно до
умов кредитного договору, а також усі
права вимоги за усіма зобов'язаннями,
що забезпечують належне виконання ТзОВ
«Ельпласт-Львів» умов кредитного
договору (а.с. 63-66, том 3).

Вищенаведені обставини стали
підставою для звернення ТзОВ «ФК
«Омега» із заявою про заміну сторони у
виконавчому провадженні.

Судова колегія, заслухавши пояснення
сторін, оцінивши подані сторонами
докази на відповідність їх фактичним
обставинам і матеріалам справи, вважає,
що підстави для задоволення
апеляційної скарги та, відповідно,
скасування оскаржуваної ухвали -
відсутні, з огляду на наступне:

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги),
а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора в зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно п. 3.1. договору факторингу, права
вимоги, передбачені п.1.1. цього
договору, переходять від клієнта до
фактора у день оплати останнім повної
суми, передбаченої п. 2.1. цього договору,
яка погоджується сторонами у
додатковому договорі до нього.

Факт переходу права вимоги,
передбаченого п. 1.1. договору
факторингу підтверджується платіжним
дорученням № 157 від 13.11.2013р. (а.с. 98, том 3)
про сплату усієї суми коштів,
передбаченої додатковим договором від
11.10.2013р. до договору факторингу (а.с. 99,
том 3).

Відповідно до ч. 1 ст. 25 ГПК України у
разі смерті або оголошення фізичної
особи померлою, припинення діяльності
суб'єкта господарювання шляхом
реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, перетворення), заміни кредитора
чи боржника в зобов'язанні, а також в
інших випадках заміни особи у
відносинах, щодо яких виник спір,
господарський суд залучає до участі у
справі правонаступника відповідної
сторони або третьої особи на будь-якій
стадії судового процесу. Усі дії,
вчинені в судовому процесі до вступу у
справу правонаступника, обов'язкові
для нього так само, як вони були
обов'язкові для особи, яку
правонаступник замінив. Про заміну або
про відмову заміни сторони чи третьої
особи її правонаступником
господарський суд виносить ухвалу.

Частиною 5 ст. 8 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
у разі вибуття однієї із сторін
державний виконавець з власної
ініціативи або за заявою сторони, а
також сама заінтересована сторона
мають право звернутися до суду із
заявою про заміну сторони її
правонаступником.

За таких обставин, висновок суду першої
інстанції про те, що правонаступник
кредитора мав право звертатись до суду
із заявою про заміну сторони
виконавчого провадження з наданням
йому статусу сторони виконавчого
провадження є обґрунтованим, а доводи
апелянта про неможливість звернення
ТзОВ «ФК «Омега» із такою заявою є
безпідставними, оскільки заявник, в
розумінні ст.8 Закону України «Про
виконавче провадження», є
заінтересованою стороною і має право
на таке звернення.

Вказане також підтверджується
правовою позицією Верховного Суду
України, яка викладена в його постанові
від 20.11.2013р. у справі №6-122цс13.

Відповідачем не обґрунтовано, яким
чином на законність оскаржуваної
ухвали впливає та обставина, що
правонаступництво на користь ТзОВ «ФК
«Омега» відбулось до відкриття
виконавчого провадження, а стосовно
доводів апелянта про те, що договір
факторингу стосувався не його, а
ТзОВ«Ельпласт-Львів», то такі
спростовуються наступним.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 11.04.2013р. ТзОВ
«Ельпласт-Львів» (відповідач у даній
справі) був замінений його
правонаступником -ТзОВ «Компанія
«Ельпласт-Україна» (а.с. 120-121, том 2). При
цьому суд виходив із наявного в
матеріалах справи статуту ТзОВ
«Компанія «Ельпласт-Україна», в якому
зазначено, що ТзОВ «Компанія
«Ельпласт-Україна» є правонаступником
ТзОВ «Ельпласт-Львів» за
зобов'язаннями, які виникли внаслідок
виконання кредитного договору №8/02/08
від 23.04.2008р. (а.с. 92-117, том 2).

Щодо тверджень позивача, що ухвала суду
першої інстанції від 05.02.2014р. про заміну
сторони виконавчого провадження не
відноситься до переліку ухвал, які
можуть бути оскаржені окремо від
рішення господарського суду, а отже не
підлягає апеляційному оскарженню,
судова колегія зазначає таке.

Відповідно до ст.ст. 55, 124, 129 Конституції
України, кожен має право будь-якими не
забороненими законом засобами
захищати свої права і свободи від
порушень і протиправних посягань.
Юрисдикція судів поширюється на всі
правовідносини, що виникають у державі,
а одними з основних засад судочинства
є, зокрема, забезпечення апеляційного
та касаційного оскарження рішення
суду.

Ухвали місцевого господарського суду
про заміну сторони її правонаступником
впливають на виконання судових рішень
та забезпечення відновлення прав,
захищених судом. Тоді як перегляд
судових рішень в апеляційному порядку
гарантує відновлення порушених прав і
охоронюваних законом інтересів осіб.

Вказане також узгоджується також із
ст.ст. 2, 3, 7, 8 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів", ст. 13
Конвенції про захист прав людини і
основних свобод та правовою позицією
Вищого господарського суду України,
викладеною у постанові від 27.03.2013р. у
справі №5/5007/17/11.

Відповідно до ст.ст. 33, 43 ГПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, судова колегія,
прийшла до висновку про
обґрунтованість оскаржуваної ухвали,
як такої, що прийнята відповідно до
обставин та матеріалів справи з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Судові витрати по апеляційній скарзі, в
порядку ст.49 ГПК України, слід покласти
на скаржника.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський
апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду
господарського суду Львівської
області від 05.02.2014р. у справі № 5015/5352/11
залишити без змін, а апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Ельпласт-Україна» - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Справу повернути в місцевий
господарський суд.

Повний текст постанови складений
21.03.2014р.

Головуючий суддя
Орищин Г.В.

суддя
Галушко Н.А.

суддя
Давид Л.Л.