ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року Справа № 21/48б/2011 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого:Панової
І.Ю.,суддів:Білошкап О.В., Погребняка
В.Я.,

розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_4

на ухвалугосподарського суду
Луганської області від 11.11.2013 (про
відмову у задоволенні заяви про
визнання наказу № 21/48б/2011 від 26.09.2013
таким, що не підлягає виконанню)та
постановуДонецького апеляційного
господарського суду від 09.12.2013у справі
№ 21/48б/2011 господарського суду
Луганської областіза заявою
боржникаПриватного акціонерного
товариства "Інвестхолдінг"
проБанкрутствоза участю представників
сторін: представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5,
представник Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТехНова" - Лахно Г.В.

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 11.11.2013 у справі
№ 21/48б/2011 у задоволенні заяви
ОСОБА_4 про визнання наказу
господарського суду Луганської
області № 21/48б/2011 від 26.09.2013 таким, що не
підлягає виконанню відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 09.12.2013 у справі
№ 21/48б/2011 ухвалу господарського суду
Луганської області від 11.11.2013 у справі
№ 21/48б/2011 залишено без змін,
апеляційну скаргу - без задоволення.

Не погоджуючись із рішеннями судів
попередніх інстанцій, ОСОБА_4 звернувся
до Вищого господарського суду України
із касаційною скаргою, просив
скасувати ухвалу господарського суду
Луганської області від 11.11.2013 у справі
№ 21/48б/2011 про відмову у задоволенні
заяви ОСОБА_4 про визнання наказу
господарського суду Луганської
області № 21/48б/2011 від 26.09.2013 таким, що не
підлягає виконанню та постанову
Донецького апеляційного
господарського суду від 09.12.2013 у справі
№ 21/48б/2011, постановити нове рішення,
яким визнати наказ господарського суду
Луганської області № 21/48б/2011 від
26.09.2013 таким, що не підлягає виконанню,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального права, зокрема, ч. 6 ст. 41
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Переглянувши у касаційному порядку
прийняті у даній справі судові акти, на
підставі встановлених фактичних
обставин справи, перевіривши
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
Вищого господарського суду України
дійшла висновку, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає, з огляду на
таке.

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 27.07.2011 за заявою
боржника - ПАТ "Інвестхолдінг" порушено
провадження у справі № 21/48б/2011 про
банкрутство на підставі п. 5 ст. 7 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Ухвалою суду від 23.08.2011 введено
процедуру розпорядження майном
боржника, розпорядником майна
призначено арбітражного керуючого
Данилова А.І.

В газеті "Голос України" від 02.09.2011 № 162
(5162) опубліковано оголошення про
порушення справи про банкрутство
боржника ПАТ "Інветхолдінг".

Ухвалою суду від 15.12.2011 затверджено
реєстр вимог кредиторів у справі
№ 21/48б/2011 про банкрутство ПАТ
"Інветхолдінг", а саме: Ленінської МДПІ
у м. Луганську в розмірі 27 838 грн.; УПФУ в
Ленінському районі м. Луганська в
розмірі 274,86 грн.; ПП "Торгівельний дім
"Інтерметал" в розмірі 144 494 795,02 грн.; ДП
"Державний проектно-конструкторський
інститут збагачувального устаткування
"Діпромашвуглезбагачення" в розмірі 163
146,68 грн.; ТОВ "ТехНова" в розмірі 2 752 769,40
грн.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 15.02.2012 ухвалу
господарського суду Луганської
області від 15.12.2011 у справі № 21/48б/2011
скасовано, в частині затвердження у
складі реєстру кредиторів ПП
"Торгівельний дім "Інтерметал" з
грошовими вимогами до боржника в сумі
144 494 765,02 грн. основного боргу; відхилено
вимоги ПП "ТД "Інтерметал" до боржника -
ПАТ "Інвестхолдінг" в сумі 144 494 765,02 грн.
та відмовлено у їх включенні до реєстру
кредиторських вимог.

Постановою Вищого господарського суду
України від 22.08.2012 постанову Донецького
апеляційного господарського суду від
15.02.2012 скасовано, справу №
21/48б/2011, в частині розгляду
кредиторських вимог ПП "Торгівельний
дім "Інтерметал" передано на новий
розгляд до господарського суду
Луганської області.

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 01.11.2012 у зв'язку
з відсутністю правових підстав для
визнання грошових вимог ПП "ТД
"Інтерметал" в сумі 59 279 379,21 грн. за
уточненою заявою від 15.10.2012,
господарським судом відхилено грошові
вимоги кредитора ПП "Торгівельний дім
"Інтерметал" в сумі 59 279 379,21 грн. та
зобов'язано розпорядника майна
боржника внести відповідні зміни до
реєстру вимог кредиторів. Постановою
Донецького апеляційного
господарського суду від 11.03.2013 у справі
№ 21/48б/2011 залишено без змін ухвалу
господарського суду Луганської
області від 01.11.2012 у справі № 21/48б/2011,
апеляційну скаргу ПП "ТД "Інтерметал" -
без задоволення.

Постановою господарського суду
Луганської області від 27.05.2013 у справі
№ 21/48б/2011 припинено процедуру
розпорядження майном боржника ПАТ
"Інвестхолдінг" та звільнено від
виконання повноважень розпорядника
майна арбітражного керуючого Данилова
А.І. Визнано банкрутом боржника
Приватне акціонерне товариство
"Інвестхолдінг", відкрито ліквідаційну
процедуру строком на 12 місяців,
ліквідатором ПАТ "Інвестхолдінг"
призначено арбітражного керуючого
Сиволобова Максима Марковича.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 18.09.2013 у справі
№ 21/48б/2011 апеляційні скарги
арбітражного керуючого Данілова
Артема Івановича; уповноваженої особи
акціонерів, власника 100% простих
іменних акцій ПАТ "Інвестхолдінг"
ОСОБА_4 та Ленінської об'єднаної
державної податкової інспекції у м.
Луганську Головного управління
Міндоходів у Луганській області на
постанову господарського суду
Луганської області від 27.05.2013 у справі
№ 21/48б/2011 залишено без задоволення,
постанову господарського суду
Луганської області від 27.05.2013 у справі
№ 21/48б/2011 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 19.11.2013 у справі №
21/48б/2011 касаційну скаргу уповноваженої
особи акціонерів, власника 100% простих
іменних акцій Приватного акціонерного
товариства "Інвестхолдінг" ОСОБА_4
залишено без задоволення, постанову
господарського суду Луганської
області від 27.05.2013 та постанову
Донецького апеляційного
господарського суду від 18.09.2013 у справі
№ 21/48б/2011 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 26.09.2013 у справі
№ 21/48б/2011 зобов'язано ОСОБА_4
передати арбітражному керуючому
Сиволобову М.М. бухгалтерську та іншу
документацію банкрута, печатки і
штампи, матеріальні та інші цінності
ПАТ "Інвестхолдінг".

26.09.2013 на виконання зазначеної ухвали
арбітражному керуючому
Сиволобову М.М. видано відповідний
наказ для пред'явлення до виконання до
Відділу державної виконавчої служби
Лутугінського міського управління
юстиції.

01.11.2013 до суду надійшла заява від 31.10.2013
ОСОБА_4 про визнання наказу
господарського суду Луганської
області № 21/48б/2011 від 26.09.2013 таким, що не
підлягає виконанню.

На обґрунтування доводів, викладених у
заяві, заявником вказано, що
зобов'язання передати арбітражному
керуючому Сиволобову М.М.
бухгалтерську та іншу документацію
банкрута, печатки і штампи, матеріальні
та інші цінності ПАТ "Інвестхолдінг" є
неправомірним, оскільки на момент
прийняття господарським судом
Луганської області постанови від 27.05.2013
про визнання боржника банкрутом, він
вже не був посадовою особою товариства,
адже, згідно Наказу № 1-К від 24.05.2013
ОСОБА_4, оскільки є власником 100 %
простих іменних акцій, був ним же
визнаний звільненим з посади
Генерального директора ПАТ
"Інвестхолдінг" з 24.05.2013.

Ухвала суду першої інстанції
мотивована посиланням на ч. 2 ст. 38, ч. 6
ст. 41 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", в редакції
Закону від 22.12.2011 № 4212-VI, господарський
суд дійшов висновку, що перебування
такої особи, про яку ідеться в ч. 6 ст. 41
спеціального Закону, на посаді саме на
дату прийняття постанови, або видачі
наказу є суто формальною обставиною та
не може вплинути на обов'язок
уповноваженої за ведення
бухгалтерського та фінансового обліку
особи виконати вимоги, передбачені
імперативною нормою закону. На думку
господарського суду, виходячи із вимог
ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", відповідальність за
організацію бухгалтерського обліку та
забезпечення фіксування фактів
здійснення всіх господарських
операцій у первинних документах до
моменту передачі документації несе
безпосередньо ОСОБА_4, як засновник,
незалежно від того чи виконує
(виконував) він за сумісництвом функції
керівника, чи ні.

Господарський суд також зазначив, що
через невиконання власником та
колишнім керівником
підприємства-банкрута ОСОБА_4 законних
вимог ліквідатора, які ґрунтуються на
положеннях постанови господарського
суду Луганської області від 27.05.2013 та
приписах ч. 6 ст. 41 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" -
в частині передачі за актом
ліквідатору бухгалтерської та іншої
документації, печатки та штампів,
матеріальних та інших цінностей,
ліквідатор ПАТ "Інвестхолдінг"
арбітражний керуючий Сиволобов М.М.
позбавлений права та можливості
повноцінно виконувати свої
повноваження та функції, що й обумовило
видачу судом оспорюваного наказу.

З огляду на викладене, господарський
суд не знайшов правових підстав для
визнання наказу господарського суду
Луганської області № 21/48б/2011 від 26.09.2013
таким, що не підлягає виконанню, у
зв'язку з чим відмовив у задоволенні
заяви ОСОБА_4.

Суд апеляційної інстанції погодився в
постанові із висновками суду першої
інстанції про відсутність правових
підстав для визнання наказу
господарського суду Луганської
області № 21/48б/2011 від 26.09.2013 таким, що не
підлягає виконанню та про відмову, у
зв'язку з цим, у задоволенні заяви
ОСОБА_4, та зазначив, що посилання
скаржника на те, що згідно вимог ч. 2 ст.
89 ГК України та п. 15 ч. 1 ст. 2 Закону
України "Про акціонерні товариства", а
також п.п.7.3.1 та 8.6 Статуту ПАТ
"Інвестхолдінг" випливає, що власник
(акціонер) товариства не є його
посадовою особою, не прийнято колегією
суддів апеляційної інстанції до уваги,
у зв'язку з тим, що його перебування на
посаді генерального директора до 24.05.2013
не звільняє від передачі (оскільки
боржника 27.05.2013 визнано банкрутом) за
актом ліквідатору бухгалтерської та
іншої документації, печатки та штампів,
матеріальних та інших цінностей.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає, що правові
підстави для скасування ухвали та
постанови судів попередніх інстанцій
відсутні, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" в редакції
Закону від 22.12.2011 № 4212-VI, ліквідатор -
фізична особа, яка відповідно до
судового рішення господарського суду
організовує здійснення ліквідаційної
процедури боржника, визнаного
банкрутом, та забезпечує задоволення
вимог кредиторів у встановленому цим
Законом порядку.

Згідно вимог ч. 2 ст. 38 спеціального
Закону, з дня прийняття господарським
судом постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури припиняються повноваження
органів управління банкрута щодо
управління банкрутом та, розпорядження
його майном, якщо цього не було
зроблено раніше, керівник банкрута
звільняється з роботи у зв'язку з
банкрутством підприємства, а також
припиняються повноваження власника
(власників) майна банкрута.

Частинами 2, 3 статті 41 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
в редакції Закону від 22.12.2011,
встановлено, що ліквідатор з дня свого
призначення здійснює такі
повноваження: приймає до свого відання
майно боржника, забезпечує його
збереження; виконує функції з
управління та розпорядження майном
банкрута; проводить інвентаризацію та
оцінку майна банкрута; аналізує
фінансове становище банкрута; виконує
повноваження керівника (органів
управління) банкрута; очолює
ліквідаційну комісію та формує
ліквідаційну масу; пред'являє до третіх
осіб вимоги щодо повернення банкруту
сум дебіторської заборгованості; має
право отримувати кредит для виплати
вихідної допомоги працівникам, що
звільняються внаслідок ліквідації
банкрута, який відшкодовується згідно
з цим Законом позачергово за рахунок
коштів, одержаних від продажу майна
банкрута; з дня визнання боржника
банкрутом та відкриття ліквідаційної
процедури повідомляє працівників
банкрута про звільнення та здійснює
його відповідно до законодавства
України про працю. Виплата вихідної
допомоги звільненим працівникам
банкрута провадиться ліквідатором у
першу чергу за рахунок коштів,
одержаних від продажу майна банкрута,
або отриманого для цієї мети кредиту;
заявляє в установленому порядку
заперечення щодо заявлених до боржника
вимог поточних кредиторів за
зобов'язаннями, які виникли під час
провадження у справі про банкрутство і
є неоплаченими; подає до суду заяви про
визнання недійсними правочинів
(договорів) боржника; вживає заходів,
спрямованих на пошук, виявлення та
повернення майна банкрута, що
знаходиться у третіх осіб; передає в
установленому порядку на зберігання
документи банкрута, які відповідно до
нормативно-правових документів
підлягають обов'язковому зберіганню;
продає майно банкрута для задоволення
вимог, внесених до реєстру вимог
кредиторів, у порядку, передбаченому
цим Законом; повідомляє про своє
призначення державний орган з питань
банкрутства в десятиденний строк з дня
прийняття рішення господарським судом
та надає державному органу з питань
банкрутства відповідну інформацію для
ведення Єдиного реєстру підприємств,
щодо яких порушено провадження у
справі про банкрутство; у разі
провадження банкрутом діяльності,
пов'язаної з державною таємницею,
вживає заходів з ліквідації
режимно-секретного органу. Для цього за
погодженням із Службою безпеки України
визначає склад ліквідаційної комісії
режимно-секретного органу, яка
формується в установленому
законодавством порядку; веде реєстр
вимог кредиторів; здійснює інші
повноваження, передбачені цим Законом.

З дня призначення ліквідатора до нього
переходять права керівника (органів
управління) юридичної особи - банкрута.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 41
спеціального Закону, протягом
п'ятнадцяти днів з дня призначення
ліквідатора відповідні посадові особи
банкрута зобов'язані передати
бухгалтерську та іншу документацію
банкрута, печатки і штампи, матеріальні
та інші цінності банкрута ліквідатору.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, постановою господарського
суду Луганської області від 27.05.2013 у
справі № 21/48б/2011
боржника Приватне акціонерне
товариство "Інвестхолдінг" визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру строком на 12 місяців,
ліквідатором ПАТ "Інвестхолдінг"
призначено арбітражного керуючого
Сиволобова Максима Марковича.

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 26.09.2013 у справі
№ 21/48б/2011 зобов'язано ОСОБА_4
передати арбітражному керуючому
Сиволобову М.М. бухгалтерську та іншу
документацію банкрута, печатки і
штампи, матеріальні та інші цінності
ПАТ "Інвестхолдінг".

26.09.2013 на виконання зазначеної ухвали
арбітражному керуючому Сиволобову М.М.
видано відповідний наказ для
пред'явлення до виконання до Відділу
державної виконавчої служби
Лутугінського міського управління
юстиції.

Судами попередніх інстанцій зазначено,
що через невиконання власником та
колишнім керівником
підприємства-банкрута ОСОБА_4 законних
вимог ліквідатора, які ґрунтуються на
положеннях постанови господарського
суду Луганської області від 27.05.2013 та
приписах ч. 6 ст. 41 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" -
в частині передачі за актом
ліквідатору бухгалтерської та іншої
документації, печатки та штампів,
матеріальних та інших цінностей,
ліквідатор ПАТ "Інвестхолдінг"
арбітражний керуючий Сиволобов М.М.
позбавлений права та можливості
повноцінно виконувати свої
повноваження та функції, що й обумовило
видачу судом першої інстанції
оспорюваного наказу.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України погоджується із
зазначеними висновками судів
попередніх інстанцій та вважає, що
ліквідатор, до якого з дня призначення
переходять права керівника (органів
управління) юридичної особи - банкрута,
для повноцінного та належного
виконання своїх повноважень в
процедурі ліквідації, встановлених ч. 2
ст. 41 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", а також, з
метою запобігання порушення прав
боржника та кредиторів, має володіти
бухгалтерською та іншою документацією,
печатками та штампами, матеріальними
та іншими цінностями банкрута.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що на обґрунтування
доводів, викладених у заяві про
визнання наказу господарського суду
Луганської області № 21/48б/2011 від 26.09.2013
таким, що не підлягає виконанню,
заявником вказано, що зобов'язання
передати арбітражному керуючому
Сиволобову М.М. бухгалтерську та іншу
документацію банкрута, печатки і
штампи, матеріальні та інші цінності
ПАТ "Інвестхолдінг" є неправомірним,
оскільки на момент прийняття
господарським судом Луганської
області постанови від 27.05.2013 про
визнання боржника банкрутом, він вже не
був посадовою особою товариства, адже,
згідно Наказу № 1-К від 24.05.2013 ОСОБА_4,
оскільки є власником 100 % простих
іменних акцій, був ним же визнаний
звільненим з посади Генерального
директора ПАТ "Інвестхолдінг" з 24.05.2013.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України погоджується з правовою
оцінкою судів попередніх інстанцій
доводів заявника касаційної скарги,
про те, що згідно вимог ч. 2 ст. 89 ГК
України та п. 15 ч. 1 ст. 2 Закону України
"Про акціонерні товариства", а також
п.п.7.3.1 та 8.6 Статуту ПАТ "Інвестхолдінг"
випливає, що власник (акціонер)
товариства не є його посадовою особою.

Суди, виходячи з вимог спеціального
Закону, правомірно дійшли висновку про
наявність обов'язку уповноваженої за
ведення бухгалтерського та
фінансового обліку особи виконати
вимоги, передбачені імперативною
нормою закону, крім того, відповідно до
вимог ч. 6 ст. 41 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
скаржник мав добровільно передати
ліквідатору протягом п'ятнадцяти днів
з дня прийняття постанови про визнання
боржника банкрутом всю документацію,
печатки і штампи, матеріальні та інші
цінності.

Колегія суддів касаційної інстанції
зазначає, що виходячи із вимог ч. 1 ст. 37
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" в редакції
Закону від 22.12.2011 № 4212-VI, господарський
суд відкриває ліквідаційну процедуру
строком на 12 місяців, виходячи з вимог
спеціального Закону, ліквідаційна
процедура має строковий характер і
затягування цього строку, в наслідок
неможливості ліквідатором виконувати
належним чином свої повноваження,
порушує майнові права всіх учасників
провадження.

На підставі викладеного, колегія
суддів Вищого господарського суду
України погоджується із висновками
судів попередніх інстанцій про
відсутність правових підстав для
визнання наказу господарського суду
Луганської області № 21/48б/2011 від 26.09.2013
таким, що не підлягає виконанню та про
відмову, у зв'язку з цим, у задоволенні
заяви ОСОБА_4, та вважає, що ухвала суду
першої інстанції та постанова суду
апеляційної інстанції прийняті з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а також
спеціального Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11113 ГПК
України, Вищий господарський суд
України, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити
без задоволення.

Ухвалу господарського суду
Луганської області від 11.11.2013 про
відмову у задоволенні заяви про
визнання наказу № 21/48б/2011 від 26.09.2013
таким, що не підлягає виконанню та
постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 09.12.2013 у справі
№ 21/48б/2011 залишити без змін.

Головуючий
І.Ю. Панова

Судді
О.В. Білошкап

В.Я. Погребняк