ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" березня 2014 р.Справа № 916/24/14

Господарський суд Одеської
області у складі:

судді Брагіної Я.В.

секретаря с/з Галюк Т.В.

за участю представників:

від позивача: Рибалка В.В. згідно
довіреності від 17.01.2014р.;

від відповідача: Перейма Д.О. згідно
довіреності від 25.02.13. за №133;

третя особа: не з'явився (був присутній
в засіданні суду 07.03.14. Остапов В.В.,
довіреність від 27.12.13.).

розглянув справу:

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю „ВОСТОК-СЕРВИС-ЮГ" (м.
Миколаїв);

до відповідача: Державного
підприємства „Іллічівський морський
торговельний порт" (м. Іллічівськ,
Одеської області);

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: Державне підприємство
"Адміністрація морських портів
України" в особі Іллічівської філії
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" (Адміністрація Іллічівського
морського порту);

про стягнення 39927,96грн.

Спір розглядався у більш тривалий
строк за клопотанням сторони на
підставі ст.69 ГПК України.

08.01.2014р. Товариство з обмеженою
відповідальністю „ВОСТОК-СЕРВІС-ЮГ"
звернулось до господарського суду
Одеської області з позовною заявою до
Державного підприємства
„Іллічівський морський торговельний
порт", в якій просить стягнути з
відповідача заборгованість за
поставлений товар в сумі 39927,96грн. та
витрати, пов'язані із сплатою судового
збору в сумі 1720,50грн.

Ухвалою господарського суду від
09.01.2014р. порушено провадження у справі
№916/24/14 за вищезазначеним позовом.

Ухвалою господарського суду від
07.03.2014р. залучено до участі у справі
третю особу, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: Державне підприємство
"Адміністрація морських портів
України" в особі Іллічівської філії
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" (Адміністрація Іллічівського
морського порту).

24.02.14. представник відповідача надав
клопотання про заміну первісного
відповідача (Державне підприємство
„Іллічівський морський торговельний
порт") на належного
відповідача(правонаступника) Державне
підприємство „Адміністрація морських
портів України" в особі Іллічівської
філії (, 68000, Одеська область,
м. Іллічівськ, вул. Праці, 6), яке
підтримав у засіданні суду, хоча
пояснив в засіданні суду, що дійсно
перед позивачем у відповідача
рахується по бухгалтерських
документах борг в сумі 39927,96грн.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав викладених в позовній заяві.
Заперечував проти клопотання
представника відповідача щодо
залучення у справі належного
відповідача Державне підприємство
"Адміністрація морських портів
України" в особі Іллічівської філії
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України". Пояснив, що договором сторони
погодили, що жодна із сторін не вправі
передавати свої зобов'язання за
договором третій особі без письмової
згоди іншої сторони. До того ж, згідно
акту приймання - передачі та
розподільчого балансу третій особі не
було передано кредиторську
заборгованість перед позивачем. А борг
виник ще до передачі прав та обов'язків
за договором поставки третій особі.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, хоча про розгляд
справи був повідомлений вчасно і
належним чином. В засіданні суду 07.03.14.
заперечував проти клопотання
відповідача щодо заміни відповідача на
належного відповідача, доводи виклав у
письмовому поясненні, посилаючись на
п.13 акту приймання-передачі майна,
майнових прав та зобов'язань,
зазначаючи, що кредиторську
заборгованість позивача не приймала в
процесі виділення від відповідача.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

22.04.2013р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю „ВОСТОК-СЕРВИС-ЮГ"
(позивач) та Державним підприємством
„Іллічівський морський торговельний
порт" (відповідач) було укладено
договір поставки пожежних рукавів
№371-0.

Предметом договору є зобов'язання
постачальника постачати у 2013р.
замовнику товар, в асортименті, обсязі
та за цінами, вказаними в Специфікації
(Додаток № 1 до договору, який є
невід'ємною його частиною), а замовник
зобов'язаний прийняти Товар та
оплатити його.

Найменування товарів: предмет
закупівлі за ДК 016-10 - 13.96.1 (трубопроводи
гнучкі текстильні й подібні
текстильні, просочені чи не просочені
шланги, з покривом або без нього, з
підкладкою, обшивкою чи приладдям з
інших матеріалів, або без них).

Відповідно п. 1.2 договору постачальник
гарантує, що товар належить йому на
праві власності, не перебуває під
забороною відчуження, арештом,
заставою не є предметом будь-якого
іншого обмеження щодо реалізації
відповідно до чинного законодавства
України.

Згідно п.1.3 договору постачальник
гарантує, що укладання та виконання ним
цього договору не суперечить нормам
чинного законодавства України та
положення Статуту постачальника, його
внутрішнім нормативним актам.

Відповідно п. 3.1 договору загальна ціна
товару за договором складає 150000,00грн.,
враховуючи ПДВ -250000,00грн.. Ціна договору
включає в себе вартість доставки
товару.

Згідно п. 3.2 договору ціни на товар,
зазначені в Специфікаціях, та загальна
вартість товару за договором є
фіксованими та змінам не підлягають,
окрім випадків зменшення цін за
взаємною згодою сторін.

Відповідно п. 4.1 договору замовник
оплачує рахунок постачальника,
виставлений по факту поставки партії
товару (п.5.1 договору) протягом 30
банківських днів від дати поставки
партії товару на склад замовника, на
підставі рахунку постачальника.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що
днем поставки вважається день
підписання сторонами
товарно-транспортної накладної.

Згідно п. 7.1.1 договору замовник
зобов'язаний своєчасно та в повному
обсязі сплачувати за поставлені
товари.

Відповідно розділу 10 договору усі
спори, пов'язані з договором,
вирішуються шляхом переговорів між
сторонами. У разі недосягнення
сторонами згоди спори (розбіжності)
вирішуються у судовому порядку за
встановленою підвідомчістю та
підсудністю такого спору відповідно до
чинного законодавства.

Відповідно до п. 11.1 договору, строк дії
договору набуває чинності з його
підписання сторонами та скріплення
його печатками сторін і діє до 31.03.2014р.

Позивач виконав умови договору №371-0
від 22.04.2013р. належним чином, бо
позивачем були здійсненні поставки
товару відповідачу та останній їх
отримав на суму 39927,96грн., про що
свідчать: видаткова накладна № РН-000064
від12 червня 2013р., товарно-транспортна
накладна № РН-000064 від12 червня 2013р. та
рахунок-фактура № СФ -0000063 від 29 квітня
2013р. і не заперечується представником
відповідача у засіданні суду.

09 жовтня 2013р. за вих. № 09/10 позивач
надіслав відповідачу вимогу, в якій
просить сплатити борг за отриманий
товар.

04 листопада 2013 року за вих. 78/18-3-07
відповідач надав відповідь на вимогу, в
якій визнає заборгованість, але
зазначає, що борг утворився у зв'язку з
відсутністю фінансових можливостей.

26 листопада 2013р. на адресу відповідача
було надіслана повторна вимога про
сплату заборгованості, в т.ч. за
договором № 371-0 від 22.04.2013р., яку
останній залишив без задоволення та
відповіді.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу
України, однією із підстав виникнення
цивільних прав та обов'язків є договір,
а в силу вимог ч.1 ст.629 Цивільного
кодексу України, договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

У відповідності до ст.626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ч.1 ст.526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства. За
приписами ч.1 ст.525 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

За договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк товар у власність покупця для
використання його у підприємницькій
діяльності або в інших цілях, не
пов'язаних з особистим, сімейним,
домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти і оплатити за
нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 ЦК
України).

Отже, відповідач неналежно виконав
зобов'язання за договором №371-0 від
22.04.2013р., бо не розрахувався у повному
обсязі з позивачем за отриманий товар
по договору поставки, у зв'язку з чим в
нього створилась заборгованість в сумі
39927,96грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач позовні вимоги визнав,
доказів сплати боргу не надав.

Таким чином, позивач правомірно
звернувся до суду з вимогою до
відповідача про стягнення із
останнього боргу в сумі 39927,96грн.

Як суд зазначав вище, 24.02.2014р.
представник відповідача надав
клопотання щодо заміни первісного
відповідача на належного відповідача
(правонаступника) Державне
підприємство "Адміністрація морських
портів України" в особі Іллічівської
філії Державного підприємства
"Адміністрація морських портів України
(Адміністрація Іллічівського
морського порту).

Проте, суд приходить до висновку про
відмову в задоволенні клопотання
відповідача враховуючи наступне.

Розпорядженням Кабінету Міністрів
України від 04.03.2013 року №133-р "Про
погодження пропозицій щодо
реорганізації державних підприємств
морського транспорту" погоджено
пропозицію Міністерства
інфраструктури щодо реорганізації
державних підприємств морського
транспорту за переліком згідно з
додатком, зокрема, Державного
підприємства "Іллічівський морський
торгівельний порт" шляхом виділу
стратегічних об'єктів портової
інфраструктури, іншого майна, прав та
обов'язків стосовно них відповідно до
розподільчих балансів та доручено
Міністерству інфраструктури -
здійснити заходи щодо реорганізації
державних підприємств морського
транспорту.

З врахуванням вимог пунктів 1,3 наказу
Міністерства інфраструктури України
від 19.03.13. №163 "Про заходи щодо
реорганізації державних підприємств
морського транспорту та утворення
державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" реорганізовано державні
підприємства морського транспорту
шляхом виділу стратегічних об'єктів
портової інфраструктури, іншого майна,
прав та обов'язків стосовно них
відповідно до розподільчих балансів та
утворено внаслідок виділу державне
підприємство "Адміністрація морських
портів України", яке є правонаступником
визначених державних підприємств
морського транспорту у частині майна,
прав та обов'язків відповідно до актів
приймання-передачі та розподільчих
балансів, тобто третя особа є
правонаступником відповідача лише
щодо майна, прав та обов'язків,
переданих третій особі відповідно до
акту приймання-передачі та
розподільчого балансу.

Як вбачається із п.13 акту
приймання-передачі майна, майнових
прав та зобов'язань від Державного
підприємства "Іллічівський морський
торгівельний порт" до Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" №482/19 від 13.06.13.
кредиторська заборгованість
відповідача за договором №371-О від
22.04.13. у сумі 39927,96грн. не передавалась
третій особі.

Тому з врахуванням пунктів 1,3 наказу
Міністерства інфраструктури України
від 19.03.13. №163 "Про заходи щодо
реорганізації державних підприємств
морського транспорту та утворення
державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" та п.13 акту приймання-передачі
майна, майнових прав та зобов'язань від
Державного підприємства "Іллічівський
морський торгівельний порт" до
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" в особі Іллічівської філії
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" останній не став
правонаступником відповідача.

До того ж борг в сумі 39927,96грн. рахується
по бухгалтерських документах у
відповідача перед позивачем станом на
час розгляду справи, про що пояснив
представник відповідача у засіданні
суду та надав витяг із
оборотно-сальдової відомості по
рахунку №63102 станом на 20.03.14.

Відповідач у акті звірки взаємних
розрахунків та у відповіді на вимогу
визнавав борг перед позивачем після
підписання акту приймання-передачі
майна, майнових прав та зобов'язань
№482/19 від 13.06.13.

Позивач заперечує проти клопотання
відповідача щодо заміни відповідача на
належного відповідача - Державне
підприємство "Адміністрація морських
портів України" в особі Іллічівської
філії Державного підприємства
"Адміністрація морських портів України
(Адміністрація Іллічівського
морського порту).

А за ч.3 ст.24 ГПК України, господарський
суд може допустити заміну первісного
відповідача належним відповідачем за
згодою позивача.

Отже, суд відмовляє в задоволенні
клопотання відповідача щодо заміни
відповідача на належного відповідача:
Державне підприємство "Адміністрація
морських портів України" в особі
Іллічівської філії Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" (Адміністрація
Іллічівського морського порту).

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Таким чином, суд задовольняє позов у
повному обсязі, оскільки вимоги
підтверджуються матеріалами справи та
відповідають вимогам чинного
законодавства.

На підставі ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача .

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 69, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути із Державного підприємства
„Іллічівський морський торговельний
порт" (68001, Одеська обл., м. Іллічівськ,
вул. Праці, буд.6, кімн.310, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю „ВОСТОК-СЕРВИС-ЮГ"
(54055, м. Миколаїв, вул. Дзержинського,
буд.51-Б, кв.84, ):

- 39927,96грн. - боргу,

- 1720,50грн. - витрат, пов'язаних із
сплатою судового збору.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене шляхом подання апеляційної
скарги до Одеського апеляційного
господарського суду, яка подається
через місцевий господарський суд
протягом 10-денного строку з моменту
складення та підписання повного тексту
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо не
буде подано апеляційну скаргу. У разі
подання апеляційної скарги, рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Повний текст
рішення підписано 28 березня 2014р.

Суддя
Брагіна Я.В.