ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

27.03.2014р.
№ 905/1981/14

Господарський суд Донецької
області у складі судді Макарової Ю.В.,
без виходу в судове засідання,
розглянув матеріали

за позовною заявою Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1,
м.Дніпропетровськ,

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кур'єр І", Донецька
область, м.Артемівськ,

про стягнення 2150грн.00коп.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1, м.Дніпропетровськ звернувся до
господарського суду з позовною заявою
№15 від 17.03.2014р. до відповідача,
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кур'єр І", Донецька
область, м.Артемівськ про стягнення
заборгованості за перевезення вантажу
у розмірі 2150грн.00коп.

Розглянувши матеріали позовної заяви
та додані до неї документи, судом
встановлено наступне:

Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 Господарського
процесуального кодексу України
позивачем до позовної заяви повинні
бути додані документи, які
підтверджують сплату судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

Законом України "Про судовий збір"
№3674-VI від 08.07.2011р. визначенні правові
засади справляння судового збору,
платників, об'єкти та розміри ставок
судового збору, порядок сплати,
звільнення від сплати та повернення
судового збору.

Пунктом 2.21 Постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
встановлено, що платіжне доручення на
безготівкове перерахування судового
збору, квитанція установи банку про
прийняття платежу готівкою додаються
до позовної заяви (заяви, скарги) і
мають містити відомості про те, яка
саме позовна заява (заява, скарга, дія)
оплачується судовим збором. Відповідні
документи подаються до господарського
суду тільки в оригіналі; копії, у тому
числі виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо) цих
документів, не можуть бути належним
доказом сплати судового збору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів сплати судового
збору у встановленому порядку та
розмірі.

В якості доказу сплати судового збору
за звернення з позовом, до позовної
заяви додано платіжне доручення №371
від 17.03.2014р. на суму у розмірі 1827грн.
00коп. без напису установи банку про
зарахування судового збору до
Державного бюджету України.

З даних автоматизованої системи
"Діловодство спеціалізованого суду", до
якої має доступ господарський суд
Донецької області, встановлено, що у
провадженні судді Сажневої М.В.
знаходяться справа № 905/1905/14, в який
позивачем також є Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1,
м.Дніпропетровськ, а відповідач -
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Кур'єр І", Донецька
область.

З метою встановлення факту, що платіжне
доручення № 371 від 17.03.2014, яке додане
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 до
позовної заяви № 905/1981/14 є оригіналом та
наявне лише в одному екземплярі,
26.03.2014р. суддя Макарова Ю.В. звернулась з
відповідним запитом до судді Сажнева
М.В.

26.03.2014 від судді Сажнева М.В. була
отримана відповідь на запит разом з
копією наявного у матеріалах справи
№905/1905/14 платіжного доручення про
сплату судового збору, з якого
вбачається, що судовий збір за розгляд
позовних вимог у справі №905/1905/14
сплачено також згідно платіжного
доручення № 371 від 17.03.2014. у розмірі
1827грн. 00коп.

Враховуючи вищевикладене, додане до
позовної заяви платіжне доручення №371
від 17.03.2014р. на суму 1827грн.00коп. не може
вважатись належним доказом сплати
судового збору у встановленому порядку
та розмірі за даним позовом, оскільки
вказаний судовий збір сплачений
позивачем за подання іншого позову,
який був прийнятий до розгляду та
знаходився в провадженні
господарського суду.

Суд також зауважує, що судовий збір,
оскільки інше не передбачено законом,
сплачується окремо за подання кожної
позовної заяви. Аналогічну позицію
викладено в постанові пленуму Вищого
господарського суду України від
21.02.2013р. № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України".

Зазначені обставини є підставою для
повернення позивачу позовної заяви та
доданих до неї документів без розгляду
згідно п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, керуючись п. 3 ч.1
ст.57, п.4 ст.63, ст.86 Господарського
процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву №15 від 17.03.2014р. повернути
Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1,
м.Дніпропетровськ області без
розгляду.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з
нею до господарського суду в
установленому Законом порядку після
усунення допущеного порушення.

Додаток на адресу позивача: позовна
заява №15 від 17.03.2014р. з доданими до неї
документами та конверт.

Суддя
Ю.В. Макарова