ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
РІШЕННЯ

?03? квітня 2014 року
справа № 927/141/14

Позивач: Публічне акціонерне
товариство «БАНК «ТАВРИКА» 01135, м. Київ,
вул..Дмитрівська,92-94 Відповідач:
Приватне акціонерне товариство
«Чернігівський ЯНТАР» 14006, м. Чернігів,
пр-т Миру,19 Про стягнення 165 689 888,36 грн.

Суддя Н.О.Скорик

Представники сторін:

Від позивача : Пасацький Ю.О.
довіреність № б/н від 17.03.2014
представник

Від відповідача : не з'явився ( Полозов
К.П. довіреність № б/н від 27.12.2013
представник, присутній в судовому
засіданні 18.03.2014)

Суть спору:

Публічним акціонерним товариством
«БАНК «ТАВРИКА» подано позов до
Приватного акціонерного товариства
«Чернігівський ЯНТАР» про стягнення 125
000 000,00 грн. боргу по кредиту, наданому
згідно договору про надання
відновлювальної відкличної кредитної
лінії № 28-02-12-КЛ від 28.02.2012 р., 38 509 582,23
грн. заборгованості по процентам за
період з 28.02.2012 по 29.01.2014, утому числі 32
756 157,57 грн. - сума несплачених своєчасно
процентів, 5 753 424,66 грн. процентів за
користування кредитом, 2 180 306,13 грн. пені
по простроченим процентам за період з
30.01.2013 по 29.01.2014 за рахунок грошових
коштів чи будь-якого іншого майна.

В судовому засіданні 18.03.2014 представник
позивача подав заяву про уточнення
позовних вимог, в якій просить в
резолютивній частині позовної заяви
слова « чи будь-якого іншого майна,
виявленого державним виконавцем під
час виконання судового рішення»
виключити. Справа розглядається з
урахуванням поданої заяви.

Відповідач відзив на позов не надав в
судовому засіданні представник
відповідача проти суми позовних вимог
не заперечив, суму боргу визнав.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши представників
сторін, суд

Встановив:

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

28 лютого 2012 року між сторонами був
укладений договір про надання
відновлювальної відкличної кредитної
лінії № 28-02-12-КЛ, згідно п. 1 якого банк
відкриває відповідачу (позичальнику)
відновлювальну відкличну кредитну
лінію з лімітом в сумі 106000000,00грн.,
терміном користування з 28.02.2012р. по
20.02.2015р. (включно), цільове використання
кредиту - поповнення обігових коштів
(здійснення господарської діяльності
згідно статуту), за користування
кредитами встановлюється плата в
розмірі 20% процентів річних.

В подальшому між сторонами були
укладені додаткові угоди до договору
№ 28-02-12-КЛ від 28.02.2012р.
Відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 5
від 02.07.2012р. до договору № 28-02-12-КЛ від
28.02.2012р., пункт 1.4. договору було
викладено в наступній редакції: за
користування кредитами встановлюється
плата в розмірі 28% процентів річних.

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 6
від 30.07.2012р. до договору № 28-02-12-КЛ: банк
відкриває позичальнику відновлювальну
відкличну кредитну лінію з лімітом в
сумі 125000000,00грн., терміном користування
з 28.02.2012р. по 20.02.2015р. (включно).

Як передбачено п. 2.1.2. договору №
28-02-12-КЛ від 28.02.2012р., банк зобов'язаний
надавати позичальнику кредит протягом
терміну та в розмірах вказаних в п. 1.1.,
шляхом перерахування кредиту згідно
письмових заявок позичальника.

Як свідчать матеріали справи, позивач
виконав взяті на себе зобов'язання і
перерахував позичальнику (відповідачу)
125000000,00грн. на кредитний рахунок
відповідача, який відкритий в ПАТ «Банк
«Таврика» та зазначений в п. 2.1.1.
Договору про надання відновлювальної
відкличної кредитної лінії № 28-02-12-КЛ
від 28.02.2012р., з призначенням платежу -
надання траншу за договором № 28-02-12-КЛ
від 28.02.12р.

Отже, позивачем було здійснено
позичальнику кредитування на загальну
суму 125000000,00 грн., що визнається
відповідачем.

Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного
кодексу України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі, що були передані йому
позикодавцем) та сплатити відсотки за
користування коштами у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 3.1.2. договору про
надання відновлювальної відкличної
кредитної лінії № 28-02-12-КЛ від 28.02.2012р.,
позичальник зобов'язується повернути
заборгованість за цим договором згідно
розділу 4 цього договору.

Згідно п. 4.1. договору № 28-02-12-КЛ від
28.02.2012р., позичальник здійснює
повернення кредиту на відкритий йому
позичковий рахунок, має право
повертати кредит частинами в межах
строку користування кредитом або в
кінці строку, зазначеного в п. 1.1.
договору.

Відповідно до п. 4.2. договору про
надання відновлювальної відкличної
кредитної лінії № 28-02-12-КЛ від 28.02.2012р.,
нарахування процентів починається з
дня перерахування кредиту з
позичкового рахунку і продовжується до
закінчення строку дії кредитного
договору відповідно до п. 1.1., причому
день видачі кредиту та його повернення
вважається одним днем. Проценти за
користування кредитом нараховуються
щомісячно, за період з першого
календарного дня поточного місяця до
останнього календарного дня поточного
місяця включно, а в останній місяць
строку користування кредитом - до дня
погашення заборгованості за кредитом,
визначеного у п. 1.1. кредитного договору
включно. При цьому проценти за
користування кредитом в іноземній
валюті нараховуються з розрахунку за
фактичну кількість днів користування
кредитом, виходячи з 360 днів у році. При
розрахунку плати за користування
кредитом в національній валюті
приймається місяць, що дорівнює
календарній кількості днів, та рік, що
дорівнює 365 днів (високосний 366 днів).
Нарахування процентів здійснюється на
фактичний залишок кредитної
заборгованості на позичковому рахунку
позичальника.

Пунктом 4.3. договору про надання
відновлювальної відкличної кредитної
лінії № 28-02-12-КЛ від 28.02.2012р.
передбачено, що проценти за
користування кредитом в поточному
календарному місяці позичальник
щомісячно сплачує на рахунок в АТ
«Таврика» до передостаннього робочого
дня (включно) місяця, наступного за
розрахунковим, та в останній день
повернення кредиту.

Відповідно до п. 4.6. договору про
надання відновлювальної відкличної
кредитної лінії № 28-02-12-КЛ від 28.02.2012р.,
при здійсненні платежів за
простроченою заборгованістю по
кредиту та процентах, позичальник в
першу чергу сплачує проценти за
користування кредитом, потім -
заборгованість за кредитом, в останню
чергу погашаються нараховані штрафні
санкції (якщо існують). При сплаті
позичальником заборгованості в іншому
порядку, банк має право самостійно
розподілити сплачену суму і направити
її на погашення боргу відповідно до
цього пункту.

Згідно п. 5.1. договору про надання
відновлювальної відкличної кредитної
лінії № 28-02-12-КЛ від 28.02.2012р.,
забезпеченням своєчасного повернення
кредиту, сплати процентів за
користування кредитом, а також
можливої неустойки, що витікає з цього
договору, зокрема, є іпотека нежилого
приміщення - магазину «Янтар»,
розташованого за адресою: м. Чернігів,
пр-т Миру, буд. 19, заставною вартістю
19092500,00 грн..

Відповідно до ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори), за винятком
встановлених рішенням третейського
суду, під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

Рішенням господарського суду
Чернігівської області від 10.06.2013 р. по
справі № 927/500/13 задоволено в повному
обсязі вимоги за позовом ПАТ «БАНК
«ТАВРИКА» до ПрАТ «Чернігівський
Янтар», присуджено до стягнення з
Приватного акціонерного товариства
«Чернігівський Янтар» (код 01554120) на
користь Публічного акціонерного
товариства «БАНК «ТАВРИКА» (код 19454139) -
заборгованість в сумі 143876452,25грн., з
яких 125000000,00грн. заборгованість по
кредиту; 18439182,22 грн. заборгованість по
процентам, з яких 14315894,55 грн. - сума
несплачених своєчасно процентів та
4123287,67 грн. - сума нарахованих процентів
за користування кредитом за період з
01.03.13р. по 12.04.13р. включно; 437270,03 грн.
заборгованість по сплаті пені по
простроченим процентам, звернувши
стягнення на предмет іпотеки, згідно
Іпотечного договору від 28.02.2012 року (зі
змінами і доповненнями), а саме, на
нерухоме майно - нежилі приміщення,
розташовані за адресою Чернігівська
область, м. Чернігів, проспект Миру,
будинок 19, загальною площею 1438,1 кв.м.:
приміщення магазину ювелірних виробів,
магазину непродовольчих товарів: у
підвалі „1-1"-„1-17", „2-1"-„2-10", площею 468,3
кв.м., на першому поверсі „1-1"-„1-7",
„2-1"-"2-19", „3-1" площею 470,3 кв.м., по
другому поверху"1-1"-„1-10" площею 499,5кв.м.,
яке належить Приватному акціонерному
товариству «Чернігівський Янтар» на
праві власності, шляхом набуття права
власності Публічним акціонерним
товариством «Банк «ТАВРИКА» на предмет
іпотеки з початковою ціною предмета
іпотеки, яка визначена на підставі
оцінки, яка надана суб'єктом оціночної
діяльності ТОВ "Е.Р.С.Т.Е." від 29.05.13р. в
розмірі 6608000,00 грн.

Рішення не оскаржувалось і набрало
законної сили 25.06.2013 р.

Позивачем зараховано вартість
предмета іпотеки 7929600 грн. з ПДВ (6608000
грн. без ПДВ) в рахунок погашення боргу
по процентах, визначених вищевказаним
судовим рішенням. По решті непокритих
за рахунок предмета іпотеки грошовим
коштам, визначеним вищевказаним
судовим рішенням такими, що підлягають
стягненню, заявлено позивачем даний
позов про стягнення за рахунок
грошових коштів.

Відповідно до ст. 7 Закону України « Про
іпотеку» за рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Пунктом 41 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, від 30.03.2012, № 5 "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин" передбачено,
що при вирішенні спору про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
дати оцінку співмірності суми
заборгованості за кредитом та вартості
іпотечного майна, якщо допущене
боржником або іпотекодавцем, якщо він є
відмінним від боржника, порушення
основного зобов'язання чи іпотечного
договору не завдає збитків
іпотекодержателю і не змінює обсяг
його прав.

Оскільки вказане положення закону є
оціночним, то суд має належним чином
його мотивувати, співставити обставини
зі змістом цього поняття, визначитись,
чи не суперечить його застосування
загальному змісту та призначенню
права, яким урегульовано конкретні
відносини (зокрема, про право на
першочергове задоволення вимог за
рахунок предмета застави), та врахувати
загальні засади цивільного
законодавства - справедливість,
добросовісність та розумність (пункт 6
частини першої статті 3 ЦК).

З врахуванням вищезазначеного,
встановлення судом по даній справі та
рішенням господарського суду
Чернігівської області від 10.06.2013 по
справі 927/500/13 факту наявності
заборгованості відповідача по сплаті
кредиту, процентів та необхідної до
сплати суми пені за прострочку сплати
процентів ( 125000000,00 грн. боргу по
кредиту, 10509582,00 грн. боргу по процентах,
нарахованих за період з 28.02.2012 по 12.04.2013),
несплати цих сум відповідачем як
грошовими коштами та непокритими за
рахунок предмета іпотеки, суд з
врахуванням вищевказаних норм та
загальних засад законодавства -
законності, справедливості,
добросовісності та розумності,
доходить висновку про правомірність
вимог позивача та задоволення позову
про стягнення цих сум за рахунок
грошових коштів.

Позивачем також нараховано та
пред'явлено за даним позовом вимоги про
стягнення 28000000,01 грн. заборгованості по
процентах, нарахованих за період з
13.04.2013 по 29.01.2014, що не були предметом
розгляду по справі 927/500/13 ( рішення
господарського суду Чернігівської
області від 10.06.2013), оскільки нараховані
пізніше, з яких 22246575,35 грн. сума
неоплачених своєчасно процентів,
нарахованих за період з 13.04.2013 по 30.11.2013
та 5753424,66 грн. - процентів за
користування кредитом за період з
01.12.2013р. по 29.01.2014.

Відповідно до п. 2.2.4 договору договору
про надання відновлювальної
відкличної кредитної лінії № 28-02-12-КЛ
від 28.02.2012р. банк має право стягнути
достроково з позичальника фактичну
суму заборгованості за кредитом, що
залишилась та процентам, які підлягали
сплаті за цим договором, при порушенні
позичальником будь-яких умов договору
та/або умов договору іпотеки
заставодавцем або при порушенні судом
справи про банкрутство позичальника
(заставодавців, поручителів, гарантів).
При цьому строк повернення кредитних
коштів вважається таким, що настав, а
вся заборгованість за цим договором
підлягає сплаті на десятий календарний
день від дати прострочення
позичальником будь-якої частини
грошового зобов'язання за цим
договором.

Сума 28000000,01 грн. процентів нарахована
правомірно, не сплачена відповідачем
на день розгляду спору не оспорюється
ним, отже підлягає стягненню.

Відповідно до п. 6.2. договору про
надання відновлювальної відкличної
кредитної лінії № 28-02-12-КЛ
від 28.02.2012р., за несвоєчасне погашення
заборгованості за цим договором,
зокрема наданого кредиту, процентів за
користування ним, позичальник сплачує
банку пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла в період
прострочення, від простроченої суми за
кожний день прострочення.

Позивачем на підставі п. 6.2 договору
нараховано та пред'явлено до стягнення
2 180 306,13 грн. пені за несвоєчасне
погашення заборгованості по процентам
в період з 30.01.2013 р. по 29.01.2014 р. Пеня
нарахована за період з 30.01.2013 по 12.04.2013
за прострочку оплати процентів, що були
предметом дослідження при винесенні
господарським судом Чернігівської
області рішення по справі 927/500/13 від
10.06.2013 не сплачена відповідачем як
грошовими коштами, так і за рахунок
предмета іпотеки. Сума 2180306,13 грн. пені
за прострочку сплати процентів
нарахована за період з прострочки
сплати з 30.01.2013 по 29.01.2014 з врахуванням
вимог ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу
України та в межах строків позовної
давності, не оспорюється відповідачем
і підлягає стягненню, а позов цій
частині вимог - задоволенню.

Судові витрати покладаються на
відповідача згідно ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст. 1054, 1048, 1049, 1056-1
Цивільного кодексу України ст.35, 75, 82-85,
Господарського процесуального кодексу
України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

1. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Чернігівський Янтар», код
01554120, 14006, м. Чернігів, пр.-т Миру,19 (з будь
-якого рахунку, виявленого державним
виконавцем під час виконання судового
рішення) на користь Публічного
акціонерного товариства «БАНК
«ТАВРИКА», код 19454139, 01135, м. Київ, вул..
Дмитрівська,92-94 (к/р 1 в ГУ НБУ по м.
Києву і Київській області, МФО 32100,00 грн. заборгованості по кредиту,
38509582,23 грн. заборгованості по
процентах, 2180306,13 грн. пені.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Чернігівський Янтар», код
01554120, 14006, м. Чернігів, пр.-т Миру,19 (р з
будь -якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
судового рішення) в доход державного
бюджету (р. 3002, отримувач УК у м.
Чернігові/м.Чернігів/22030001, банк
отримувача ГУДКСУ у Чернігівській
області, МФО 853592, код 38054398, призначення
платежу : ?судовий збір, код 03500068, пункт
2?) 73080 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 07.04.2014 р.

Суддя
Н.О. Скорик