м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Управління Державної
служби охорони при ГУ МВС України у м.
до Українського центру
народної культури "Музей Івана Гончара"
про стягнення 8769,72 грн.
Суддя Бондаренко Г.П.
Представники сторін:
Від позивача Одинець Л.П.
(дов. № 24/14-2890/Ан від 03.07.2012 року)
Від відповідача Кухарук Л.Г. (дов.
№ 30 від 11.03.2014 року)
Відповідно до ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні 11.03.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Управління Державної служби охорони
при ГУ МВС України у м. Києві (далі за
текстом - позивач) звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовною заявою до Українського центру
народної культури "Музей Івана Гончара"
(далі за текстом - відповідач) стягнення
8769,72 грн. за договором № 2895-Д об/2013/Печ
на надання послуг охорони майна від
18.03.2013 року., а також про стягнення
судових витрат.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.01.2014 року позовну заяву
прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі № 910/25659/13, розгляд
справи призначено на 25.02.2014 року.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 25.02.2014 року судом , за
клопотанням сторони, продовжено строк
розгляду справи на 15 днів, розгляд
справи відкладено на 11.03.2014 року, у
зв'язку з неявкою позивача в судове
засідання, необхідністю витребування
додаткових доказів по справі.

В судовому засіданні 11.03.2014 року
представник відповідача подав
клопотання про долучення доказів по
справі. Представник позивача подав
клопотання про залучення документів по
справі.

Представниками сторін надано усні
пояснення по суті справи, в яких
позивач просить суд задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі, а
представник відповідача просить суд
відмовити в задоволені позовних вимог
в частині стягнення 2192,42 грн.

Розглянувши подані матеріали,
заслухавши пояснення повноважних
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2013 року між позивачем (за
договором - виконавець) та відповідачем
(за договором - замовник) укладено
договір № 2895-Доб/2013/Печ спостереження
за сигналізацією термінового виклику
групи затримання міліції (далі по
тексту - договір).

Відповідно до умов договору (п.2.1.),
позивач здійснює в інтересах
відповідача спостереження
сигналізації, встановленої на об'єктах
останнього, перелік та адреси яких
зазначені в дислокації, обслуговування
цієї сигналізації, а також терміновий
виїзд ГЗ ДСО на об'єкт у випадку
надходження на ПЦО сигналу про
спрацювання сигналізації для
встановлення причин спрацювання.

Згідно п. 3.3. договору, оплата за
договором здійснюється відповідачем
щомісячно до 10-го числа місяця, в якому
надаються заходи спостереження, шляхом
перерахування відповідачем коштів на
рахунок позивача.

Відповідно п. 4.2.8. договору, відповідач
зобов'язаний своєчасно здійснювати
оплату за договором.

Як на те посилається позивач у позовній
заяві, на виконання умов договору
згідно актів прийому-здачі виконаних
робіт/послуг, доданих до матеріалів
справи, відповідачу було надані
послуги на загальну суму 8769, 72 грн.

Відповідач свою заборгованість визнав,
проте надав докази часткового
виконання своїх зобов'язань, так,
відповідачем було сплачено на рахунок
позивача 2192, 42 грн.

На твердження відповідача на момент
розгляду справи (11.03.2104 року) перед
позивачем залишається заборгованість
у розмірі 6577, 30 грн. за договором №
2895-Доб/2013/Печ спостереження за
сигналізацією термінового виклику
групи затримання міліції від 18.03.2013
року.

Позивач часткову оплату не визнав, та в
клопотанні про долучення доказів по
справі просить стягнути з відповідача
8769,72 грн., про що надав довідку.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги позивача в частині
стягнення суми основного боргу у
розмірі 2192, 42 грн. підлягає припиненню
на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, а
інші позовні вимоги підлягають повному
задоволенню з наступних підстав.

За своєю правовою природою Договір №
2895-Доб/2013/Печ спостереження за
сигналізацією термінового виклику
групи затримання міліції від 18.03.2013
року є договором надання послуг, а
відтак між сторонами виникли
правовідносини, які підпадають під
правове регулювання Глави 63 ЦК України.

Майново-господарські зобов'язання між
суб'єктами господарювання виникають на
підставі договорів (ст. 179 ЦК України),
при цьому сторони є вільними в
укладанні договору, виборі контрагента
та визначення умов договору (ст. 627 ЦК
України).

Відповідно до положень ст. 901 ЦК України
за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до положень ст. 903 ЦК
України, якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

В силу ст. 599 ЦК України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Як встановлено із матеріалів справи,
відповідно умов договору та чинного
законодавства України згідно актів
прийому-здачі виконаних робіт/послуг
позивач виконав свої договірні
зобов'язання у повному обсязі..

У зв'язку з наданням позивачем послуг
спостереження та обслуговування
сигналізації на об'єкті відповідача, у
відповідача виникло зобов'язання
сплатити грошові кошти за умовами
договору у розмірі 8769, 72 грн.

Відповідачем в судовому засіданні були
надані платіжні доручення по справі,
відповідно до яких відповідачем було
частково виконано свої зобов'язання та
сплачено основний борг у розмірі 2192, 42
грн.

Господарський суд припиняє
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю предмета спору (пункт 1-1
статті 80 ГПК), зокрема, у таких випадках,
як спір врегульовано самими сторонами
шляхом перерахування боргу (передачі
майна чи усунення перешкод у
користуванні ним) після звернення
кредитора з позовом за умови подання
доказів такого врегулювання.

Відповідно п. 1-1 ст. 80 ГПК України, судом
прийнято рішення про припинення
провадження в частині стягнення
основної заборгованості у розмірі 2192, 42
грн., у зв'язку з тим, що відповідачем
була погашена основна заборгованість
до порушення провадження у справі та
між сторонами спору щодо сплати суми
основного боргу не залишилося
неврегульованих питань.

Судом зазначено, що з урахуванням
часткової сплати заборгованості у
розмірі 2192, 42 грн. у відповідача перед
позивачем залишилась заборгованість у
розмірі 6577, 30 грн. докази якої сторонами
надано не було. Також, слід зазначити,
що відповідачем було повністю визнано
свою заборгованість у розмірі 6577, 30 грн.

Отже, станом на момент розгляду справи
(11.03.2014 року) заборгованість
відповідача перед позивачем складає
6577, 30 грн., доказів сплати якої
відповідачем суду не надано.

Враховуючи все вищевикладене позовні
вимоги позивача в частині стягнення 2192,
42 грн. основного боргу підлягають
припиненню, інші позовні вимоги
задоволено повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 ГПК
України, Господарський суд міста Києва
-

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі в частині
стягнення основної заборгованості у
розмірі 2192, 42 грн. припинити.

2. Інші позовні вимоги задовольнити
повністю.

3. Стягнути з Українського центру
народної культури "Музей Івана Гончара"
(01015, м. Київ, вул.. Лаврська, 19, код ЄДРПОУ
- 21657170; з будь-якого рахунку виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення) на користь Управління
Державної служби охорони при ГУ МВС
України у м. Києві (04050, м. Київ, вул..
Студентська, 9, код ЄДРПОУ - 08596920) 6577
(шість тисяч п'ятсот сімдесят сім) грн. 30
коп. основного боргу та судовий збір у
розмірі 1 720 (одна тисяча сімсот
двадцять) грн. 50 коп.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 18.03.2013 р.

Суддя
Г.П. Бондаренко