ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2014 р.
Справа № 914/129/14

За позовом: Прокурора м. Червонограда в
інтересах держави в особі
Червоноградської міської ради, м.
Червоноград Львівської області

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м. Червоноград
Львівської області

про демонтаж тимчасової споруди.

Суддя Березяк Н.Є.

при секретарі Кравець О.І.

Представники:

від прокуратури: Леонтьєва Н.Т.;

від позивача: Фігар Ю.О., Цюп В.П.;

від відповідача: не з'явився.

Прокурором м. Червонограда на розгляд
господарського суду подано позов в
інтересах держави в особі
Червоноградської міської ради до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
демонтаж тимчасової споруди.

Ухвалою суду від 17.01.2014р. порушено
провадження у справі, яку призначено до
розгляду на 03.02.2014р. Рух справи
відображено у відповідних ухвалах
суду.

Представник прокуратури у судовому
засіданні 14.03.2014 р. підтримав позовні
вимоги в повному обсязі, просив суд їх
задоволити з підстав викладених у
позовній заяві та наданих усних
поясненнях.

У судовому засіданні 14.03.2014 р.
представники позивача позовні вимоги
підтримали з підстав, викладених у
позовній заяві та наданих усних
поясненнях.

Відповідач в жодне судове засідання
участь свого представника не
забезпечив, відзиву на позов та доказів
оплати борг не подав, хоча належним
чином був повідомлений про час і місце
розгляду справи ухвалами суду, які
надсилались йому рекомендованою
кореспонденцією з повідомленням про
вручення.

За таких обставин суд вважає, що справа
у відповідності до вимог ст. 75 ГПК
України, може бути розглянута за
відсутності відповідача.

В судовому засіданні 14.03.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Суд заслухавши пояснення
представників позивача та прокурора,
дослідивши матеріали справи, та
оцінивши докази в їх сукупності,
встановив наступне:

Рішенням №152 від 14.06.2007р.
Червоноградська міська рада
затвердила проект землеустрою щодо
відведення підприємцю ОСОБА_1
земельної ділянки на АДРЕСА_1 площею
0,0012, за рахунок земель ЖБК № 5, для
торгівлі овочами.

15.06.2012 р. Червоноградська міська рада та
ФОП ОСОБА_1 уклали договір оренди
земельної ділянки площею 0,0008 га, яка
знаходиться в м. Червоноград на АДРЕСА_1
площею 0,0012, за рахунок земель ЖБК № 5,
для торгівлі овочами. Відповідно до п. 15
договору оренди земельна ділянка
передається в оренду під розміщення
тимчасової споруди для торгівлі
овочами. Договір укладено на 3 роки (п. 8
договору). 26.07.2012 р. сторони підписали
відповідний акт приймання-передачі
земельної ділянки.

19.09.2007р. ФОП ОСОБА_1 виданий дозвіл №1-7
на розміщення малої архітектурної
форми - об'єкта торгівлі для торгівлі
овочами, а саме гірки для викладки
фруктів та овочів ( 2 х 1,25м), ятка (3 х 3м.).
Термін дії дозволу було продовжено до
20.04.2012р.

Рішенням №283 від 23.05.2012р.
Червоноградська міська рада
продовжила підприємцю ОСОБА_1 на три
роки термін дії договору оренди
земельної ділянки під розміщення
тимчасової споруди навпроти магазину
«Барвінку» площею 0,0012, за рахунок
земель ЖБК № 5, для торгівлі овочами.

27.11.2012р. Червоноградська міська рада
звернулася до приватного підприємця
ОСОБА_1 з претензією про звільнення
земельної ділянки від самовільно
встановлених торгових кіосків у строк
до 10.12.2012р.

У відповіді від 03.12.2012р. на претензію
відповідач зазначив, що використання
земельної ділянки здійснюється згідно
умов договору, а тому просив відкликати
претензію.

26.01.2012р. ФОП ОСОБА_1 звернувся до
Червоноградської міської ради із
заявою про надання згоди на
розташування тимчасової споруди на
орендованій земельній ділянці.

Станом на день прийняття рішення на
орендованій ФОП ОСОБА_1 земельній
ділянці знаходиться його тимчасова
споруда.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про благоустрій населених пунктів"
благоустрій населених пунктів - це
комплекс робіт з інженерного захисту,
розчищення, осушення та озеленення
території, а також
соціально-економічних,
організаційно-правових та екологічних
заходів з покращення мікроклімату,
санітарного очищення, зниження рівня
шуму та інше, що здійснюються на
території населеного пункту з метою її
раціонального використання, належного
утримання та охорони, створення умов
щодо захисту і відновлення
сприятливого для життєдіяльності
людини довкілля.

За частинами 1 та 4 статті 20 Закону
України "Про благоустрій населених
пунктів" організацію благоустрою
населених пунктів забезпечують
місцеві органи виконавчої влади та
органи місцевого самоврядування
відповідно до повноважень,
установлених законом; рішення місцевих
органів виконавчої влади та органів
місцевого самоврядування щодо
благоустрою території певного
населеного пункту є обов'язковим для
виконання розміщеними на цій території
підприємствами, установами,
організаціями та громадянами, які на
ній проживають.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
тимчасова споруда торговельного,
побутового, соціально-культурного чи
іншого призначення для здійснення
підприємницької діяльності - це
одноповерхова споруда, що
виготовляється з полегшених
конструкцій з урахуванням основних
вимог до споруд, визначених технічним
регламентом будівельних виробів,
будівель і споруд, і встановлюється
тимчасово, без улаштування фундаменту.
Тимчасова споруда для здійснення
підприємницької діяльності може мати
закрите приміщення для тимчасового
перебування людей (павільйон площею не
більше 30 квадратних метрів по
зовнішньому контуру) або не мати такого
приміщення. Розміщення тимчасових
споруд для провадження
підприємницької діяльності
здійснюється в порядку, встановленому
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування.

Згідно з п. 2.1 Порядку розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності,
затверджених наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва,
та житлово-комунального господарства
України № 244 від 21.10.2011р. (далі - Порядок)
підставою для розміщення тимчасової
споруди є паспорт прив'язки тимчасової
споруди. Встановлення тимчасової
споруди здійснюється відповідно до
паспорта прив'язки, відхилення від
паспорта прив'язки тимчасової споруди
не допускається (п. п. 2.20, 2.21 Порядку).
Розміщення тимчасової споруди
самовільно забороняється (п. 2.31
Порядку). У разі закінчення строку дії,
анулювання паспорта прив'язки,
самовільного встановлення тимчасової
споруди така тимчасова споруда
підлягає демонтажу (п. 2.30 Порядку).

Таким чином, закон визначає, що
встановлення тимчасових споруд для
здійснення підприємницької діяльності
допускається за умови наявності
паспорта прив'язки тимчасової споруди,
а у разі встановлення тимчасової
споруди без такого паспорта прив'язки,
остання підлягає демонтажу. Така
правова позиція підтримується Вищим
господарським судом України
(наприклад, постанова від 02.07.2013р. у
справі №5015/4959/12, постанова від 21.05.2013р. у
справі №5015/3387/12).

Як вбачається із ст. 1 Закон України "Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності", паспорт
прив'язки не є документом дозвільного
характеру. Отримання паспорту
прив'язки передбачено Законом України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" та Порядком розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності,
затверджених наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва,
та житлово-комунального господарства
України № 244 від 21.10.2011р.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідно до п. 2.3 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" № 18 від 26.12.2011р. якщо
стороною (або іншим учасником судового
процесу) у вирішенні спору не подано
суду в обґрунтування її вимог або
заперечень належні і допустимі докази,
в тому числі на вимогу суду, або якщо в
разі неможливості самостійно надати
докази нею не подавалося клопотання
про витребування їх судом (частина
перша статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи.

Таким чином, оскільки встановлення
тимчасової споруди ФОП ОСОБА_1
відбулося без отримання паспорту
прив'язки, така тимчасова споруда
підлягає демонтажу.

Судові витрати у відповідності до ст. 49
ГПК України, слід віднести на
відповідача в сумі 1827,00 грн. судового
збору.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 1, 20 Закону України "Про
благоустрій населених пунктів", ст. 28
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності", п. п. 2.1, 2.20,
2.30, 2.31 Порядку розміщення тимчасових
споруд для провадження
підприємницької діяльності,
затверджених наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва,
та житлово-комунального господарства
України № 244 від 21.10.2011р., ст. ст. 3, 12, 33, 34,
44, 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Зобов'язати Фізичну особу-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код
НОМЕР_1) демонтувати належну йому
самочинно встановлену тимчасову
споруду в АДРЕСА_1.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код
НОМЕР_1) в доход державного бюджету
України 1827,00 грн. судового збору.

4. Накази видати відповідно до статті 116
ГПК України.

Повний текст рішення
виготовлений та підписаний 18.03.2014 року.

Суддя
Березяк Н.Є.