Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/3027/14 25.03.14

За позовом Приватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «Інго Україна»

до Страхового товариства з додатковою
відповідальністю «Гарантія»

про відшкодування шкоди в порідку
регресу 2 136,40 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Амєліна О.О. - довіреність
№ 12 від 02.01.2014 року;

від відповідача: не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство
«Акціонерна страхова компанія «Інго
Україна» звернулося до господарського
суду м. Києва з позовом до Страхового
товариства з додатковою
відповідальністю «Гарантія» про
відшкодування шкоди в порядку регресу 2
136,40 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди майну ТОВ «Перша лізингова
компанія», яке є страхувальником
позивача, було завдано матеріальної
шкоди, яка була відшкодована позивачем
в якості страхового відшкодування. У
зв'язку з цим позивач просить суд
стягнути з відповідача 2 136,40 грн. -
страхового відшкодування в порядку
регресу, 1 827,00 грн. - судового збору.

Ухвалою від 27.02.2014 року порушено
провадження по справі та призначено її
розгляд на 11.03.2014 року.

11.03.2014 року через відділ діловодства
суду від Моторного (транспортного)
страхового бюро надійшли документи по
справі.

11.03.2014 року представник відповідача у
судове засідання не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив, про
день та час розгляду справи
повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що нез'явлення
представника відповідача у судове
засідання перешкоджає вирішенню спору
по суті, суд вважав за доцільне
відкласти розгляд справи на 25.03.2014 року.

В судове засідання 25.03.2014 року
представник відповідача не з'явився,
про день та час розгляду справи
повідомлявся належним чином. Ухвали
суду, позовна заява надсилались
відповідачу на особі на всі відомі
адреси, в тому числі на юридичну адресу
підприємства згідно відомостей
єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» за
змістом зазначеної статті 64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Провадження у справі порушено ухвалою
від 27.02.2014 року, що свідчить про
достатність часу для підготовки до
судового розгляду справи, подання суду
відзиву на позов, доказів в
обґрунтування своєї позиції, в разі їх
наявності.

Відповідно до статті 75 ГПК України
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні 25.03.2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
суд їх задовольнити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в
судовому засіданні 25.03.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в
їх сукупності та заслухавши пояснення
представника позивача, господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.07.2012 року між ТОВ «Перша лізингова
компанія» (далі по тексту -
страхувальник) та Приватним
акціонерним товариством «Акціонерна
страхова компанія «Інго Україна» (далі
по тексту - страховик, позивач)
укладений Договір №250549223.12
добровільного страхування (далі за
текстом - Договір), за умовами якого був
застрахований транспортний засіб
марки «Тойота», державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до Договору страхування
страховик повинен відшкодовувати
шкоду, що трапилась в результаті
страхового випадку, а саме:
пошкодження, втрата або знищення
транспортного засобу або додаткового
обладнання внаслідок ДТП -
дорожньо-транспортної пригоди за
участю транспортного засобу.

З матеріалів справи слідує, що 04.03.2012
року в м. Донецьку по вул. Б.
Хмельницького, сталося ДТП, в
результаті якого зіткнулися
застрахований транспортний засіб, та
транспортний засіб марки «ЗАЗ-DAEWOO Nubira»,
державний номер НОМЕР_2, яким керував
ОСОБА_1, у результаті чого
застрахованому транспортному засобу
було завдано пошкодження (Висновок № 231
експертного автотоварознавчого
дослідження від 28.03.2013 року, Довідка №
9169804 про ДТП від 04.03.2013 року, наявні у
матеріалах справи).

Відповідно до Страхового акту № 71511 від
23.04.2013 року вартість матеріального
збитку, завданого застрахованому
транспортному засобу склала 3 136,40 грн.
(копія страхового акту в матеріалах
справи).

У зв'язку зі зверненням страхувальника
до позивача з заявою про виплату
страхового відшкодування в порядку
регресу (копія заяви в матеріалах
справи), позивачем було визнано
вищезазначену дорожньо-транспортну
пригоду страховим випадком, про що
складено відповідний страховий акт,
видано наказ на здійснення виплати
страхового відшкодування
страхувальникові (зазначені документи
містяться в матеріалах справи) у
розмірі 3 136,40 грн.

Відповідно до ст. 22, 1166 ЦК України особа,
якій завдано збитків в результаті її
цивільного права, має право на їх
відшкодування. Шкода, завдана майну
фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала, і звільняється
від її відшкодування, якщо доведе, що
шкоду завдано не з її вини.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Договір укладений між позивачем та
страхувальником за своєю правовою
природою є договором страхування.
Правовідносини щодо страхування
регулюються нормами Цивільного
кодексу України, зокрема, главою 67 ЦК
України.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Майнова шкода, завдана
страхувальникові позивача була
відшкодована позивачем відповідно до
умов Договору, однак постановою
Куйбишевського районного суду м.
Донецька (суддя Васильєва Н.П.) від
03.04.2013 року № 259/2228/13-п, винним у ДТП
визнано водія транспортного засобу
марки «ЗАЗ-DAEWOO Nubira», державний номер
НОМЕР_2, ОСОБА_1, відповідно до єдиної
централізованої бази даних МТСБУ
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної
пригоди була застрахована в Страхового
товариства з додатковою
відповідальністю «Гарантія»
відповідно до Полісу серія АВ № 4891454, що
в свою чергу є підставою для
відшкодування завданої майнової шкоди
відповідачем.

Згідно до ст. 27 Закону України «Про
страхування» та ст. 993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

У відповідності до вимог ст.1191 ЦК
України особа, яка відшкодувала шкоду,
завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що страховик
виконав своє грошове зобов'язання
18.05.2013 року на підтвердження чого
позивач надав суду платіжне доручення
№ 5753 від 18.05.2013 року на суму 3 136,40
грн.(копія платіжного доручення
міститься в матеріалах справи).

Відповідно до Полісу № АВ № 4891454 ліміт
відповідальності відповідача: за шкоду
по життю та здоров'ю 100 000,00 грн., за шкоду
по майну 50 000,00 грн., франшиза 1 000,00 грн.
(копія Полісу міститься в матеріалах
справи).

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Зважаючи на встановлені обставини
справи та вимоги правових норм
викладених вище, а також на те, що
відповідач в установленому порядку
обставини, які повідомлені позивачем,
не спростував, господарський суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги в частині стягнення страхового
відшкодування в порядку регресу
нормативно та документально доведені,
а тому підлягають задоволенню в
розмірі 2 136,40 грн. (3 136,40 грн. завдані
збитки - 1 000,00 грн. франшизи = 2 136,40 грн.)

Відповідно до статті 49 ГПК України
судові витрати покладаються судом на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Страхового товариства з
додатковою відповідальністю
«Гарантія» (04070, м. Київ, Подільський
район, ВУЛИЦЯ КОСТЯНТИНІВСЬКА, будинок
56, офіс 13, ) на користь
Приватного акціонерного товариства
«Акціонерна страхова компанія «Інго
Україна» (01054, м. Київ, ВУЛИЦЯ
ВОРОВСЬКОГО, будинок 33, )
2 136 (дві тисячі сто тридцять шість) грн.
40 коп. - страхового відшкодування в
порядку регресу, 1 827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. -
судового збору.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного
тексту рішення: 27.03.2014 року.