ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
І м е н е м У к р а ї н и
27 березня 2014 р. Справа № 902/1301/13
Провадження № 11/902/47/13
Господарський суд Вінницької області у
складі: головуючого судді - Матвійчука
Василя Васильовича, суддів: Кожухар
Марії Сергіївни, Маслія Ігора
Володимировича розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом: фізичної особи - підприємця
до: публічного акціонерного
товариства "Вінницяобленерго", м.
про скасування
оперативно-господарської санкції
при секретарі судового засідання
за участю представників сторін:
позивача: не з'явився;
відповідача: Годун К.О., довіреність №
1-14-3544 від 31.12.2013 року;
Рішенням господарського суду
Вінницької області від 18.03.2014 р.
задоволено позов фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1. Скасовано
оперативно-господарську санкцію
застосовану публічним акціонерним
товариством «Вінницяобленерго» у
формі рішення комісії від 14.08.2013 року №
1/08 по розгляду акта про порушення
споживачем Правил користування
електричною енергією № 0418 від 09.07.2013
року про донарахування фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_1 вартості не
облікованої електричної енергії в
розмірі 67 578,86 грн.. Стягнуто з
публічного акціонерного товариства
«Вінницяобленерго» на користь
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 1
147 грн. 00 коп. - витрат зі сплати судового
збору.

20.03.2014 року до суду надійшла заява від
20.03.2014 року за підписом представника
позивача ОСОБА_3 про ухвалення
додаткового рішення, яким стягнути в
ПАТ "Вінницяобленерго" на корить
позивача понесені ним витрати на
оплату послуг адвоката в сумі 10 000 грн..
Дана заява мотивована тим, що при
прийнятті рішення судом не вирішено
питання судових витрат на оплату
послуг адвоката, підтверджених
документами, що містяться в матеріалах
справи.

Ухвалою суду від 21.03.2014 року заяву
представника позивача призначено до
розгляду в судовому засіданні 27.03.2014
року.

На визначену судом заду з'явився
представник відповідача. Позивач, та
його представник правом участі в
судовому засіданні не скористались.
Натомість подали до суду клопотання
від 27.03.2014 року про розгляд заяви за їх
відсутності.

Представник відповідача при розгляді
заяви заперечував проти його
задоволенні в розмірі визначеному
представником позивача, посилаючись
зокрема не завищенні вказаної суми
витрат.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача, судом встановлено
наступне.

Згідно з ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 48 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що витрати, які підлягають
сплаті за послуги адвоката,
визначаються у порядку, встановленому
Законом України «Про адвокатуру».

В розумінні даних статей судовими
витратами є лише оплата тих послуг, які
надаються адвокатами, що відповідають
вимогам ст. 6 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»
та здійснюють свою діяльність у
організаційних формах, зазначених у
ст.ст.4, 13, 14, 15 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про адвокатуру та адвокатську
діяльність» адвокатська діяльність
здійснюється на підставі договору про
надання правової допомоги.
Документами, що посвідчують
повноваження адвоката на надання
правової допомоги, можуть бути: 1)
договір про надання правової допомоги;
2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення
органу (установи), уповноваженого
законом на надання безоплатної
правової допомоги.

Згідно з ст. 30 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»
гонорар є формою винагороди адвоката
за здійснення захисту, представництва
та надання інших видів правової
допомоги клієнту. Порядок обчислення
гонорару (фіксований розмір, погодинна
оплата), підстави для зміни розміру
гонорару, порядок його сплати, умови
повернення тощо визначаються в
договорі про надання правової
допомоги.

Як вбачається із матеріалів справи,
правовідносини між позивачем та
адвокатом ОСОБА_3 підтверджуються
договором про надання правової
допомоги від 26.07.2013 року та дорученням
№ 1 від 20.08.2013 року до договору про
надання правової допомоги.

Згідно з предметом договору Адвокат
бере на себе зобов'язання надати
правову допомогу відповідно до умов
цього договору та доручень, які є
невід'ємною частиною договору, а Клієнт
(позивач) зобов'язується виплатити
адвокату гонорар.

Відповідно до п. 5.1. договору розмір
гонорару визначається сторонами у
фіксованій сумі, яка вираховується
залежно від складності виконуваної
роботи (послуги), фінансового стану
клієнта, часу, який необхідно витратити
адвокату для виконання доручення
Клієнта та інших особливостей
виконуваної роботи. Розмір гонорару
зазначається у дорученні про надання
правової допомоги, підписаному обома
сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
(Клієнт) та адвокатом ОСОБА_3 (Адвокат)
було підписано акт виконаних робіт від
20.03.2014 року до договору про надання
правової допомоги від 26.07.2013 року та
відповідно до прибуткового касового
ордера №001 від 04.11.2013 року позивач
перерахував на рахунок ОСОБА_3 грошові
кошти у розмірі 10 000, 00 грн. у якості
оплати адвокатських послуг згідно
договору від 26.07.2013 року та доручення №
1 від 20.08.2013 року.

У матеріалах справи міститься копія
свідоцтва про право на заняття
адвокатською діяльністю № 581, виданого
на підставі рішення Житомирської
обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури від 12.05.2011 року № 19 на ім'я
ОСОБА_3, та ордер серія ЖТ № 13754, виданий
ОСОБА_1 на представництво її інтересів.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи адвокат ОСОБА_3 приймав участь у
судових засіданнях у якості
представника ФОП ОСОБА_1, надавав усні
пояснення та відповідні письмові
заяви.

Пунктом 6.3 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
р. № 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»
передбачено, що витрати позивачів та
відповідачів, третіх осіб, пов'язані з
оплатою ними послуг адвокатів,
адвокатських бюро, колегій, фірм,
контор та інших адвокатських об'єднань
з надання правової допомоги щодо
ведення справи в господарському суді,
розподіляються між сторонами на
загальних підставах, визначених
частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється
господарським судом шляхом зазначення
про це у рішенні, ухвалі, постанові за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от: угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді,
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригіналу ордера адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій.

Таким чином, враховуючи те, що
позивачем надано договір про надання
правової дороги та ордер на
представництво його інтересів у суді,
підтверджено правовий статус адвоката,
якому здійснено оплату, зважаючи на
наявність доказів фактичного
перерахування йому коштів на підставі
договору, господарський суд дійшов
висновку про кваліфікацію зазначених
ФОП ОСОБА_1 судових витрат в якості
витрат на оплату послуг адвоката в
розумінні ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України.

Формою винагороди адвоката за
здійснення захисту, представництва та
надання інших видів правової допомоги
клієнту є гонорар, який повинен бути
законним за формою і порядком внесення
і розумно обґрунтованим за розміром.
Фактори, які можуть бути враховані при
визначенні обґрунтованого розміру
гонорару визначені, зокрема, ст. 28
Правил адвокатської етики.

При вирішенні питання про розмір суми,
яка підлягає відшкодуванню стороні за
послуги адвоката, має бути врахована як
ціна позову, яку вказав позивач у
позовній заяві, так і критерії
об'єктивного визначення розміру суми
послуг адвоката.

Згідно з ст. 30 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»
при встановленні розміру гонорару
враховуються складність справи,
кваліфікація і досвід адвоката,
фінансовий стан клієнта та інші
істотні обставини. Гонорар має бути
розумним та враховувати витрачений
адвокатом час.

Відповідно до п. 6.5 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 р. № 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»
вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, господарський суд має
враховувати, що розмір відшкодування
судових витрат, не пов'язаних зі
сплатою судового збору, не повинен бути
неспіврозмірним, тобто явно завищеним
порівняно з ціною позову. У зв'язку з
цим суд з урахуванням конкретних
обставин, зокрема ціни позову, може
обмежити даний розмір з огляду на
розумну необхідність судових витрат
для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного
розміру сум, які підлягають сплаті за
послуги адвоката, можуть братися до
уваги, зокрема: встановлені
нормативно-правовими актами норми
видатків на службові відрядження (якщо
їх установлено); вартість економних
транспортних послуг; час, який міг би
витратити на підготовку матеріалів
кваліфікований фахівець; вартість
оплати відповідних послуг адвокатів,
яка склалася в країні або в регіоні;
наявні відомості органів статистики
або інших органів про ціни на ринку
юридичних послуг; тривалість розгляду
і складність справи тощо. Докази, які
підтверджують розумність витрат на
оплату послуг адвоката, повинна
подавати сторона, що вимагає
відшкодування таких витрат.

Проте, позивачем не надано суду
доказів, які підтверджують розумність
витрат на послуги адвоката та вартість
почасової оплати послуг адвоката.

Враховуючи зазначене, беручи до уваги
предмет позовних вимог,
співрозмірність його із розміром
адвокатських витрат, які відповідач
зобов'язаний відшкодувати, суд дійшов
до висновку про часткове покладення на
відповідача понесених позивачем
витрат на оплату послуг адвоката у
розмірі 3 500, 00 грн..

Положеннями ст. 88 ГПК України
визначено, що господарський суд має
право за заявою сторони, прокурора,
який брав участь в судовому процесі,
або за своєю ініціативою прийняти
додаткове рішення, ухвалу, якщо не
вирішено питання про розподіл
господарських витрат.

Відповідно до наданих ст. 88 ГПК України
повноважень, вказаних вище обставин,
суд вважає за необхідне винести
додаткове рішення про покладення на
відповідача витрат на правову допомогу
в сумі 3 500,00 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 88, 115
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника позивача
адвоката ОСОБА_3 від 20.03.2014 року
задоволити частково.

2. Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Вінницяобленерго» (21050, м.
Вінниця, вул. 1 Травня, 2, )
на користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) 3 500 (три тисячі п'ятсот)
грн. 00 коп. - витрат на оплату послуг
адвоката.

3. Наказ видати після набрання
додатковим рішенням законної сили.

4. Копію додаткового рішення надіслати
учасникам процесу рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
поштового відправлення.

Повне
рішення складено 31 березня 2014 р.

Головуючий суддя
Матвійчук В.В.

Судді
Кожухар М.С.

Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (АДРЕСА_1)

3 - відповідачу (21050, м. Вінниця, вул. 1
Травня, 2)

4 - ОС "Липовецькі електромережі" (22500,
Вінницька область, м. Липовець, вул.
Некрасова, 10)

5 - ОСОБА_3 (АДРЕСА_2)