ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.03.2014
Справа № 905/287/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України», м. Київ в особі територіально
відокремленого безбалансового
відділення №10004/0191 філії -
Донецького обласного управління
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України», смт.
Старобешеве, Донецька область

до Старобешівської селищної ради, смт.
Старобешеве, Донецька область

про визнання права власності.

Суддя Говорун О.В.

Представники:

від позивача - Семич Р.В.,
довіреність від 16.06.13;

від відповідача - не з'явився.

Публічне акціонерне товариство
«Державний ощадний банк України» в
особі територіально відокремленого
безбалансового відділення № 10004/0191
філії - Донецького обласного
управління Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» (далі - позивач) звернулось до
господарського суду Донецької області
з позовом до Старобешівської селищної
ради (далі - відповідач) про визнання
права власності на
комутаціонно-трансформаторну
підстанцію №667.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що на протязі більше
ніж десяти років фактично відкрито
безперервно володіє вказаним
нерухомим майном та використовує його
для забезпечення постачання
електричної енергії до
адміністративної будівлі банку, з
огляду на що, просить визнати право
власності на спірне майно за
набувальною давністю.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, у листі №37/02-27 від 17.02.2014 проти
задоволення позову не заперечує,
просить розглянути справу без участі
представника відповідача.

Ухвалою господарського суду від 03.03.2014,
за клопотанням позивача, строк
розгляду справи був продовжений до
28.03.2014.

Суд, заслухавши представника позивача,
дослідивши письмові докази у судовому
засіданні, встановив наступні факти та
відповідні ним правовідносини.

Відповідно до положення I-го типу,
затвердженого постановою правління
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» №375
від 12.08.2011, місцезнаходження
Територіально відокремленого
безбалансового відділення № 10004/0191
філії - Донецького обласного
управління Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України»: 87200, Донецька область,
смт. Старобешеве, вул. Поштова, 19
(а.с.42-46).

Розпорядженням Кабінету Міністрів
України №599-р від 13.10.2003 «Про
використання викупленого майна
Акціонерного комерційного
агропромислового банку «Україна» було
зобов'язано передати об'єкти цілісного
майнового банківського комплексу
Акціонерного комерційного
агропромислового банку «Україна»,
викупленого Кабінетом Міністрів
України, до сфери управління (в
оперативне управління) державних
органів (а.с.48).

Згідно з переліком об'єктів цілісного
майнового банківського комплексу
Акціонерного комерційного
агропромислового банку «Україна»,
викупленого Кабінетом Міністрів
України, до сфери управління (в
оперативне управління) державних
органів, згідно з додатком 1 до
розпорядження Кабінету Міністрів
України №599-р від 13.10.2003, були передані,
зокрема, будівля відділення, загальною
площею 1 641 м.кв. та гаражі, загальною
площею 110 м.кв., за адресою: смт.
Старобешеве, вул. Поштова, 19 (а.с.48
зворотній бік-49).

Відповідно до акту приймання-передачі
майна Старобешівського відділення
Донецької дирекції Банку «Україна»,
складеного 09.12.2003, Старобешівська
райдержадміністрація прийняла до
сфери управління адміністративну
будівлю, будівлю гаражу та туалет,
місцезнаходження яких: смт.
Старобешеве, вул. Поштова, 19 (а.с.51-52).

Комутаціонно-трансформаторна
підстанція №667, на яку позивач просить
визнати право власності, в управління
не передавалась.

Згідно зі свідоцтвом про право
власності на нерухоме майно станом на
22.12.2009, Відкрите акціонерне товариство
«Державний ощадний банк України» є
власником (частка 31/100) нежитлової
будівлі, банку за адресою: Донецька
область, смт. Старобешеве, вул.
Поштова, 19 на підставі рішення від
30.11.2009 №100 (а.с.68), що також
підтверджується інформаційною
довідкою з Реєстру прав власності на
нерухоме майно (а.с.100).

17.01.2002 між Донецькою дирекцією банка
«Україна» та Старобешівським
відділенням Ощадбанку №3314 був
укладений договір, відповідно до якого
відділенню Ощадбанку №3314 було надано
право користування електроенергією, у
разі аварійного відключення основної
мережі від комплексної підстанції
тупикового типу№667, що належить
Старобешівському ТВБВ Донецької
дирекції АПБ «Україна» на праві
власності (а.с.67).

27.01.2006 між ВАТ «Донгецькобленерго»
(далі-постачальник) та Старобешівським
відділенням №3314 Ощадбанку України
(далі-споживач) був укладений договір
№74, відповідно до якого постачальник
електричної енергії постачає
електричну енергію споживачу, а
споживач оплачує постачальнику
електричної енергії її вартість та
здійснює інші платежі згідно з умовами
цього договору та додатками до
договору, що є його невід'ємними
частинами. Додатком №1 до договору
наведено однолінійна електрична схема
та зазначено, що КТП №667 перебуває на
балансі АПБ «Україна» (а.с.62-66).

Позивач, з метою встановлення власника
комутаціонно-трансформаторної
підстанції №667 звернувся з письмовими
запитами до Старобешівської селищної
ради, Старобешівської районної
державної адміністрації та НП
«Старобешівський РЕС» (а.с.53-57).

У відповідь на які Старобешівська
селищна рада повідомила листом №478/02-27
від 01.07.2013, що даних про балансову
приналежність зазначеного майна не має
(а.с.61), Старобешівська районна державна
адміністрація повідомила листом
№вх.01-1098-29 від 18.07.2013, що вказане
нерухоме майно на балансі у останньої
не перебуває (а.с.60), НП
«Старобешівський РЕС» повідомило
листом №3206 від 13.08.2013, що зазначене
нерухоме майно знаходилось на балансі
ліквідованого Акціонерного
комерційного агропромислового банку
«Україна» і на теперішній час є
безхазяйним (а.с.59).

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України), правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема, із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України,
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років, набуває право
власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Позивачем не доведено що він не знав і
не міг знати про те, що він володіє
чужим майном та обставини, у зв'язку з
якими виникло володіння чужим майном,
не давали найменшого сумніву стосовно
правомірності набуття майна, а отже не
доведено і добросовісність
заволодіння чужим нерухомим майном.

Також, позивачем не надано доказів на
підтвердження понесених ним витрат на
обслуговування та ремонт КТП.

Надані позивачем докази не свідчать
про володіння нерухомим майном, а
свідчать лише про наявність у нього
права користування електричною
енергією від КТП №667, оскільки право
володіння означає юридично
забезпечену можливість мати майно у
своєму безпосередньому фізичному чи
юридичному віданні, у сфері свого
фактичного господарського чи іншого
впливу.

Отже, суд дійшов висновку про
відсутність ознак володіння у позивача
спірним об'єктом, яке за змістом ст. 344
ЦК України є необхідною умовою для
набуття права власності на нерухоме
майно за набувальною давністю.

Крім того, відповідачами у справах за
позовами про визнання права власності
за набувальною давністю, згідно ст. 344
ЦК України, можуть виступати власники
цього майна, з володіння яких воно
вибуло, або інші особи, які заявляють
вимоги щодо цього майна. При цьому, як
вбачається з матеріалів справи,
позивач заявив свій позов до
Старобешівської селищної ради, яка
ніколи не була власником спірного
майна, та не заявляла своїх вимог на
спірне майно. Цілісний майновий
банківський комплекс АК
агропромислового банку «Україна» був
викуплений Кабінетом Міністрів
України.

Позивач не довів, що нерухоме майно, на
яке він просить визнати право
власності, було передано або відчужено
Кабінетом Міністрів України іншій
особі, не доведено, що Старобешівська
селищна рада є особою яка вважає себе
власником майна, а отже може бути
відповідачем у зазначеній справі.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
(далі-ГПК України), кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Водночас, судом зазначається, що, на
підставі ст. 38 ГПК України,
господарський суд витребовує докази за
наявності відповідного клопотання, у
разі неможливості самостійно надати
докази сторонами.

Згідно ч.1 ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, суд вважає позовні
вимоги не обґрунтованими та такими що
задоволенню не підлягають.

Господарські витрати розподілити
відповідно до ст.49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не було скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів, через
господарський суд, який розглянув
справу.

Повне рішення складено 24 березня 2014
року.

Суддя
О.В.
Говорун