донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

26.03.2014 справа №908/4035/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівБойченка К.І.,
Діброви Г.І., Шевкової Т.А.при секретарі
судового засідання за участю
представників: Демурі О.А.від
позивача:Косаревська О.М. - довіреність
від 09.12.2013 року №09/12від відповідача:не
з'явились розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариство з обмеженою
відповідальністю «АТМ», м.Запоріжжяна
рішення господарського суду
Запорізької області від10.02.2014 року у
справі№ 908/4035/13 (Суддя: Гончаренко
С.А.)за позовною заявою Товариства з
обмеженою відповідальністю «АТМ»,
м.ЗапоріжжядоПублічного акціонерного
товариства «Будівельно-монтажне
управління «Запоріжбудсталь-1», м.
Запоріжжя простягнення основного
боргу в розмірі 334381 грн. 45 коп. та 3%
річних в розмірі 11261 грн. 25 коп. В С Т А Н
О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «АТМ» звернулось до
господарського суду Запорізької
області з позовом про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будівельно-монтажне
управління «Запоріжбудсталь-1»
основного боргу в розмірі 334381 грн. 45
коп. та 3% річних в розмірі 11261 грн. 25 коп.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 10.02.2014 року по
справі №908/4035/13 в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції
мотивоване недоведеністю позовних
вимог.

Не погодившись з рішенням місцевого
господарського суду по даній справі,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «АТМ» подало до
Донецького апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу,
в якій просить згадане рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги
позивач вказує на те, що суд неповністю
з'ясував обставини, які мають значення
по справі, та неправильно застосував
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до прийняття
неправильного рішення по справі.

Позивач також стверджує, що висновки
суду першої інстанції не відповідають
обставинам справи та зазначає, що
оскільки акти приймання виконаних
будівельних робіт форми КБ-2в підписані
та скріплені печатками відповідача, що
підтверджує факт їх отримання та
прийняття належним чином виконаних
підрядних робіт позивачем, підстави
вважати, що пакет документів
визначений умовами п. 12.1. укладеного
між сторонами договору субпідряду від
01.02.2011 року №1/2011/7, на підставі якого
заявлений позов, відповідачу не
наданий відсутні, а тому, як вказує
позивач, позовні вимоги є такими, що
підлягають до задоволення.

Представник позивача в судовому
засіданні 26.03.2014 року підтримав доводи
апеляційної скарги, надав пояснення
аналогічні викладеним в апеляційній
скарзі, просив апеляційну скаргу
задовольнити, рішення суду першої
інстанції скасувати.

Представник відповідача в судове
засідання 26.03.2014 року не з'явився, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, про
причину неявки суд не повідомив.

Неявка без поважних причин у судове
засідання представника відповідача не
тягне за собою перенесення розгляду
справи на інші строки, тому справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами, а повний текст постанови
направляється учасникам процесу в
установленому порядку.

Відповідно до статті 101 Господарського
процесуального Кодексу України в
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково доданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обргунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правомірність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права України, судова колегія дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, з огляду на
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи і
встановлено місцевим господарським
судом, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Будівельно-монтажне
управління «Запоріжстальбуд №1»
(Генпідрядник) та Товариство з
обмеженою відповідальністю «АТМ»
(Субпідрядник) 01.02.2011 року уклали
договір субпідряду №1/2011/7№ 20 (далі -
договір)( а.с.9-14).

За умовами договору Генпідрядник
доручає, а Субпідрядник забезпечує у
відповідності з проектною
документацією та умовами цього
договору виконання будівельних,
монтажних та пусконалагоджувальних
робіт по будівництву об'єкта ВАТ
«Запоріжсталь» (Обладнання для
вдування пиловугільного палива).

Згідно п. 2.3. договору Генпідрядник
зобов'язаний прийняти в установленому
порядку та оплатити виконані роботи.

Відповідно до п. 4.1. договору
Субпідрядник зобов'язаний виконати з
використанням власних ресурсів та
ресурсів Генпідрядника, та в
установлені строки роботи у
відповідності з проектно-кошторисною
документацією.

Пунктом 12.1. договору сторони узгодили,
що оплата за виконані роботи
здійснюється за фактично виконані
об'єми робіт протягом 45 банківських
днів з моменту приймання
Генпідрядником за довідкою КБ-3,
складеною на підставі актів форми
КБ-2в, за умови надання Субпідрядником
рахунку, довідки КБ-3 та податкової
накладної. У випадку відсутності
зазначених документів строк оплати
переноситься до отримання повного
пакета документів.

Згідно із ст. 193 Господарського Кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином.(ч. 7 ст. 193
ГПК).

Позивачем та матеріалами справи
доведено факт виконання позивачем
будівельних робіт на загальну суму 623445
грн. 60коп., яка складається за актами
виконаних будівельних робіт: №14-02-182 за
лютий 2012 року на суму 8191 грн. 20 коп.;
№14-02-183 за лютий 2012 року на суму 8820 грн. 00
коп.; №14-02-184 за лютий 2012р. на суму 338432
грн. 40коп.; №14-03-251 за березень 2012 року на
суму 31914 грн. 00коп.; №14-03-252 за березень
2012 року на суму 119238 грн. 00 коп.; №14-03-247 за
березень 2012 року на суму 116850 грн. 00 коп.,
які підписані уповноваженими
представниками та скріплені печатками
сторін.

Доказів погашення суми боргу за
належним чином виконані підрядні
роботи Субпідрядником відповідачем не
надано, наявність заявленої до
стягнення заборгованості ним не
спростована.

Посилання відповідача на те, що в
порушення умов п.12.1. договору позивачем
не пред'явлені відповідачу довідки
форми КБ-3 та податкові накладні за
договором від 01.02.2011 року №1/2011/7, у
зв'язку з чим строк виконання
обов'язків відповідача щодо
розрахунків з позивачем не настав,
колегія суддів не приймає до уваги,
вважає їх безпідставними та
недоведеними, оскільки в матеріалах
справи наявні акти приймання виконаних
будівельних робіт форми КБ-2в,
підписані уповноваженими
представниками та скріплені печатками
сторін, на підставі яких за умовами п.
12.1. договору здійснюється оплата
виконаних підрядних робіт.

Матеріали справи свідчать про те, що
31.07.2012 року сторони підписали акт
зарахування заборгованості №ЗЗ-3107/02,
за даними якого суму 172214 грн. 15 коп. - за
актом приймання виконаних будівельних
робіт №14-02-184 за лютий 2012 року включено
до заліку, у зв'язку з чим
заборгованість за цим актом склала в
розмірі 166218 грн. 25 коп. (а.с. 31).

Як вбачається з матеріалів справи,
25.09.2012 року позивач направив на адресу
відповідача претензію, в якій заявив
останньому вимогу сплатити
заборгованість за договором в сумі 1153679
грн. 05 коп. (а.с. 32-35).

Разом із претензією позивачем
направлені відповідачу
рахунки-фактури.

В претензії позивач акцентував увагу
відповідача на те, що всі документи,
які передбачені умовами п. 12.1. договору
були отримані останнім.

Відповідач проти цих доводів позивача
не заперечив, вони не спростовуються
матеріалами справи, претензію залишив
без відповіді.

09.10.2012 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «АТМ» уклало договір
про відступлення права вимоги №100901 з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Профбуд-Плюс» (а.с.
37-39).

За умовами п. 1.1. договору про
відступлення права вимоги позивач -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «АТМ» відступив, а
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Профбуд-плюс»
набуло право вимоги, що належить
позивачу відповідно до договору
субпідряду №1/2011/7 від 01.02.2011 року,
укладеного з відповідачем, за актом
приймання виконаних будівельних робіт
№14-03-247 від 30.03.2012 року на суму 116850 грн. 00
коп.

Встановлено, що на момент звернення
позивача з позовом до суду перед ним з
боку відповідача існує борг за
договором в сумі 334381 грн. 45 коп.

Таким чином, оскільки відповідач умови
договору щодо оплати виконаних робіт в
строки, визначені останнім та в повному
обсязі не здійснив, колегія суддів
вважає вимоги позивача в частині
стягнення з Публічного акціонерного
товариства «Будівельно-монтажне
управління «Запоріжстальбуд-1»
основного боргу в розмірі 334381 грн. 45
коп. обґрунтованими та доведеними.

Згідно ч.2 ст. 530 Цивільного Кодексу
України, якщо строк (термін) виконання
боржником обов'язку не встановлений
або визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Крім суми основного боргу в розмірі 334381
грн. 45 коп., позивач просив стягнути з
відповідача на його користь 3% річних в
сумі 11261грн. 25 коп., розрахованих за
період з 04.10.2012 року по 15.11.2013 року, з
урахуванням приписів ч. 2 ст. 530
Цивільного Кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або Законом.

Враховуючи обставини справи та
застосування приписів ч. 2 ст. 530
Цивільного Кодексу України, позивач,
від простроченої заборгованості, що
заявлена до стягнення, розрахував 3%
річних з 04.10.2012 року по 15.11.2013 року,
розмір яких склав 11261 грн. 25 коп.

Перевіривши правомірність нарахування
3% річних, колегія суддів вважає 3%
річних в розмірі 11261грн. 25 коп. такими,
що підлягають до cтягнення в повному
обсязі.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції є таким, що не відповідає
обставинам справи та підлягає
скасуванню, з прийняттям нового
рішення про задоволення позовних вимог
в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального Кодексу України
витрати по сплаті судового збору за
подання позову та апеляційної скарги
покладаються на відповідача
апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105
Господарського процесуального Кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1)Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «АТМ» на
рішення господарського суду
Запорізької області від 10.02.2014 року у
справі №908/4035/13 - задовольнити.

2)Рішення господарського суду
Запорізької області від 10.02.2014 року у
справі №908/4035/13 - скасувати.

3) Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «АТМ» про
стягнення з Публічного акціонерного
товариства «Будівельно-монтажне
управління «Запоріжстальбуд - 1» боргу
в розмірі 334381 грн. 45 коп. та 3% річних в
розмірі 11261грн. 25 коп. - задовольнити.

4) Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Будівельно-монтажне
управління «Запоріжстальбуд - 1» (69008, м.
Запоріжжя, Північне шосе промзона, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «АТМ» (69057,
м. Запоріжжя, вул. Адм. Нахімова, 6, ) основний борг в розмірі
334381 грн. 45 коп., 3% річних в розмірі 11261
грн. 25 коп., витрати по сплаті судового
збору за подання позовної заяви в
розмірі 6912 грн. 12 коп. та апеляційної
скарги в розмірі 3456 грн. 45 коп.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до
Вищого господарського суду України у
касаційному порядку через Донецький
апеляційний господарський суд
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя
К.І. Бойченко

Судді
Г.І. Діброва

Т.А. Шевкова