ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" березня 2014 р.Справа № 916/398/14

За позовом: Чорноморського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері Одеської області в
інтересах держави в особі Державного
підприємства „Одеський морський
торговельний порт";

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача: Регіональне відділення Фонду
державного майна України в Одеській
області;

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю „НОВОЛОГ";

про розірвання договору оренди
державного нерухомого майна,
зобов'язання повернення майна та
стягнення 5290687,23грн.

Суддя Власова С.Г.

Предстаники:

Від прокурора: Гончарова А.М. (за
посвідченням);

Від позивача: Струкова К.О. (за
довіреністю);

Від відповідача: Любошець О.І. (за
довіреністю);

Від третьої особи: Петрова О.С. (за
довіреністю).

Суть спору: 07.02.2014р. за вх.суду№385/14
Чорноморський прокурор з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері Одеської області в інтересах
держави в особі Державного
підприємства „Одеський морський
торговельний порт" звернувся до
господарського суду Одеської області з
позовом до відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю „НОВОЛОГ"
та просить:

- розірвати договір оренди державного
нерухомого майна, укладений між
Державним підприємством „Одеський
морський торговельний порт" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю „НОВОЛОГ" №КД-4364 від
01.03.2003р.;

- зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю „НОВОЛОГ" повернути
до Державного підприємства „Одеський
морський торговельний порт" майно, що
було передано Товариству з обмеженою
відповідальністю „НОВОЛОГ" згідно
додатку №1 до договору №КД-4364 від
01.03.2003р. за актом приймання-передавання
майна, а саме: склад №10 Платоновського
молу (інв.№062500) (будинок складу
-22280,00кв.м., АПК - 1296,00кв.м.), будинок
механізації (інв.№066551)
-адміністративно-побутовий комплекс
(288,00кв.м.), будинок механізації
(інв.№066551) - ремонтні бокси (624,00кв.м.),
будинок механізації (інв.№066551)
-електроцех (302,00кв.м.), будинок
механізації (інв.№066551) - зварювальне
господарство (162,00кв.м.), відкритий
вантажний склад №13 (інв.№062503)
-(14425,00кв.м.), прикордонна складська
площа причалу №12 (інв.№062504) (1736кв.м.),
площа в районі їдальні (інв.№062521)
(3620,00кв.м.), відкритий вантажний склад
№9-10 (інв.№062525) (7355,00кв.м.), відкритий
вантажний склад Азіатська (інв.№062526)
(3291,00кв.м.), відкритий вантажний склад
причалу №11 (інв.№062528) (2942кв.м.), склад
металу в тилу складу №8 (інв.№062531)
(5290,00кв.м.), склад металу 1816-1 (інв.№065516)
(12560кв.м.), покриття в тилу механізації
(інв.№066576) (2109,00кв.м.), автодорога
(інв.№068549) (2884,00кв.м.), дорога (інв.№068551)
(1318,00кв.м.), забір у переїзду ж/д
(інв.№062561) (84,00кв.м.), технологічна
територія, що не ввійшла в складську
(12132кв.м.). склад №10 Платонівського молу
(інв.№062500), загальною вартістю
57959857,28грн.

- стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю „НОВОЛОГ"
заборгованість у сумі 5290687,23грн. з яких
5167005,49грн. основного боргу, 100491,41грн.
штрафних санкцій, 23190,33грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 10.02.2014р. було порушено
провадження у справі, присвоєно №916/398/14
та залучено до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Регіональне
відділення Фонду державного майна
України в Одеській області.

17.03.2014р. за вх.суду№2-1077/14 Позивач ДП
„Одеський морський торговельний порт"
звернулося до суду з клопотанням в
порядку п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України про
припинення провадження у справі в
частині позовних вимог щодо стягнення
з Відповідача заборгованості у сумі
5290687,23грн. з яких 5167005,49грн. основного
боргу, 100491,41грн. штрафних санкцій,
23190,33грн. 3% річних у зв'язку із
погашенням відповідачем боргу у
повному обсязі.

Прокурор та Позивач проти припинення
провадження у справі в частині
позовних вимог щодо стягнення з
Відповідача заборгованості у сумі
5290687,23грн. з яких 5167005,49грн. основного
боргу, 100491,41грн. штрафних санкцій,
23190,33грн. 3% річних у зв'язку із
погашенням відповідачем боргу у
повному обсязі не заперечують , на
позовних вимогах в частині розірвання
договору та повернення майна
наполягають.

Відповідач проти позову заперечує про
що, 27.02.2014р. за вх.суду№5063/14 надав відзив
на позовну заяву.

Третя особа яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача Регіональне відділення Фонду
державного майна України в Одеській
області позовні вимоги підтримує, але
письмових пояснень суду не надано.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд
встановив наступне:

01.10.2003р. між Державним підприємством
„Одеський морський торговельний порт"
(Позивач, Орендодавець) та
Українсько-австрійсько-німецьким
спільним підприємством „НОВОЛОГ"
(правонаступником якого є ТОВ
„НОВОЛОГ") (Відповідач, Орендар) було
укладено договір оренди нерухомого
державного майна №КД-4364, відповідно до
умов якого Орендодавець передав, а
Орендар прийняв в строкове платне
користування нерухоме майно, що
знаходиться на балансі Орендодавця, з
метою використання у господарській
діяльності, а саме, для надання
комплексу
навантажувально-розвантажувальних
робіт на території та акваторії
Одеського морського торговельного
порту.

Перелік об'єктів, що входять до
орендованого майна та його вартість
наведені у додатку №1 до договору (п.1.2.
договору).

Згідно п.2.1. договору, вступ Орендаря у
користування майном настає з моменту
підписання сторонами договору та акту
приймання-передачі вказаного майна
(додаток №1), що є невід'ємною частиною
договору.

Розмір орендної плати за перший місяць
оренди визначається шляхом
коригування розміру орендної плати за
базовий місяць на індекс інфляції за
період з першого числа наступного за
базовим місяцем до останнього числа
першого місяця оренди (п.3.1. договору).

Відповідно до п. 3.2. договору, орендна
плата перераховується Орендарем
Орендодавцю щомісячно не пізніше
останнього дня наступного місяця, за
який сплачується орендна плата, згідно
рахунку Орендодавця.

Орендна плата розраховується з
урахуванням щомісячного індексу
інфляції. Розподіл орендної плати між
Орендодавцем та Держбюджетом
виконується у співвідношенні: 30% - до
Держбюджету, 70% - Орендодавцю згідно
чинного законодавства України.

Орендна плата, перерахована
несвоєчасно або не в повному обсязі,
підлягає індексації і стягується
Орендодавцем та до Держбюджету у
співвідношенні, обумовленому п. 3.2.
договору, відповідно до чинного
законодавства з урахуванням пені в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, діючої на дату нарахування пені,
від суми заборгованості, з урахуванням
індексації за кожний день
прострочення, включаючи день оплати
(п.3.4. договору).

Розмір орендної плати неодноразово
змінювався шляхом укладання між
сторонами додаткових угод до договору
оренди.

Договір укладений строком на 20 років
(додаткова угода від 30.05.2006р.).

Прокурор та Позивач зазначають, що
Відповідачем було порушено істотні
умови договору щодо сплати орендної
плати за користування державним
майном, яке обліковується на балансі
Одеського порту, а саме не було
проведено оплату за надані послуги по
наступним рахункам Позивача: №251359 від
08.10.2013 р. на суму 1716608,56грн.; №251469 від
06.11.2013р. на суму 1723474,99грн.; №251578 від
08.12.2013 р. на суму 1726921,94грн. на загальну
суму 5167005,49грн., що є підставою для
звернення до суду з позовом про
розірвання договору та повернення
майна та стягнення заборгованості у
сумі 5290687,23грн.

Відповідач проти позовних вимог
заперечує, посилаючись на те, що
заборгованість у сумі 5290687,23грн. була
погашена у повному обсязі, що
підтверджується наданими копіями
платіжних доручень №2 та від 25.02.2014р. на
суму 123681,74грн. та №3 від 25.02.2014р. на суму
5167005,49грн.

Крім того Відповідач заперечує проти
позовних вимог щодо розірвання
договору та повернення майна та
стверджує, що порушення Відповідачем
умов договору не може бути визнане
істотним у розумінні ст. 651 Цивільного
кодексу України, оскільки Відповідачем
усунута шкода, яка могла б бути завдана
порушенням договору, Позивач не був
позбавлений того на що він
розраховував при укладанні договору
отримавши орендну плату у повному
обсязі та компенсацію у вигляді сплати
нарахованих штрафних санкцій та 3%
річних.

Відповідач зазначає, що Позивачем не
було реалізоване право на розірвання
договору в позасудовому порядку
відповідно до ст.782 Цивільного кодексу
України.

Досліджуючи матеріали справи,
аналізуючи норми чинного
законодавства, що стосується суті
спору, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права в разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути: визнання
права; визнання правочину недійсним;
припинення дії, яка порушує право;
відновлення становища, яке існувало до
порушення; примусове виконання
обов'язку в натурі; зміна
правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади
або органу місцевого самоврядування,
їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.175 Господарського
кодексу України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управлена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

У відповідності до ст. 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України
передбачено, що відповідно до статті 6
Цивільного кодексу України сторони є
вільними в укладанні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи між
01.10.2003р. між ДП „Одеський морський
торговельний порт" та ТОВ „НОВОЛОГ"
було укладено договір оренди
нерухомого державного майна №КД-4364,
відповідно до умов якого у строкове
платне користування було передано
нерухоме майно, що знаходиться на
балансі Орендодавця, з метою
використання у господарській
діяльності, а саме, для надання
комплексу
навантажувально-розвантажувальних
робіт на території та акваторії
Одеського морського торговельного
порту.

Договір укладено строком на 20 років
відповідно до укладеної між сторонами
додаткової угоди від 30.05.2006р.

На виконання умов договору Позивач
передав відповідачу нерухоме майно
визначене у додатку №1 до договору
оренди.

Розмір орендної плати за перший місяць
оренди визначається шляхом
коригування розміру орендної плати за
базовий місяць на індекс інфляції за
період з першого числа наступного за
базовим місяцем до останнього числа
першого місяця оренди (п.3.1. договору).

Відповідно до п. 3.2. договору, орендна
плата перераховується Орендарем
Орендодавцю щомісячно не пізніше
останнього дня наступного місяця, за
який сплачується орендна плата, згідно
рахунку Орендодавця.

Орендна плата розраховується з
урахуванням щомісячного індексу
інфляції. Розподіл орендної плати між
Орендодавцем та Держбюджетом
виконується у співвідношенні: 30% - до
Держбюджету, 70% - Орендодавцю згідно
чинного законодавства України.

Орендна плата, перерахована
несвоєчасно або не в повному обсязі,
підлягає індексації і стягується
Орендодавцем та до Держбюджету у
співвідношенні, обумовленому п. 3.2.
договору, відповідно до чинного
законодавства з урахуванням пені в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, діючої на дату нарахування пені,
від суми заборгованості, з урахуванням
індексації за кожний день
прострочення, включаючи день оплати
(п.3.4. договору).

Розмір орендної плати неодноразово
змінювався шляхом укладання між
сторонами додаткових угод до договору
оренди.

Як свідчать матеріали справи,
укладений між ДП „Одеський морський
торговельний порт" та ТОВ „НОВОЛОГ"
було укладено договір оренди
нерухомого державного майна №КД-4364 за
своєю правовою природою відноситься до
договорів найму, різновидом якого є
оренда. Приймаючи до уваги, що майно,
яке виступає предметом договору,
належить до державної власності, до
спірних правовідносин застосовуються
також норми Закону України "Про оренду
державного та комунального майна".

Згідно до п. п.1,2 ст. 762 Цивільного
кодексу України за користування майном
з наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.
Плата за користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 18
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна" орендар
зобов'язаний вносити орендну плату
своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до п. п. 1,2 ст. 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання
-відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Відповідач, в порушення умов
укладеного договору оренди,
несвоєчасно та не в повному обсязі
сплачував орендну плату у зв'язку з чим
на час звернення до суду (станом на
07.02.2014р.) у ТОВ „НОВОЛОГ" виникла
заборгованість з орендної плати в сумі
5 167 005,49грн.

За неналежне виконання Відповідачем
зобов'язань за договором в частині
сплати орендної плати Позивачем були
нараховані штрафні санкції у сумі
100491,41грн. та 3% річних у сумі 23190,33грн.

В ході розгляду справи Відповідачем
було повністю сплачено заборгованість
з орендної плати з урахуванням
штрафних санкцій та 3% річних, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи платіжними дорученнями №2, №3
від 25.02.2014р. у зв'язку з чим позивач
звернувся до суду з клопотанням про
припинення провадження у справі в
частині стягнення з відповідача
заборгованості у сумі 5 290 687,23грн. з
яких 5 167 005,49грн. основного боргу, 100
491,41грн. штрафних санкцій, 23 190,33грн. 3%
річних.

Відповідно до п. 1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України,
господарський суд припиняє
провадження у справі у випадку,
зокрема, відсутності предмету спору.

Враховуючи, що ТОВ „НОВОЛОГ" повністю
сплачена заборгованість перед
Позивачем у сумі 5 290 687,23грн. з яких 5 167
005,49грн. основного боргу, 100 491,41грн.
штрафних санкцій, 23 190,33грн. 3% річних.,
провадження у справі в цій частині
підлягає припиненню за відсутністю
предмету спору.

Щодо вимог Чорноморського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері Одеської області в
інтересах держави в особі Державного
підприємства „Одеський морський
торговельний порт" про розірвання
договору оренди та зобов'язання
повернення майна слід зазначити
наступне.

Статтею 188 Господарського кодексу
України зазначено, що розірвання
господарських договорів допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Сторона договору, яка вважає за
необхідне розірвати договір, повинна
надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором. Сторона договору,
яка одержала пропозицію про розірвання
договору, у двадцятиденний строк після
одержання пропозиції повідомляє другу
сторону про результати її розгляду. У
разі, якщо сторони не досягли згоди
щодо розірвання договору або у разі
неодержання відповіді у встановлений
строк з урахуванням часу поштового
обігу, заінтересована сторона має
право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін договір оренди може
бути розірвано достроково у разі
невиконання сторонами своїх
зобов'язань та з інших підстав,
передбачених законодавчими актами
України.

Вимоги Чорноморського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері Одеської області в
інтересах держави в особі Державного
підприємства „Одеський морський
торговельний порт" в частині
розірвання договору оренди нерухомого
державного майна №КД-4364 від 01.10.2003р.
обґрунтовані істотним порушенням умов
даного договору з боку ТОВ «НОВОЛОГ» з
посиланням на ст. 651 Цивільного кодексу
України.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема,
припинення зобов'язання внаслідок
розірвання договору.

Згідно ст. 291 Господарського кодексу
України договір оренди може бути
розірваний за згодою сторін. На вимогу
однієї із сторін, договір оренди може
бути достроково розірваний з підстав,
передбачених Цивільним кодексом
України для розірвання договору найму,
в порядку, встановленому статтею 188
цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 651
Цивільного кодексу України, договір
може бути змінено або розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або
законом. Як вбачається із змісту ч. 2 ст.
651 ЦК України, чинним законодавством
України під істотним розуміється таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладені договору.

Проте як свідчать матеріали справи ТОВ
„НОВОЛОГ" у повному обсязі сплатило
позивачеві всі кошти включаючи орендну
плату, штрафні санкції та 3% річних.
Тобто Позивач отримав все на що він
розраховував при укладені договору.

Пунктом 10.3. договору оренди
встановлено, що договір може бути
розірваний достроково у випадках: за
згодою сторін, за рішенням
господарського суду, в разі загибелі
орендованого майна, в разі
дострокового припинення дії договору
та в інших випадках, передбачених
чинним законодавством України.

Як встановлено матеріалами справи,
згоди на дострокове розірвання
договору оренди ТОВ „НОВОЛОГ" не
надавало, орендоване майно не знищене,
договір є чинним та не припинив свою
дію.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
При цьому, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
В свою чергу, доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Прокурором та позивачем у розумінні
ст.ст. 32-33 ГПК України належним чином не
доведено істотних порушень
відповідачем умов договору оренди, що б
привели до негативних наслідків для
орендодавця, внаслідок яких останній
значною мірою був б позбавлений того,
на що він розраховував при укладенні
договору оренди.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає,
що в даному випадку наявність
непогашеної заборгованості із
орендної плати не може бути підставою
для розірвання договору оренди на
вимогу прокурора та Позивача виходячи
з приписів ст.651 ЦК України.

Тим більше, що на момент вирішення
спору сума заборгованості з орендної
плати є погашеною у добровільному
порядку з боку ТОВ „НОВОЛОГ" з
урахуванням штрафних санкцій, що
взагалі свідчить про усунення
обставин, покладених прокурором та
Позивачем в обґрунтування заявлених
позовних вимог про розірвання договору
оренди нерухомого державного майна
№КД-4364 від 01.10.2003р.

За таких обставин суду дійшов висновку
про відсутність правових підстав для
розірвання укладеного між сторонами по
справі договору оренди нерухомого
державного майна №КД-4364 від 01.10.2003р., у
зв'язку з чим, позовні вимоги
Чорноморського прокурора з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері Одеської області в інтересах
держави в особі Державного
підприємства „Одеський морський
торговельний порт" задоволенню не
підлягають.

Оскільки ТОВ „НОВОЛОГ" є належним
користувачем спірного нерухомого
майна, суд не вбачає підстав для
задоволення позовних вимог щодо
зобов'язання Відповідача повернути
орендоване майно.

Враховуючи викладене, оцінюючи докази
у справі в їх сукупності,
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
провадження у справі в частині
стягнення з Відповідача
заборгованості у сумі 5290687,23грн. з яких
5167005,49грн. основного боргу, 100491,41грн.
штрафних санкцій, 23190,33грн. 3% річних
слід припинити в порядку п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК
України за відсутності предмету спору,
а у задоволенні позовних вимог в
частині розірвання договору оренди
нерухомого державного майна №КД-4364 від
01.10.2003р. укладеного між Державним
підприємством „Одеський морський
торговельний порт" та Товариством з
обмеженою відповідальністю „НОВОЛОГ"
та зобов'язання повернення
орендованого майна - слід відмовити.

Приймаючи до уваги, що спір між
сторонами виник внаслідок
неправильних дій відповідача, витрати
по сплаті судового збору за позовні
вимоги щодо стягнення заборгованості у
сумі 5290687,23 грн. покладаються на
відповідача, відповідно до ст.ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 44, 49, п.1-1 ч.1 ст.80, ст.ст.82-85 ГПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Провадження у справі в частині
позовних вимог Чорноморського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері Одеської
області в інтересах держави в особі
Державного підприємства „Одеський
морський торговельний порт" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю „НОВОЛОГ" про
стягнення заборгованості у сумі
5290687,23грн. з яких 5167005,49грн. основного
боргу, 100491,41грн. штрафних санкцій,
23190,33грн. 3% річних -припинити.

2. В решті позову відмовити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю „НОВОЛОГ" (65026, м.
Одеса, Митна площа, 1, ) на
користь Державного бюджету України (р/р
3008, одержувач ГУДКС України в
Одеській області, , банк
одержувача ГУДКС України в Одеській
області, МФО 828011, код бюджетної
класифікації 22030001, код ЄДРПОУ
господарського суду Одеської області
03499997) 10580/десть тисяч п'ятсот
вісімдесят/грн. 12коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене шляхом подання апеляційної
скарги до Одеського апеляційного
господарського суду, яка подається
через місцевий господарський суд
протягом 10-денного строку з моменту
складення та підписання повного тексту
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо не
буде подано апеляційну скаргу. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 24.03.2014р.

.

Суддя
Власова С.Г.