ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2014 р.
Справа № 914/525/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Козак І.Б.,

при секретарі Іваночко В.В.,

Розглянув у відкритому судовому
засіданні справу за позовом:
Відкритого акціонерного товариства
«Національна акціонерна страхова
компанія «Оранта», м. Київ,

до відповідача: Приватного
акціонерного товариства - Акціонерної
страхової компанії «Скарбниця», м.
Львів,

про: відшкодування шкоди в порядку
регресу в розмірі 4 253 грн. 71 коп. та
стягнення судових витрат.

За участю представників:

Від позивача: Семенів Ю.О. - представник
(довіреність в матеріалах справи);

Від відповідача: не з'явився.

Представнику позивача роз'яснено права
та обов'язки, передбачені статтею 22 ГПК
України, зокрема, підстави відводу
судді відповідно до статті 20 ГПК
України. Заяв та клопотань про відвід
судді не подано. Представник позивача
не наполягає на фіксації судового
процесу технічними засобами.

Суть спору: розглядається справа за
позовом Відкритого акціонерного
товариства «Національна акціонерна
страхова компанія «Оранта» до
Приватного акціонерного товариства -
Акціонерної страхової компанії
«Скарбниця» про відшкодування шкоди в
порядку регресу в розмірі 4 253 грн. 71 коп.
та стягнення судових витрат.

Ухвалою господарського суду від 17.02.2014
року порушено провадження у справі та
розгляд справи призначено на 04.03.2014
року, про що сторони були належним
чином повідомлені під розписку:
позивач - 24.02.2014 року рекомендованою
поштою №02 0, відповідач - 20.02.2014
року рекомендованою поштою №79 3
(оригінали повідомлень про вручення
поштових відправлень в матеріалах
справи).

Розгляд справи 04.03.2014 року відкладено
на 02.04.2014 року з підстав, викладених у
відповідній ухвалі суду про справі.

Представник позивача в судове
засідання 02.04.2014 року з'явився, позовні
вимоги підтримав повністю з підстав,
викладених у позовній заяві подав для
огляду в судовому засіданні оригінали
документів, які витребовувалися
господарським судом (копії - у справі),
надав усні пояснення аналогічні
викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, причин неявки
суду не повідомив, хоча був належно
повідомлений про час та місце розгляду
справи в порядку, передбаченому
Інструкцією з діловодства в
господарських судах України,
затвердженою наказом ДСАУ від 20.02.2013
року №28.

Враховуючи повторну неявку
повноважного представника відповідача
та неподання ним відзиву на позовну
заяву справа розглядається у порядку
статті 75 ГПК України, - за наявними в ній
матеріалами.

В ході розгляду справи ВСТАНОВЛЕНО.

Позивач: Відкрите акціонерне
товариство національна акціонерна
страхова компанія «Оранта» є юридичною
особою, йому присвоєно ,
знаходиться за адресою: 02081, м. Київ, вул.
Здолбунівська, буд. 7-Д, що
підтверджується Свідоцтвом про
державну реєстрацію юридичної особи
серії А01 №258242, Свідоцтвом про
реєстрацію платника податку на додану
вартість серії ИБ №578452 та Довідкою
Головного управління регіональної
статистики у м. Києві з ЄДРЮО та ФОП
серії АА №869778 (докази в матеріалах
справи).

Відповідач: Приватне акціонерне
товариство - Акціонерна страхова
компанія «Скарбниця» є юридичною
особою, йому присвоєно ,
знаходиться за адресою: 79005, Львівська
область, м. Львів, вул. Саксаганського,
буд. 5, що підтверджується Витягом
Головного управління регіональної
статистики у м. Києві з ЄДРЮО та ФОП від
08.07.2013 року №23-07/1719-16 (докази в
матеріалах справи).

02.10.2012 року між Відкритим акціонерним
товариством національною акціонерною
страховою компанією «Оранта» та
громадянином ОСОБА_2 укладено Договір
добровільного страхування
транспортного засобу №УБ914289, за
умовами якого, позивач на строк з 00:00
год. 03.10.2012 року до 24:00 год. 02.12.2013 року
застрахував майнові інтереси
громадянина ОСОБА_2, як власника
автомобіля марки HYUNDAI SANTA FE, 2008 року
випуску, кузов НОМЕР_3, державний
реєстраційний номерний знак НОМЕР_1.

24.10.2012 року на вул. Митній у місті Львові
сталася дорожньо-транспортна пригода,
учасниками якої були застрахований за
Договором №УБ914289 транспортний засіб -
автомобіль марки HYUNDAI SANTA FE, ДРНЗ НОМЕР_1
під керуванням ОСОБА_2 та автомобіль
марки «A SCANIA», державний реєстраційний
номерний знак НОМЕР_2, яким керував
ОСОБА_3, про що складено
адміністративний протокол за статтею
124 КУпАП ВС1№300679 та скеровано його до
Шевченківського районного суду міста
Львова.

Внаслідок вказаної
дорожньо-транспортної пригоди
застрахований транспортний засіб -
автомобіль марки HYUNDAI SANTA FE, ДРНЗ НОМЕР_1
отримав механічні пошкодження
передніх і задніх лівих дверей,
переднього бампера, лівого переднього
крила та лівого дзеркала заднього виду.
Вказане підтверджується Довідкою ДАІ
міста Львова №9094878 (належним чином
завірена копія довідки в матеріалах
справи).

Станом на момент настання вищевказаної
дорожньо-транспортної пригоди
цивільно-правова відповідальність
громадянина ОСОБА_3 як водія
транспортного засобу марки «A SCANIA»,
державний реєстраційний номерний знак
НОМЕР_2 була застрахована в Приватному
акціонерному товаристві - акціонерній
страховій компанії «Скарбниця» за
договором, поліс АВ/3446565 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів (надалі - договір).
Межа відповідальності страховика за
шкоду, заподіяну життю та здоров'ю - 100 000
грн. 00 коп., за шкоду, заподіяну майну - 50
000 грн. 00 коп., франшиза - 1 000 грн. 00 коп.
(докази в матеріалах справи).

Постановою Шевченківського районного
суду міста Львова від 07.11.2012 року у
справі №1328/8885/12 громадянина ОСОБА_3
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого статтею 124 КУпАП та
накладено на нього стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Постанова Шевченківського районного
суду міста Львова від 07.11.2012 року у
справі №1328/8885/12 набрала законної сили
та, у відповідності до статті 124
Конституції України, є обов'язковою до
виконання на всій території України.

Відповідно до статті 35 ГПК України,
рішення суду з цивільної справи, що
набрало законної сили, є обов'язковим
для господарського суду щодо фактів,
які встановлені судом і мають значення
для вирішення спору.

Пунктом 38 Інформаційного листа Вищого
Господарського Суду України від 12.03.2009
року №01-08/163 «Про деякі питання,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів України у
другому півріччі 2008 року щодо
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України»
встановлено, що за змістом і
направленістю положень статті 35 ГПК
рішення суду з адміністративної
справи, що набрало законної сили, є
обов'язковим для господарського суду
щодо фактів, які встановлені судом і
мають значення для вирішення спору, - з
тих же підстав, що й рішення суду з
цивільної справи (частина четверта
статті 35 ГПК).

Заявою від 25.10.2012 року №110 громадянин
ОСОБА_2 звернувся до позивача із
повідомленням про настання
дорожньо-транспортної пригоди по вул.
Митній у місті Львові та вимогою про
відшкодування вартості матеріальних
збитків, завданих застрахованому за
договором від 02.10.2012 року №УБ914289
транспортному засобу (належним чином
завірена копія заяви долучена до
матеріалів справи).

Листом від 01.11.2012 року вих. №574 позивач
повідомив відповідача про те, що 06.11.2012
року о 11:00 год. за адресою: м. Львів, вул.
Бортнянського, 12 відбудеться огляд
транспортного засобу HYUNDAI SANTA FE, ДРНЗ
НОМЕР_1, який був пошкоджений внаслідок
ДТП 24.10.2012 року. Вказаного листа
відповідачем отримано 05.11.2012 року, про
що свідчить відповідна відмітка про
одержання на Рекомендованому
повідомленні про вручення поштового
відправлення №79 6 (належним чином
завірена копія листа та доказів його
скерування на адресу відповідача в
матеріалах справи).

Протоколом (актом) огляду
транспортного засобу HYUNDAI SANTA FE, ДРНЗ
НОМЕР_1 від 06.11.2012 року №17759 встановлено
пошкодження переднього бампера,
переднього лівого крила, передніх та
задніх лівих дверей та дзеркала
заднього виду (належним чином завірена
копія протоколу (акту) долучена до
матеріалів справи).

Дослідженням від 13.11.2012 року
НОМЕР_1_13.11-4, яке складено суб'єктом
оціночної діяльності - Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Гарант-Асістанс», який володіє
Сертифікатом суб'єкта оціночної
діяльності №12231/11, виданим 22.07.2011 року
Фондом Державного майна України та діє
на підставі агентської угоди від 01.10.2007
року №08-03-21/258-01-07, ОСОБА_4, який володіє
кваліфікаційним свідоцтвом оцінювача
від 04.10.2008 року №МФ/6363, встановлено
вартість матеріальної шкоди, завданої
власнику транспортного засобу -
автомобіля марки HYUNDAI SANTA FE, 2008 року
випуску, кузов НОМЕР_3, державний
реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 в
розмірі 7 078 грн. 51 коп. (належним чином
завірена копія дослідження долучена до
матеріалів справи).

Ремонтною калькуляцією від 09.11.2012 року
НОМЕР_1 встановлено вартість
відновлювального ремонту
застрахованого транспортного засобу в
розмірі 7 078 грн. 51 коп. (належним чином
завірена копія ремонтної калькуляції
долучена до матеріалів справи).

Розрахунком страхового відшкодування
від 16.11.2012 року ВАТ «НАСК «Оранта» до
договору від 02.10.2012 року №УБ914289
визначено розмір страхового
відшкодування в сумі 5 253 грн. 71 коп.

Страховим актом ВАТ «НАСК «Оранта» від
16.11.2012 року №СТО-12-17759/1
дорожньо-транспортна пригода, що
трапилась 24.10.2012 року на вул. Митній у
місті Львові за участю застрахованого
транспортного засобу - автомобіля
марки HYUNDAI SANTA FE, ДРНЗ НОМЕР_1, визнана
страховим випадком, а збитки, яких
зазнав страхувальник за договором від
02.10.2012 року №УБ914289 у зв'язку із згаданою
ДТП, підлягають до відшкодування
страховиком в розмірі 5 253 грн. 71 коп.
(належним чином завірена копія
розрахунку і страхового акту в
матеріалах справи).

Доказів визнання незаконним чи
скасування Страхового акту ВАТ «НАСК
«Оранта» від 16.11.2012 року №СТО-12-17759/1
станом на момент розгляду справи в
судовому засіданні сторонами суду не
заявлено та не подано.

Платіжним дорученням від 27.02.2013 року
№10936 на суму 76 564 грн. 68 коп. позивач
сплатив страхове відшкодування у
повному обсязі на користь
страхувальника за договором від 02.10.2012
року №УБ914289 (Належним чином завірена
копія вказаного платіжного доручення в
матеріалах справи).

Заявою на виплату страхового
відшкодування від 17.05.2013 року вих.
№09-06-06/10170 ВАТ «НАСК «Оранта»
звернулось до ПрАТ АСК «Скарбниця» із
вимогою про сплату відшкодування
матеріальної шкоди, яка завдана
внаслідок настання страхового випадку
за договором від 02.10.2012 року №УБ914289 в
порядку регресу в розмірі 5 253 грн. 71 коп.
Відповідачем вказану заяву отримано
21.05.2013 року, однак залишено її без
відповіді та реагування. Докази
зворотного станом на час розгляду
справи сторонами суду не заявлено та не
подано (належним чином завірена копія
заяви в матеріалах справи).

Таким чином, позивач просить суд
стягнути з відповідача на користь
позивача 4 253 грн. 71 коп. відшкодування
матеріальної шкоди в порядку регресу.

Відповідно до приписів частини першої
та пункту 1 частини 2 статті 11
Цивільного кодексу України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

У відповідності до статті 355 ГК України
об'єкти страхування, види обов'язкового
страхування, а також загальні умови
здійснення страхування, вимоги до
договорів страхування та порядок
здійснення державного нагляду за
страховою діяльністю визначаються ЦК
України, цим кодексом, законом про
страхування, іншими законодавчими
актами.

Відповідно до статті 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно з статтею 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових інтересів
страхувальника.

Відповідно до статті 5 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» об'єктом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності є майнові інтереси,
що не суперечать законодавству
України, пов'язані з відшкодування
особою, цивільно-правова
відповідальність якої застрахована,
шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну
потерпілих внаслідок експлуатації
забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до статті 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 9 Закону України
«Про страхування» страхова сума - це
грошова сума, у межах якої страховик
зобов'язаний здійснити виплату
страхового відшкодування відповідно
до умов договору страхування.

Згідно з частиною першою статті 25
Закону України «Про страхування»
здійснення страхувальником виплат і
виплата страхового відшкодування
проводиться страховиком згідно з
договором страхування на підставі
заяви страхувальника (його
правонаступника або третіх осіб,
визначених умовами страхування) і
страхового акта (аварійного
сертифіката), який складається
страховиком або уповноваженою ним
особою (аварійним комісаром) у формі, що
визначається страховиком.

Відповідно до статті 27 Закону України
«Про страхування» до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат, переходить
право вимоги, яке страхувальник має до
особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Аналогічне положення міститься в
статті 993 Цивільного кодексу України,
яка встановлює, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Частиною першою статті 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»визначено, що у разі настання
страхового випадку страховик у межах
страхових сум, зазначених у страховому
полісі, відшкодовує у встановленому
цим Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно постанови Пленуму Верховного
суду України від 27.03.1992 року №6 «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди» з винної особи за регресною
вимогою стягується сума майнових
витрат, понесених на виконання
зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а
якщо законом встановлено межі
відшкодування або межі
відповідальності винної особи, то з неї
витрати стягуються в цих межах.

Приписами частини першої статті 1191 ЦК
України встановлено, що особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Згідно статті 9 Закону України «Про
страхування» франшиза - це частина
збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договором
страхування.

Згідно з приписами статті 12 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих. Страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи.

Згідно частини п'ятої статті 37 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхувальником або особою,
відповідальність якої застрахована,
потерпілому має бути компенсована сума
франшизи у повному обсязі одночасно з
виплатою страховиком страхового
відшкодування.

Відповідно до статті 216 ГК України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до право порушників
господарських санкцій на підставах і в
по рядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Таким чином, позивач, сплативши
громадянину ОСОБА_2 суму страхового
відшкодування в розмірі 5 253 грн. 71 коп.,
набув права регресної вимоги до
відповідача у розмірі різниці між
виплаченим відшкодуванням та
франшизою за договором АВ/3446565,
оскільки особою, винною у настанні
24.10.2012 року ДТП за участю
застрахованого позивачем, як
страховиком за договором від 02.10.2012
року №УБ914289, транспортного засобу -
автомобіля марки HYUNDAI SANTA FE, ДРНЗ НОМЕР_1
визнано громадянина ОСОБА_3, чия
цивільно-правова відповідальність як
водія транспортного засобу «A SCANIA»,
ДРНЗ НОМЕР_2 станом на час настання ДТП
була застрахована відповідачем у
справі за договором обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, поліс АВ/3446565.

Відповідно до статті 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Відповідно до статті 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно приписів статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 статті 34 ГПК
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно пункту 2.3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» від 26.12.2011 року №18, у
випадку, якщо стороною (або іншим
учасником судового процесу) у
вирішенні спору не подано суду в
обґрунтування її вимог або заперечень
належні і допустимі докази, в тому
числі на вимогу суду, або якщо в разі
неможливості самостійно надати докази
нею не подавалося клопотання про
витребування їх судом (частина перша
статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, оглянувши та дослідивши
матеріали справи і подані докази,
оцінив їх в сукупності та прийшов до
висновку, що позов документально та
нормативно обґрунтований,
відповідачем не спростований та
підлягає до задоволення повністю.

Судові витрати: сплачений позивачем
судовий збір в розмірі 1 827 грн. 00 коп.
відповідно до статті 49 ГПК України
покласти на сторони пропорційно до
задоволених вимог та стягнути їх з
відповідача на користь позивача.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст.ст. 20, 22, 32 - 34, 43, 44, 49, 75, 77, 82 -
85, 116, 117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з боржника: Приватного
акціонерного товариства - Акціонерної
страхової компанії «Скарбниця» (79005,
Львівська область, м. Львів, вул.
Саксаганського, буд. 5; )
на користь стягувача: Відкритого
акціонерного товариства національної
акціонерної страхової компанії
«Оранта» (02081, м. Київ, вул.
Здолбунівська, буд. 7-Д; )
4 253 грн. 71 коп. відшкодування
матеріальної шкоди в порядку регресу
та 1 827 грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати у відповідності до
статей 116 та 117 ГПК України.

02.04.2014 року прийнято, підписано та
проголошено вступну і резолютивну
частини рішення. Описову та
мотивувальну частину рішення
оформлено відповідно до статті 84 ГПК
України 03.04.2014 року.

Рішення може бути оскаржено в порядку
ст. ст. 91 - 93 ГПК України.

Рішення набирає законної сили
відповідно до статті 85 ГПК України.

Суддя
Козак І.Б.