м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/2078/14 07.04.14
За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Елітна механізація
будівництва»доПублічного
акціонерного товариства «Трест
«Київпідземшляхбуд-2»простягнення
Суддя Дупляк
Представники сторін:
від позивача: Пшенишна В.В., за
довіреністю,від відповідача: не
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Елітна механізація
будівництва» звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Публічного акціонерного
«Київпідземшляхбуд-2» про стягнення
Позовні вимоги мотивовано тим, що
відповідачем частково оплачено надані
позивачем послуги за умовами договору
№ 9/2012 на надання послуг по
експлуатації баштового крану типу Jaso-110
N на об'єкті: Будівництво житлового
фонду будинку з підземним паркінгом по
вул. Комбінатній, 25 у Дніпровському
районі м. Києва від 04.09.2012, у зв'язку з
чим позивач, керуючись ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України), ст. 193 Господарського кодексу
України (далі - ГК України), просить
стягнути з відповідача заборгованість,
яка відповідно до розрахунку позивача
склала 16.398,07 грн, з яких: 15.749,66 грн -
основний борг, 569,58 грн - 3 % річних та 78,75
грн - інфляційні втрати.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.02.2014 порушено провадження у
справі № 910/2078/14 та призначено до
розгляду на 03.03.2014.
Позивач 03.03.2014 через відділ канцелярії
суду подав суду лист № 03/03 від 03.03.2014
щодо відсутності справи з
господарського спору між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав, а також відсутність рішення
цих органів з такого спору.
Ухвалами суду розгляд справи
неодноразово відкладався.

У судовому засіданні 18.03.2014 представник
позивача надав письмові пояснення щодо
помилкового надання суду для долучення
до матеріалів справи платіжного
доручення № 5683 від 17.09.2013 замість
платіжного доручення № 5662 від 06.11.2012,
яке долучив до даного пояснення разом з
іншими додатковими документами.

У судовому засіданні 07.04.2014 представник
позивача наполягав на задоволенні
позовних вимог, позов просив
задовольнити, разом з цим надав суду
клопотання № 07/04 від 07.04.2014 про
долучення до матеріалів справи
додаткових документів.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, причин неявки
суду не повідомив, про час і місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

Підтвердженням належного повідомлення
відповідача про час і місце розгляду
даної справи є наявне в матеріалах
справи рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення.

У судовому засіданні 07.04.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на які
посилається позивач, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи,
04.09.2012 між відповідачем (далі - замовник)
та позивачем (далі - підрядник) було
укладено договір № 9/2012 на надання
послуг по експлуатації баштового крану
типу Jaso-110 N на об'єкті: Будівництво
житлового фонду будинку з підземним
паркінгом по вул. Комбінатній, 25 у
Дніпровському районі м. Києва (далі -
Договір), згідно з п. 1.1 якого предметом
договору є надання послуг по
експлуатації баштового крану Jaso-110 N
(зав. № 0212 виробництва Іспанія), який
належить замовнику на будівництві
житлового будинку за адресою: вул.
Комбінатна, 25 у Дніпровському районі
м. Києва.

Згідно з пп. 2.1.10 п. 2.1 Договору замовник
зобов'язався не пізніше 5 числа місяця,
наступного за звітним, підписувати
належним чином та повертати підряднику
щомісячні акти виконаних робіт.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Договору оплату
виконаних робіт замовник зобов'язався
проводити по діючих цінах, які на
період укладання Договору (без ПДВ)
склали: вартість 1 м/години
експлуатації баштового крану типу Jaso-110
N - 61-28; вартість монтажного баштового
крану типу Jaso-110 N - 38734-08; вартість
демонтажу баштового крану типу Jaso-110 N -
25624-72; вартість одного нарощування башт.
крану типу Jaso-110 N - 9550-11; замовник
зобов'язався проводити щомісячно
оплату робіт підрядника в повному
обсязі до 15 числа наступного місяця.

Судом установлено, що позивачем було
надано відповідачу послуги за
Договором на суму 30.749,66 грн, що
підтверджується актом надання послуг
№ 187 від 30.11.2012 на суму 30.749,66 грн та
довідкою про вартість виконаних
будівельних робіт та витратами за
листопад 2012 р. на вказану суму,
підписаними уповноваженими
представниками обох сторін.

Проте відповідач здійснив лише
часткову оплату виконаних позивачем та
прийнятих відповідачем робіт в сумі
15.000,00 грн, що підтверджується платіжним
дорученням № 5662 від 06.11.2012 на вказану
суму, копія якого наявна в матеріалах
справи та не сплатив на користь
позивача 15.749,66 грн.

Станом на момент подачі позову
заборгованість у сумі 15.749,66 грн
відповідачем не сплачена.

Крім основної заборгованості позивач
також просить стягнути з відповідача 3 %
річних в сумі 569,58 грн та інфляційні
втрати в сумі 78,75 грн.

Судом установлено та підтверджується
матеріалами справи, що між сторонами за
своєю правовою природою укладено
договір про надання послуг.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України,
є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися
на засадах добросовісності, розумності
та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Судом установлено, що згідно з п.п. 3.1, 3.2
Договору оплату виконаних робіт
замовник зобов'язався проводити по
діючих цінах, які на період укладання
Договору (без ПДВ) склали: вартість 1
м/години експлуатації баштового крану
типу Jaso-110 N - 61-28; вартість монтажного
баштового крану типу Jaso-110 N - 38734-08;
вартість демонтажу баштового крану
типу Jaso-110 N - 25624-72; вартість одного
нарощування башт. крану типу Jaso-110 N -
9550-11; замовник зобов'язався проводити
щомісячно оплату робіт підрядника в
повному обсязі до 15 числа наступного
місяця.

Таким чином, як установлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
позивачем були надані послуги на суму
30.749,66 грн, які були прийняті
відповідачем без жодних зауважень, про
що свідчить складений та підписаний
уповноваженими посадовими особами
обох сторін акт надання послуг № 187 від
30.11.2012 на суму 30.749,66 грн, у зв'язку з чим
до 15.12.2012 включно (п. 3.2 Договору)
відповідач повинен був оплатити надані
послуги, втім останнім свої
зобов'язання з оплати виконано лише
частково в сумі 15.000,00 грн, однак не
виконано в повному обсязі, а саме: не
здійснено оплати наданих послуг на
суму 15.749,66 грн.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Аналогічна норма міститься
і в ст. 193 ГК України, яка регламентує, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Судом ураховано, що наявний в
матеріалах справи акт надання послуг №
187 від 30.11.2012 на суму 30.749,66 грн
відповідачем підписаний без зауважень,
що свідчить про прийняття останнім
наданих позивачем послуг без претензій
щодо їх якості, об'ємів і вартості та
виникнення обов'язку у відповідача
щодо їх оплати в повному обсязі.

На підставі викладеного вище суд
дійшов висновку, що позов у частині
стягнення основного боргу в сумі 15.749,66
грн обґрунтований, підтверджується
зібраними у справі доказами, відтак
підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідачем доказів на підтвердження
зворотнього суду не надано.

Позивачем також заявлено позовну
вимогу про стягнення з відповідача 3 %
річних за період з 16.12.2012 по 29.01.2014 в сумі
569,58 грн та інфляційних втрат за період
з січня по грудень 2013 р. в сумі 78,75 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом. Отже передбачене законом
право кредитора вимагати спати боргу з
урахуванням, процентів річних та
процентів за користування чужими
грошовими коштами є способом захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утриманими ним грошовими
коштами, належними до сплати
кредиторові.

Як встановлено вище судом, відповідач
повинен був оплатити виконані
позивачем та прийняті відповідачем
роботи в сумі 15.749,66 грн до 15.12.2012
включно, відтак прострочення
відповідачем виконання зобов'язання
настало з 16.12.2012.

Здійснений позивачем розрахунок 3 %
річних та інфляційних втрат визнається
судом арифметично невірним. Судом
здійснено перерахунок, відповідно до
якого з відповідача підлягає стягненню
3 % річних за період з 16.12.2012 по 29.01.2014 в
сумі 530,74 грн та інфляційні втрати в
межах заявленого позивачем періоду з
січня по грудень 2013 р. в сумі 78,15 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) кожна із сторін повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підстави своїх вимог
чи заперечень.

Згідно зі ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За таких обставин та враховуючи
викладене вище позов підлягає
задоволенню частково.

Згідно з ст. 49 ГПК України позивачем
понесені судові витрати, пов'язані з
розглядом справи, зокрема витрати по
сплаті судового збору, то зазначені
витрати відшкодовуються за рахунок
відповідача, пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 ГПК
України, Господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Трест
«Київпідземшляхбуд-2» (02105, м. Київ, вул.
Тампере, 13-Б, ідентифікаційний ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Елітна
механізація будівництва» (01042, м. Київ,
вул. П. Лумумби, 5, ідентифікаційний ) з будь-якого рахунку,
виявленого державним виконавцем під
час виконання рішення суду, суму
основного боргу в розмірі 15.749
(п'ятнадцять тисяч сімсот сорок дев'ять)
грн 66 коп., 3 % річних в сумі 530 (п'ятсот
тридцять) грн 74 коп., інфляційні втрати
в сумі 78 (сімдесят вісім) грн 15 коп. та
витрати по сплаті судового збору в сумі
1.822 (одну тисячу вісімсот двадцять дві)
грн 60 коп.

3. У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 08.04.2014.

Суддя
О.М. Дупляк