ГОСПОДАРСЬКИЙ С У Д
Кіровоградської області
У Х В А Л А

21 березня 2014 року
Справа № 912/970/13

Господарський суд Кіровоградської
області в складі судді Тимошевської
В.В., розглянувши скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю фірма
"ЛАКС" № 177 від 25.02.2014 на рішення
державного виконавця органу державної
виконавчої служби у справі № 912/970/13

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю фірма "ЛАКС",
Чернігівська область, м. Ніжин

до відповідача: комунального
підприємства "Міська комунальна аптека
№ 1", Кіровоградська область, м.
Олександрія

про стягнення 163110,69 грн.,

представники:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - участі не брали;

від відділу ДВС Олександрійського
міськрайонного управління юстиції -
участі не брали,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Кіровоградської області від 15.08.2013 у
справі №912/970/13 позовні вимоги
товариства з обмеженою
відповідальністю фірма "ЛАКС" (надалі -
ТОВ фірма "ЛАКС") задоволено повністю. З
комунального підприємства "Міська
комунальна аптека № 1" на користь ТОВ
фірма "ЛАКС" стягнуто 163110,69 грн.
заборгованості, з них: 134700,49 грн.
основного боргу, 1470,10 грн. пені, 26940,10
грн. процентів за користування чужими
коштами, а також 3262,21 грн. судового
збору.

02.09.2013 на виконання вищевказаного
рішення видано відповідний наказ.

28.02.2014 на адресу господарського суду
надійшла скарга ТОВ фірма "ЛАКС" №177 від
25.02.2014 на дії органу ДВС, відповідно до
якої скаржник просить:

- постанову старшого державного
виконавця Бевз Лариси Вікторівни від
08.02.2014 року про повернення виконавчого
документа стягувачеві у виконавчому
провадженні №39806295 відділу ДВС
Олександрійського міськрайонного
управління юстиції визнати незаконною;

- зобов'язати старшого державного
виконавця Бевз Ларису Вікторівну
відділу ДВС Олександрійського
міськрайонного управління юстиції
вжити всіх, передбачених
законодавством України, заходів по
розшуку боржника, його майна та
реального виконання рішення суду.

Відповідно до частини 2 ст. 121-2
Господарського процесуального кодексу
України скарги на дії органів
Державної виконавчої служби
розглядаються господарським судом, про
час і місце якого повідомляються
ухвалою стягувач, боржник та орган
виконання судових рішень.

Ухвалою господарського суду від 03.03.2014
скарга ТОВ фірма "ЛАКС" №177 від 25.02.2014
призначена до розгляду в судовому
засіданні 21.03.2014.

В судове засідання 21.03.2014 представники
скаржника (ТОВ фірма "ЛАКС"),
відповідача (КП "Міська комунальна
аптека № 1") та відділу ДВС
Олександрійського міськрайонного
управління юстиції не з'явились.
Натомість, скаржником та органом ДВС
подано клопотання про розгляд скарги
за відсутності їхніх представників.
Крім того, органом ДВС на виконання
вимог ухвали суду надано заперечення з
приводу поданої скарги та засвідчені
копії матеріалів виконавчого
провадження (том ІІ а.с. 29-61).

Ухвала господарського суду від 03.03.2014,
яка надсилалась КП "Міська комунальна
аптека № 1" за наявною у справі адресою
(у т.ч. адреса реєстрації) повернута
органом поштового зв'язку з відміткою
"аптека закрита" (том ІІ а.с. 22).

Згідно пункту 3.9.1. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" якщо ухвалу
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

У відповідності до частини 2 ст. 121-2
Господарського процесуального кодексу
України неявка боржника, стягувача чи
представника органу Державної
виконавчої служби в судове засідання
не є перешкодою для розгляду скарги.

На підставі викладеного, господарський
суд розглядає скаргу ТОВ фірма "ЛАКС" в
судовому засіданні 21.03.2014 за
відсутності представників сторін і
відділу ДВС Олександрійського
міськрайонного управління юстиції.

Згідно поданої скарги ТОВ фірма "ЛАКС"
просить визнати незаконною постанову
від 08.02.2014 про повернення виконавчого
документа стягувачеві у виконавчому
провадженні № 39806295 відділу ДВС
Олександрійського міськрайонного
управління юстиції, вказуючи про
порушення державним виконавцем під час
винесення такої постанови вимог статей
6, 11, 40 Закону України "Про виконавче
провадження". В обґрунтування
зазначених порушень скаржник
посилається на те, що державним
виконавцем не проводилось жодних дій з
розшуку боржника та його майна,
постанова про повернення виконавчого
документа містить суперечливі
відомості.

Оцінивши наведені у скарзі доводи та
надані до справи матеріали виконавчого
провадження № 39806295 і заперечення
відділу ДВС Олександрійського
міськрайонного управління юстиції,
господарський суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 115 Господарського
процесуального кодексу України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження".

Виконання рішення господарського суду
провадиться на підставі виданого ним
наказу, який є виконавчим документом
(частина перша статті 116 названого
кодексу).

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про виконавче провадження" (Закон)
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України (ч. 1 ст. 2
Закону).

Примусове виконання рішень судів
України відбувається на основі
виконавчих документів, які є підставою
для відкриття державним виконавцем
виконавчого провадження і проведення
виконавчих дій. Такими документами є, у
тому числі, накази господарських судів
та інші документи, визначені у частині
другій статті 17 Закону України "Про
виконавче провадження".

З матеріалів справи слідує, що наказ
господарського суду, який видано 02.09.2013
на виконання рішення суду від 15.08.2013 у
даній справі про стягнення з КП "Міська
комунальна аптека № 1" на користь ТОВ
фірма "ЛАКС" 163110,69 грн. боргу,
пред'явлено стягувачем до виконання
відділу ДВС Олександрійського
міськрайонного управління юстиції.

Постановою від 17.09.2013 старшим державним
виконавцем Бевз Ларисою Вікторівною
відкрито виконавче провадження з
виконання зазначеного вище наказу
господарського суду за № 39806295 (том ІІ
а.с. 33).

Згідно постанови органу ДВС від 25.09.2013
виконавче провадження № 39806295 об'єднано
у зведене виконавче провадження з
виконавчим провадженням № 37744575 по
виконанню наказу господарського суду
від 21.11.2012 у справі № 5013/1153/12 про
стягнення з КП "Міська комунальна
аптека № 1" на користь ТОВ "БаДМ" боргу
(том ІІ а.с. 34 на звороті). Загальна сума
зведеного виконавчого провадження
склала 407703,63 грн.

08.02.2014 постановою старшого державного
виконавця відділу ДВС
Олександрійського міськрайонного
управління юстиції Бевз Л.В. наказ
господарського суду Кіровоградської
області від 02.09.2013 у справі №912/970/13 про
стягнення з КП "Міська комунальна
аптека № 1" на користь ТОВ фірма "ЛАКС"
163110,69 грн. боргу повернуто ТОВ фірма
"ЛАКС" з підстав того, що "по місцю
реєстрації КП "Міська комунальна
аптека № 1" відсутня, кошти на рахунках
відсутні, згідно відомостей
реєструючих органів за боржником
відсутнє рухоме та нерухоме майно,
господарська діяльність на даний час
призупинена." (том ІІ а.с. 10, 36).

Названа постанова про повернення
виконавчого документа стягувачеві від
08.02.2014 містить посилання на п. 5 ч. 1 ст. 47,
ст. 50 Закону України "Про виконавче
провадження", отримана ТОВ фірма "ЛАКС"
21.02.2014 (том ІІ а.с. 26) та є предметом
оскарження згідно поданої скарги.

Пункт 5 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про
виконавче провадження", з посиланням на
який винесено постанову, встановлює, що
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у результаті
вжитих державним виконавцем заходів
неможливо встановити особу боржника,
з'ясувати місцезнаходження боржника -
юридичної особи, місце проживання,
перебування боржника - фізичної особи
(крім випадків, коли виконанню
підлягають виконавчі документи про
стягнення аліментів, відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, у зв'язку з
втратою годувальника, а також
виконавчі документи про відібрання
дитини, за якими мають бути стягнуті
кошти чи інше майно, та інші виконавчі
документи, що можуть бути виконані за
безпосередньої участі боржника).

Отже, за вказаною нормою підставою для
повернення виконавчого документа є
неможливість з'ясування
місцезнаходження боржника - юридичної
особи у результаті вжитих державним
виконавцем заходів.

Таким чином, зазначені в постанові від
08.02.2014 мотиви повернення виконавчого
документа з підстав відсутності майна
боржника не відповідають вказаним у
постанові посиланням на п. 5 ч. 1 ст. 47
Закону.

Стаття 40 Закону України "Про виконавче
провадження" та частина 2 п. 3.12 розділу
3 Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від
02.04.2012 № 512/5, визначає дії, які державний
виконавець повинне здійснити у разі
розшуку боржника.

Так, згідно ч.2 ст. 40 Закону України "Про
виконавче провадження" розшук боржника
- юридичної особи та іншого майна
боржника організовує державний
виконавець. Розшук оголошується
відповідно за місцем виконання рішення
або за останнім відомим місцем
проживання, перебування,
місцезнаходженням боржника чи
місцезнаходженням його майна, або за
місцем проживання (місцезнаходженням)
стягувача.

За умовами частини 2 п. 3.12 розділу 3
Інструкції з організації примусового
виконання рішень організацію розшуку
боржника - юридичної особи та майна
боржника чи інформації про місце
отримання боржником доходів державний
виконавець здійснює шляхом
направлення запитів до органів
державної податкової служби, Державної
реєстраційної служби України, банків,
Державної автомобільної інспекції
Міністерства внутрішніх справ України,
Державної казначейської служби
України, Державного агентства
земельних ресурсів, бюро технічної
інвентаризації, нотаріату, органів
статистики тощо або перевірки
інформації за даними електронних баз
даних та реєстрів, що містять
інформацію про майно чи доходи
боржника, а також за даними інших
джерел інформації як офіційних, так і
неофіційних (засобів масової
інформації, мережі Інтернет тощо). Крім
того, державний виконавець здійснює
вихід за місцезнаходженням (місцем
проживання) боржника.

Як вбачається з пояснень державного
виконавця та наданих до справи
матеріалів виконавчого провадження,
запити стосовно виявлення рахунків
боржника, наявності автотранспорту,
вихід за місцезнаходженням боржника
здійснено державним виконавцем до
відкриття виконавчого провадження №
39806295 (том ІІ а.с. 29-61).

Доказів, щоб підтверджували здійснення
заходів щодо розшуку боржника та його
майна з направленням запитів до
відповідних органів після 17.09.2013 (з дати
відкриття виконавчого провадження №
39806295) матеріали справи не містять. Лише
звернення органу ДВС до міського
голови Олександрійської міської ради
від 27.11.2013 із запитом з приводу майна,
яке знаходиться на балансі КП "Міська
комунальна аптека № 1" (том ІІ а.с. 60).

Виконавче провадження № 39806295 з
виконання наказу у даній справі
об'єднано у зведене виконавче
провадження з виконавчим провадженням
№ 37744575 за постановою державного
виконавця від 25.09.2013, однак за
положеннями частини 2 ст. 30 Закону
України "Про виконавче провадження"
строк здійснення зведеного
виконавчого провадження обчислюється
з моменту приєднання до такого
провадження останнього виконавчого
документа та діє шість місяців,
протягом яких повинні бути здійснені
виконавчі дії з виконання рішення.

Крім того, до матеріалів справи не
надано доказів вжиття державним
виконавцем заходів з розшуку саме
боржника - КП "Міська комунальна аптека
№ 1", тоді як оскаржувана постанова
винесена з посиланням виключно на п. 5 ч.
1 ст. 47 Закону України "Про виконавче
провадження".

До того ж, в порушення частини 2 ст. 47
Закону України "Про виконавче
провадження" докази складення
державним виконавцем акта про
наявність обставин, що стали підставою
для повернення виконавчого документа
згідно оскаржуваної постанови, в
матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вищевикладене та те, що
державний виконавець зобов'язаний
здійснювати необхідні заходи щодо
своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання рішення, у спосіб і
порядок, визначені виконавчим
документом (ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" ), а відповідно
до пункту 5 частини 1 ст. 47 Закону
України "Про виконавче провадження"
виконавчий документ, прийнятий
державним виконавцем до виконання,
повертається стягувачеві лише якщо у
результаті вжитих державним
виконавцем заходів неможливо
встановити особу боржника, з'ясувати
місцезнаходження боржника - юридичної
особи, що не доведено матеріалами
справи, з огляду на приписи ч. 2 ст. 40
Закону України "Про виконавче
провадження", та ч. 2 п. 3.12 розділу 3
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, господарський суд
дійшов висновку, що державним
виконавцем при винесенні постанови від
08.02.2014 про повернення виконавчого
документа стягувачеві порушено
наведені вище норми Закону.

На підставі викладеного, господарський
суд визнає доводи ТОВ фірма "ЛАКС"
правомірними, а скаргу в частині
визнання незаконною постанови
старшого державного виконавця Бевз
Лариси Вікторівни від 08.02.2014 про
повернення виконавчого документа
стягувачеві у виконавчому провадженні
№ 39806295 відділу ДВС Олександрійського
міськрайонного управління юстиції
такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно наступної вимоги скаржника -
зобов'язати старшого державного
виконавця Бевз Ларису Вікторівну
відділу ДВС Олександрійського
міськрайонного управління юстиції
вжити всіх, передбачених
законодавством України, заходів по
розшуку боржника, його майна та
реального виконання рішення суду,
господарський суд зазначає наступне.

Як роз'яснено в пункті 9.13. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 17.10.2012 N 9 "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України"
за результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій, зокрема,
господарський суд зобов'язує орган
державної виконавчої служби здійснити
певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав.

Між тим, у поданій скарзі не зазначено
які конкретні дії господарський суд
має зобов'язати вчинити орган ДВС. Крім
того, за приписами ст. ст. 11, 30 Закону
України "Про виконавче провадження",
державний виконавець здійснює
виконавчі дії у процесі здійснення
виконавчого провадження до його
завершення, тобто - до повернення
виконавчого документа стягувачу
згідно зі ст. 47 Закону.

У зв'язку з викладеним, до відновлення
виконавчого провадження № 39806295 в
порядку ст. 51 Закону України "Про
виконавче провадження" у
господарського суду відсутні правові
підстави зобов'язувати державного
виконавця вчиняти виконавчі дії у
завершеному виконавчому провадженні.

Враховуючи наведене, господарський суд
відмовляє в задоволенні скарги ТОВ
фірма "ЛАКС" в частині зобов'язати
старшого державного виконавця Бевз
Ларису Вікторівну відділу ДВС
Олександрійського міськрайонного
управління юстиції вжити всіх,
передбачених законодавством України,
заходів по розшуку боржника, його майна
та реального виконання рішення суду
господарський суд.

Додатково господарський суд звертає
увагу скаржника на норми частини 4 ст. 51
Закону України "Про виконавче
провадження", які передбачають, що у
разі відновлення виконавчого
провадження стягувач, якому повернуто
виконавчий документ, зобов'язаний у
тримісячний строк з дня надходження
постанови про відновлення виконавчого
провадження пред'явити його до
виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 86, 121-2 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

УХВАЛИВ:

Скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю фірма "ЛАКС" №177 від
25.02.2014 задовольнити частково.

Визнати незаконною постанову старшого
державного виконавця Бевз Лариси
Вікторівни від 08.02.2014 року про
повернення виконавчого документа
стягувачеві у виконавчому провадженні
№ 39806295 відділу ДВС Олександрійського
міськрайонного управління юстиції.

У задоволені скарги в іншій частині
відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її винесення та може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду в порядку,
визначеному Господарським
процесуальним кодексом України.

Належним чином засвідчені примірники
ухвали направити позивачу за адресою:
Чернігівська область, м. Ніжин, вул.
Московська, 54; відповідачу за адресою:
Кіровоградська область, м. Олександрія,
пл. Леніна, 7; Відділу ДВС
Олександрійського міськрайонного
управління юстиції за адресою: 28008,
Кіровоградська область, м. Олександрія,
вул. 6-го Грудня, 138 та Головному
управлінню юстиції у Кіровоградській
області за адресою: м.Кіровоград, пл.
Кірова, 1 (до відома).

Суддя
В.В.Тимошевська