РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2014 р.
Справа № 918/1978/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючої судді
Олексюк Г.Є.

суддів
Гудак А.В.

суддів
Сініцина Л.М.

при секретарі судового засідання
Юрчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача Публічне
акціонерне товариство "Рівневтормет"
на рішення господарського суду
Рівненської області від 28.01.14 р.

у справі № 918/1978/13 (суддя Павленко Є.В. )

позивач Публічне акціонерне
товариство "Рівневтормет"

відповідач Публічне акціонерне
товариство "Рівнеобленерго"

про стягнення в сумі 62 663 грн. 70 коп.

за участю представників сторін:

позивача - Панасюк Я.М.,голова правління

відповідача - Піхоцький
А.Л.,представник,довіреність в справі

Судом роз'яснено представникам сторін
права та обов'язки, передбачені ст.ст.20,
22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не поступало, заяв про
відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Рівневтормет» звернулося до
господарського суду Рівненської
області з позовом про стягнення з
публічного акціонерного товариства
«Рівнеобленерго», з врахуванням заяви
про зменшення позовних вимог від
28.01.2014р., 42 493,20 грн. збитків.

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 28 січня 2014
року у справі № 918/1978/13 (суддя Павленко
Є.В.) відмовлено ПАТ» Рівневтормет» у
задоволенні позову про стягнення з
публічного акціонерного товариства
«Рівнеобленерго» 42 493,20 грн. збитків.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, господарський суду Рівненської
області керувався положеннями ст. ст.
216, 224 ГК України, ст.ст.22, 623 ЦК України,
Законом України "Про
електроенергетику" від 30 вересня 2002
року № 37/66 та прийшов до висновку, що
позивачем не було доведено належними
та достатніми доказами обставин,
викладених у позовній заяві(наявності
договірних відносин з іншими
суб'єктами господарювання щодо
поставки вищезазначеного
металобрухту, а також документів, які б
підтверджували факт стягнення з
позивача штрафних санкцій чи понесення
останнім інших негативних наслідків,
спричинених неналежним виконанням
своїх зобов'язань щодо поставки
вищенаведеного металобрухту
контрагентам (господарських договорів
тощо). Крім того, суд вказав, що наявні у
матеріалах справи документи не
підтверджують розмір понесених
позивачем збитків, а лише визначають
виробничі потужності ПАТ
"Рівневтормет", а також розцінки даного
підприємства на металобрухт, а тому
відсутні правові підстави для
задоволення позовних вимог.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
публічне акціонерне товариство
«Рівневтормет» звернулось до
Рівненського апеляційного
господарського суду із апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
судове рішення та прийняте нове, яким
позовні вимоги ПАТ «Рівневтормет»
задоволити повністю. В обґрунтування
вимог апеляційної скарги посилається
на порушення норм матеріального права
та процесуального права, а також
вказує, що обставини і факти, які
викладені в рішенні суду, є такими, що
не відповідають дійсним обставинам
справи. Зокрема, зазначає, що
відповідач мав можливість забезпечити
енергопостачання позивача за
допомогою інших ліній електропередач,
однак, місцевим господарським судом
вказані обставини не були взяті до
уваги.

ПАТ «Рівнеобленерго» подало відзив на
позов, в якому вважає рішення суду
першої інстанції законним та
обґрунтованим, а подану скаргу
безпідставною. Зазначає, що
призупинення передачі електроенергії
було проведено з об'єктивних причин на
дозволений проміжок часу. Вказує, що ні
діюче законодавство, ні умови договору
не покладають на відповідача обов'язку
негайно відновлювати
електропостачання споживачам III
категорії надійності, яким є позивач.
Крім того, відповідач не міг відновити
передачу електроенергії по інших
схемах, оскільки вони є недіючими.
Також звертає увагу, що позивач не
надав доказів, які підтверджують
розмір заявлених збитків.

Представником апелянта поданий
уточнюючий розрахунок розміру збитків
, відповідно до якого він зазначає, що
розмір заподіяних збитків становить
42 493,20 грн.

У судовому засіданні представник
апелянта підтримав вимоги скарги,
просить рішення господарського суду
Рівненської області від 28 січня 2014
року у справі № 918/1978/13 скасувати та з
врахуванням заяви про зменшення
розміру позовних вимог стягнути з ПАТ
« Рівнеобленерго» завдані збиткі в
розмірі 42493,20 грн.

Представник позивача заперечив проти
задоволення апеляційної скарги з
підстав, викладених у відзиві. Просив
рішення господарського суду
Рівненської області у даній справі
залишити без змін, а апеляційну скаргу
залишити без задоволення.

Відповідно до статті 101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі. У
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу.

Заслухавши пояснення представників
сторін , обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
повноту з'ясування та доведеність всіх
обставин, що мають значення для справи,
дослідивши правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права при винесенні оскарженого
рішення , судова колегія вважає, що
апеляційна скарга ПАТ « Рівневтормет»
не підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
30.09.2002 року між відкритим акціонерним
товариством «ЕЙ-І-ЕС Рівнеенерго»,
правонаступником якого згідно п. 1.1
Статуту ПАТ «Рівнеобленерго» є
відповідач, (далі -енергопостачальна
організація») та акціонерним
товариством «Рівневтормет» (далі
-споживач) було укладено договір про
постачання та користування
електричною енергією № 37/66, відповідно
до умов п.п. 2.1, 2.2 якого протягом усього
терміну дії Договору
енергопостачальна організація
поставляє договірний обсяг
електроенергії, що купує в енергоринку,
з врахуванням коректувань, а споживач
приймає через приєднану мережу всю
відпущену електроенергію і вчасно її
оплачує. Згідно п. 5.3.2 договору
енергопостачальна організація
зобов'язується забезпечувати
надійність відпуску електроенергії по
своїх мережах відповідно до фактично
існуючої і сформованої у споживача
категорії надійності схеми
енергопостачання за умови дотримання
споживачем «Правил влаштування
електроустановок» (ПВЕ) і технічних
умов.

У випадку настання форс-мажорних
обставин енергопостачальна
організація може зробити перерву в
подачі, повне чи часткове припинення
або обмеження подачі електроенергії
споживачу з наступним повідомленням
споживача в порядку, встановленому в
договорі. Енергопостачальна
організація, якщо вона виконала
передбачені нормативними документами
умови введення обмежень і/чи
відключень споживача від джерел
електропостачання, не несе
відповідальності за можливі наслідки,
пов'язані з відключенням споживача
(п.п. 7.3, 7.6 договору).

Відповідальність сторін визначена
розділом 8 договору. Так, згідно п. 8.1.1
договору у випадку перерви постачання
електроенергії, припинення чи
обмеження подачі електричної енергії і
потужності, не передбачених договором,
з вини енергопостачальної організації,
енергопостачальна організація
відшкодовує збитки, заподіяні
споживачу неправомірними діями. Розмір
і факт нанесення збитків визначається
комісією в складі зацікавлених сторін
із залученням незалежних експертів.

Енергопостачальна організація не несе
матеріальної відповідальності перед
споживачем за перерву в подачі, повне
чи часткове припинення або обмеження
подачі електроенергії споживачу, а
також подачі електроенергії
неналежної якості, що призвело цим до
негативних наслідків у випадках, коли
це було викликано, зокрема,
форс-мажорними обставинами (п. 8.6
договору).

Договір набирає сили з 00.00 годин 09.09.2002р.
і діє до 24.00 31.12.2003р. і виконання
сторонами своїх зобов'язань по всіх
пунктах даного договору. Договір
вважається продовженим на той же
термін і на тих же умовах, у випадку,
якщо за шістдесят календарних днів до
дати закінчення терміну дії договору,
буде відсутня заява однієї зі сторін
про припинення чи зміну договору по
закінченню терміну його дії (п.п. 14.1, 14.2
договору).

Згідно додатку № 5 до договору ПАТ
«Рівневтормет» належить до III
категорії надійності
електроспоживання.

Відповідно до матеріалів справи
29.11.2013р. до чергового диспетчера ПАТ
«Рівнеобленерго» надійшло
повідомлення про виявлення аварійної
ситуації на трансформаторній
підстанції 484, що підтверджується
записом в оперативному журналі
відповідача № 7.

У зв»язку з чим, 29.11.2013р. о 09:45 год. на
території ПАТ «Рівневтормет» була
відключена подача електроенергії, про
що свідчать акт, складений технічним
директором Панасюк Р.Я., начальником
Рівненського цеху Корнелюк В.П.,
в.о.начальника цеху ТШВ Білоус А.В. та
відомості в оперативному журналі
відповідача № 7.

Подача електроенергії на
трансформаторну підстанцію ТП-46
відновлена 29.11.2013р. о 14:55, про що
вищевказаними особами складено акт від
29.11.2013р.

Вважаючи, що вищевказаними діями
відповідача позивачу були заподіяні
збитки, останній просить стягнути їх в
судовому порядку. При цьому, на
підтвердження розміру заподіяних
збитків позивачем подані в матеріали
справи документи, які підтверджують
закупівельну ціну металобрухту та ціну
реалізації продуктів його переробки
(видаткова накладна № ВМ-000104 від
31.10.2013р., накладна № 6139 від 24.12.2013р.,
приймально-здавальний акт № 080 на брухт
та відходи чорних металів від 24.12.2013р.,
норми виробітку і відрядні розцінки на
переробку, навантажування та
розвантажування вторинних- чорних
металів по АТ «Рівневтормет»).

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції виходив із того, що
відповідачем не були порушені
договірні зобов'язання, оскільки при
ліквідації наслідків аварії останній
діяв належним чином та у встановлений
нормативними приписами строк виконав
покладені на нього обов'язки. Також
позивачем не доведено належними та
допустимими доказами розміру
заявлених до стягнення збитків.

Колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
погоджується із висновками суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного
кодексу України особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є: втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода). Збитки
відшкодовуються у повному обсязі, якщо
договором або законом не передбачено
відшкодування у меншому або більшому
розмірі.

Статтею 224 Господарського кодексу
України прередбачено учасник
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено. Під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, в тому числі
відшкодування збитків.

Згідно, ст. 614 ЦК України особа, яка
порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.
Відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання.

Таким чином, для застосування такої
міри відповідальності, як стягнення
збитків, потрібна наявність усіх
елементів складу цивільного
правопорушення, а саме: протиправної
поведінки, збитків, причинного зв'язку
між протиправною поведінкою боржника
та збитками, вини. За відсутності хоча б
одного з цих елементів
цивільно-правова відповідальність не
настає.

При цьому, на позивача покладається
обов'язок довести наявність збитків,
протиправність поведінки заподіювача
збитків та причинний зв'язок такої
поведінки із заподіяними збитками. В
свою чергу, відповідач повинен довести,
що в його діях відсутня вина у
заподіянні збитків.

Згідно п. 11.5 Правил користування
електричною енергією, затверджених
постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
від 31.07.1996р. № 28, електропередавальна
організація не несе відповідальності
за майнову шкоду, заподіяну споживачу
або третім особам, внаслідок
переривання або обмеження обсягу
передачі електричної енергії, які
викликані, зокрема, перервами в
передачі електричної енергії на час,
який встановлений ПУЕ для відповідної
категорії з надійності
електропостачання струмоприймачів
споживача, зазначеної в договорі.

Згідно додатку № 5 до договору ПАТ
«Рівневтормет» належить до III
категорії надійності
електроспоживання.

Приписами п. 1.2.20 Правил улаштування
електроустановок передбачено, що час
переривання електропостачання для
електроприймачів 3 категорії
надійності не повинен перевищувати 1
доби.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, 29.11.2013р. наслідки аварії в
електромережах ПАТ «Рівневтормет» на
трансформаторній підстанції 484 були
ліквідовані працівниками відповідача
менше, ніж через 5 годин після
виникнення аварійної ситуації,
передача електричної енергії на
підприємство позивача була відновлена,
що підтверджується відомостями, які
містяться в актах відповідача про
відновлення електропостачання, в
оперативному журналі ПАТ
«Рівнеобленерго».

Таким чином, місцевим господарським
судом обґрунтовано та правомірно
зазначено про відсутність вини
відповідача у понесенні позивачем
збитків, в зв'язку з тим, що ПАТ
«Рівнеобленерго» при ліквідації
наслідків аварії в електромережах ПАТ
«Рівневтормет» діяло у відповідності з
приписами чинного законодавства.

Також колегія суддів погоджується із
висновком місцевого господарського
суду щодо недоведеності розміру
заподіяних збитків, зважаючи на
відсутність в матеріалах справи
належних та допустимих доказів, які б
підтверджували наявність договірних
відносин з іншими суб'єктами
господарювання щодо поставки
металобрухту, тощо.

Отже, висновок суду першої інстанції
щодо відмови в позові відповідає
приписам законодавства та обставинам
справи.

Щодо доводів, викладених в апеляційній
скарзі ПАТ «Рівневтормет» з приводу
можливості забезпечення
енергопостачання позивача за
допомогою інших ліній електропередач,
колегія суддів зазначає, що згідно
поданих пояснень ПАТ «Рівнеобленерго»
інші лінії електропередач, по яким може
здійснюватись енергопостачання
позивача, виведені з ладу, тому
передача електроенергії по даних
схемах є неможливою. Позивачем не
подано в матеріали справи належних та
допустимих доказів, які б
підтверджували технічну справність та
можливість забезпечення позивача
електроенергією через інші лінії
електропередач.

Крім того, колегією суддів
враховується, що нормами чинного
законодавства України та умовами
договору про постачання та
користування електричною енергією
№37/66 від 30.09.2002р. не передбачено
обов'язку відповідача негайно
відновлювати електропостачання
споживачам, що належать до III категорії
надійності.

В силу ст.ст. 33, 38, 43,47 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
коли кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень, а
суд, оцінивши подані по справі докази
за своїм внутрішнім переконанням, яке
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, повинен
прийняти рішення за результатами
обговорення усіх цих обставин.

Апеляційний господарський суд вважає,
що судом першої інстанції в порядку
статті 43 Господарського
процесуального кодексу України
всебічно, повно і об'єктивно досліджено
матеріали справи та вірно
застосовані норми процесуального і
матеріального права, у зв'язку з чим
відсутні правові підстави для
задоволення апеляційної скарги ПАТ»
Рівневтормет» та скасування чи зміни
рішення господарського суду
Рівненської області від 28 січня 2014
року у справі № 918/1978/13.

Судовий збір за подачу апеляційної
скарги у зв»язку з відмовою в її
задоволенні на підставі ст. 49 ГПК
України покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49,99,101,103,105 ГПК
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Рівненської області від 28 січня 2014 року
у справі № 918/1978/13 залишити без змін,а
апеляційну скаргу ПАТ " Рівневтормет"
залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуюча суддя
Олексюк Г.Є.

Суддя
Гудак А.В.

Суддя
Сініцина Л.М.