Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/3528/14 26.03.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кушнер»

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 91 399,92 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Тараненко Я.Ю. -
довіреність № 52 від 20.01.2014 року;

від відповідача: не з'явилися;

Обставини справи :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кушнер» звернулося
до господарського суду м. Києва з
позовом до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення вартості
переданого в оренду майна в розмірі 91
399,92 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач порушив взяті на себе
зобов'язання щодо збереження та
повернення орендованого майна, згідно
умов Трьохсторонньої Угоди на подальшу
оренду холодильного обладнання № 107
від 27.02.2006 року.

З цих підстав, позивач просив
задовольнити позов, стягнувши з
відповідача на свою користь 60 933,28 грн. -
вартості переданого в оренду майна, 30
466,64 грн. - штрафних санкцій,

Ухвалою від 06.03.2014 року порушено
провадження по справі та призначено її
розгляд на 26.03.2014 року.

В судове засідання 26.03.2014 року
представник відповідача не з'явився,
про день та час розгляду справи
повідомлявся належним чином. Ухвали
суду, позовна заява надсилались
відповідачу на особі на всі відомі
адреси, в тому числі на юридичну адресу
підприємства згідно відомостей
єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» за
змістом зазначеної статті 64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Провадження у справі порушено ухвалою
від 06.03.2014 року, що свідчить про
достатність часу для підготовки до
судового розгляду справи, подання суду
відзиву на позов, доказів в
обґрунтування своєї позиції, в разі їх
наявності.

Відповідно до статті 75 ГПК України
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні 26.03.2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
суд їх задовольнити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в
судовому засіданні 26.03.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в
їх сукупності та заслухавши пояснення
представника позивача, господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.02.2006 року між Закритим акціонерним
товариством «Оболонь» (далі по тексту -
власник), Товариством з обмеженою
відповідальністю «Кушнер» (далі по
тексту - орендодавець, позивач) та
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(далі по тексту - орендар, відповідач)
укладено Трьохсторонньою Угоду на
подальшу оренду холодильного
обладнання № 107 (далі по тексту - Угода,
Договір), за умовами якої (п. 1.1. Угоди)
Орендодавець, для забезпечення
охолодження, та реалізації продукції
ЗАТ "Оболонь" та його корпоративних
підприємств, передає, а Орендар приймає
в оренду фірмове холодильне
обладнання.

Відповідно до п. 1.2 Договору майно яке
передається в оренду є: Торгові
обладнання (торгові павільйони) в
кількості 16 шт.; інвентарні номери: 607090,
607091, 607092, 607093, 607094, 607095, 607096, 607097, 607098, 607099,
607100, 607101, 607102, 607103, 607104, 607105; вартістю 60
933,28 грн.; місцезнаходження обладнання:
м. Київ, вул. Хрещатик, Майдан
Незалежності.

Згідно з п. 1.3. Договору майно завжди
залишається у власності ЗАТ "Оболонь".

Відповідно до п. 3.3.1. Договору
Орендодавець та Власник мають право
контролювати цільове використання
обладнання і в разі використання його
не по призначенню або у випадку
охолодження, зберігання та реалізації
за допомогою нього продукції інших
виробників, окрім продукції ЗАТ
"Оболонь" та його корпоративних
підприємств, можуть скласти акт
контрольної перевірки. В цьому випадку
Орендар повинен протягом трьох днів
сплатити на користь Власника штраф в
розмірі 15% від вартості обладнання за
кожне окреме порушення. Контроль
цільового використання обладнання та
право вилучення обладнання при
порушенні умов даної угоди мають право
здійснювати представники Орендодавця
та Власника, в т.ч. і представники
представництв (філій) ЗАТ "Оболонь", а
також уповноважені Орендодавцем або
Власником посадові особи
Торгово-промислової палати України.

Згідно з п. 3.4.8. Договору Орендар несе
ризик випадкової втрати або
пошкодження обладнання після його
передачі Орендодавцем Орендарю.

Відповідно до п. 3.4.1. Договору Орендар
зобов'язаний з моменту прийняття
обладнання здійснювати продаж
продукції ЗАТ "Оболонь" та його
корпоративних підприємств в своїх
торгових точках в обумовлених даною
Угодою розмірах до моменту повернення
обладнання.

Згідно з п. 3.4.2. Договору Орендар
зобов'язаний письмово вказати адресу
розміщення обладнання. При зміні місця
розташування обладнання письмово
погодити з Орендодавцем та Власником
нову адресу розміщення обладнання
протягом семи календарних днів.

Відповідно до п. 3.4.12. Договору при
псуванні, втраті, знищенні, крадіжці
або неповерненні холодильного
обладнання на вимогу Орендодавця, при
розірванні або закінченні договору
купівлі-продажу продукції виробництва
ЗАТ "Оболонь" та його корпоративних
підприємств, Орендар зобов'язаний
відшкодувати Орендодавцю або Власнику
його вартість, яка зазначена в даній
угоді, окрім випадків, що мають
підтвердження актами відповідних
органів і які виникли внаслідок дії
обставин непереборної сили.

Згідно з п. 3.4.10. Договору Орендар
повинен завчасно попереджати
Орендодавця та Власника про припинення
торговельної діяльності на термін,
більший ніж три доби.

Факт приймання-передачі холодильного
обладнання (а саме: Торгові обладнання
(торгові павільйони) в кількості 16 шт.;
інвентарні номери: 607090, 607091, 607092, 607093,
607094, 607095, 607096, 607097, 607098, 607099, 607100, 607101, 607102,
607103, 607104, 607105; вартістю 60 933,28 грн.;
місцезнаходження обладнання: АДРЕСА_2 в
оренду підтверджується підписаним між
сторонами 27.02.2006 року Актом
прийому-передачі в оренду холодильного
обладнання.

09.12.2012 року директором Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кушнер»
Кушнером Є.М., на підставі п. 3.3.1.
Договору, видано наказ № 9, яким було
призначено комісію для проведення
перевірок наявності та цілісного
використання майна.

Відповідно до Акту контрольної
перевірки від 10.09.2013 року встановлено,
що за адресою: АДРЕСА_2, обладнання
передане в оренду відповідачу
відсутнє.

17.12.2013 року позивач звернувся до
відповідача з листом-претензією про
розірвання Договору та повернення
обладнання, однак ні відповіді, ні
повернення обладнання позивач не
отримав.

Таким чином, суд дійшов до висновку що
відповідачем було втрачено обладнання,
передане в оренду за Трьохсторонньою
Угоду на подальшу оренду холодильного
обладнання № 107 від 27.02.2006 року

Однак, як слідує з матеріалів справи,
внаслідок порушення відповідачем
зобов'язання щодо збереження та
повернення обладнання, відповідно до
умов Договору, у відповідача перед
позивачем виникла заборгованість з
вартості переданого в оренду
обладнання в розмірі 60 933,28 грн., в
зв'язку з його неповерненням та
втратою, на підтвердження іншого суду
не надано жодного доказу.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що Договір,
укладений між позивачем та
відповідачем за своєю правовою
природою є договором найму (оренди).

Відповідно до ст. 759 ЦК України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Предметом договору найму може бути річ,
яка визначена індивідуальними
ознаками і яка зберігає свій первісний
вигляд при неодноразовому
використанні (неспоживна річ) (ч.1. ст. 760
ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

З наданих позивачем доказів
вбачається, що позивач взяті на себе
зобов'язання виконав належним чином,
надав відповідачеві у орендне
користування майно на певний строк та
за відповідну плату згідно умов
Договору, а відповідач в порушення умов
Договору не повернув та не зберіг
орендоване обладнання та має перед ним
заборгованість з вартості переданого в
оренду обладнання в розмірі 60 933,28 грн.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Зважаючи на встановлені обставини
справи та вимоги правових норм
викладених вище, а також на те, що
відповідач в установленому порядку
обставини, які повідомлені позивачем,
не спростував, розміру позовних вимог
не оспорив, господарський суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги в про стягнення вартості
переданого в оренду обладнання в
розмірі 60 933,28 грн. нормативно та
документально доведені, а тому
підлягають задоволенню.

Відповідач втратив та не повернув
позивачу орендоване обладнання, а тому
позивач, посилаючись на п. 5.1. Договору,
просить суд стягнути з відповідача
штрафні санкції, які за розрахунками
позивача становлять 30 466,64 грн.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що за
невиконання чи неналежне виконання
умов даної угоди Орендар сплачує
Орендодавцю або Власнику понесені у
зв'язку з цим збитки у розмірі 50% від
встановленої вартості одиниці Майна
(що зазначена в п. 1.2 даної Угоди), по
якій відбулося порушення за кожне
окреме порушення.

Враховуючи те що судом встановлено
факт неповернення та втрату
відповідачем орендованого майна, суд
дійшов висновку, що вимоги позивача в
частині стягнення штрафних санкцій за
неповернення та втрату відповідачем
орендованого майна в розмірі 30 466,64 грн.
є обґрунтованими, тому підлягають
задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України
судові витрати покладаються судом на
відповідача .

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. 32, 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України,
Господарський суд м. Києва , -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кушнер»
(02192, м. Київ, ВУЛИЦЯ МИРОПІЛЬСЬКА,
будинок 4, ) 60 933
(шістдесят тисяч дев'ятсот тридцять
три) грн. 28 коп. - вартості переданого в
оренду майна, 30 466 (тридцять тисяч
чотириста шістдесят шість) грн. 64 коп. -
штрафних санкцій, 1 828 (одну тисячу
вісімсот двадцять вісім) грн. 00 коп. -
судового збору.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного
тексту рішення: 27.03.2014 року.