м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/1528/14 04.04.14
За позовом Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Альфа - Гарант»
До Приватного
акціонерного товариства «Європейський
Про стягнення 1627,60 грн.
Суддя Мельник В.І.
від позивача: Ліповуз Д.І.,
довіреність № 01/340-207 від 05.03.2014
від відповідача: Чайка О.В..
довіреність № 166/2014 від 03.02.2014
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Альфа - Гарант» (далі - позивач) подало
на розгляд господарського суду міста
Києва позов до Приватного акціонерного
товариства «Європейський страховий
альянс» (далі - відповідач) про
стягнення 1627,60 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивачем, як страховиком, відповідно
до договору страхування наземного
виплачено страхувальнику страхове
відшкодування в розмірі 1627,60 грн.,
внаслідок чого, до позивача в порядку
ст. 27 Закону України "Про страхування"
та статті 228 Господарського кодексу
України перейшло право вимоги (регресу)
в межах здійснених фактичних затрат до
відповідача, як до особи, яка
відповідальна за відшкодування шкоди,
оскільки саме з вини особи,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована у відповідача,
сталася ДТП, наслідки якої визнано
позивачем страховим випадком та
здійснено виплату страхової суми
Ухвалою суду від 04.02.2014р. порушено
провадження у справі № 910/1528/14 та
призначено розгляд на 14.03.2014 р.
03.03.2014р. відповідач подав через
канцелярію суду відзив на позов.
14.03.2014р. представник позивача у
судовому засіданні надав пояснення по
справі, підтримав свої позовні вимоги у
повному обсязі, вимог ухвали суду про
порушення провадження у справі не
Представник відповідача проти позову
Суд відклав розгляд справи на 04.04.2014р.
04.04.2014р. позивач подав через канцелярію
суду документи по справі.
04.04.2014р. представник позивача у
судовому засіданні надав пояснення по
справі, в тому числі і з урахуванням
Представник відповідача проти позову
Суд дійшов висновку про задоволення
позовних вимог частково.
Згідно ст.87 Господарського
процесуального кодексу України повне
рішення та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та
матеріали, заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
всебічно і повно з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

09.11.2012 р. між ТдВ «СК «Альфа -
Гарант» (далі - позивач) та ТОВ «Алта
Укр», як страхувальником, було укладено
договір страхування № 06R/01-044-00966,
згідно умов якого об'єктом страхування
є транспортний засіб марки «Шкода
Октавіа», державний номерний знак
НОМЕР_1.

30.03.2013р. на вул. Артема 185 в м. Донецьк,
сталася ДТП за участю транспортного
засобу «Шкода Октавіа», державний
номерний знак НОМЕР_1, під керуванням
ОСОБА_3, та транспортного засобу
«Фольксваген Гольф», державний
номерний знак НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_4

Згідно полісу № АЕ/1357238
цивільно-адміністративна
відповідальність водія автомобіля
«Фольксваген Гольф», державний
номерний знак НОМЕР_2, була
застрахована ПрАТ «Європейський
страховий альянс».

Відповідно до постанови Київського
районного суду м. Донецька № 3/257/1064/13
від 14.05.2013р., встановлено вину гр. ОСОБА_4
у здійсненні правопорушення,
передбаченому ст. 124 Кодексу України
про адміністративні правопорушення.

Позивачем було виплачено страхове
відшкодування у розмірі 1610,00 грн.
згідно рахунку-фактури СТО та
страхового акту, згідно платіжного
доручення № 526 від 29.04.2013р., копія якого
наявна в матеріалах справи.

Згідно полісу № АЕ/1357238 ліміт
відповідальності встановлено 50 000,00
грн., а франшизу 0,00 грн.

Позивач у своєму позові просив
суд стягнути з відповідача 1610,00 грн.
страхового відшкодування та 17,10 грн. - 3%
річних та судові витрати.

Стаття 22 Цивільного кодексу України
встановлює, що особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Вимогами статті 993 Цивільного кодексу
України встановлено, що до страховика,
який виплатив страхове відшкодування
за договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

В статті 1187 ЦК України наведено
визначення: „Джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо - і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб".

Згідно із п.2 ст.1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
страхування" страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів громадян та
юридичних осіб у разі настання певних
подій (страхових випадків), визначених
договором страхування або чинним
законодавством, за рахунок грошових
фондів, що формуються шляхом сплати
громадянами та юридичними особами
страхових платежів (страхових внесків,
страхових премій) та доходів від
розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про
страхування" визначено, що майнові
інтереси, які пов'язані із володінням,
користуванням і розпорядженням майном,
а також інтереси, пов'язані з
відшкодуванням страхувальником
заподіяної ним шкоди особі або її
майну, а також шкоди, заподіяної
юридичній особі (страхування
відповідальності) віднесені до
об'єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про
страхування" визначено, що страхова
сума - грошова сума, в межах якої
страховик відповідно до умов
страхування зобов'язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку.

Абзацом 16 ст.9 Закону України „Про
страхування" визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Згідно із статтею 27 Закону України
„Про страхування" страховик має право
вимоги в межах його фактичних затрат.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України №6 від 27
березня 1992 року "Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" суди, розглядаючи
позови про відшкодування шкоди,
повинні мати на увазі, що шкода,
заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, а між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи.

Згідно статті 1191 Цивільного кодексу
України, особа, яка відшкодувала шкоду,
завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Згідно відзиву на позов та своїх
пояснень до нього, представник
відповідача заперечив проти позовних
вимог посилаючись на відсутність
експертного звіту чи/або калькуляції, з
чим суд не погодився, на підставі
наступного.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Зазначена норма вказує на те, що до
страховика за договором добровільного
страхування, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування в межах фактичних витрат
переходить право регресу, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної завдані
збитки.

Така ж правова позиція викладена у
постановах ВСУ від 07.11.2011р. № 3-118гс11 та
від 12.03.2012р. № 53/128.

Крім того, відповідач заперечив проти
позовних вимог, посилаючись на виплату
страхового відшкодування, з
урахуванням ПДВ, у зв`язку з чим
відповідач вважає, що ПДВ у розмірі 268,33
грн. має бути відраховане судом, проте з
таким твердженням відповідача, суд не
погодився, оскільки ПДВ вираховується
лише у разі перерахування коштів
безпосередньо фізичній особі, яка не є
платником ПДВ. Проте у даному випадку,
позивач перерахував кошти на станцію
технічного обслуговування, яка є
юридичною особою та платником ПДВ, тому
сплата коштів по виплаті страхового
відшкодування з урахуванням ПДВ була
здійснена позивачем правомірно та на
законних підставах.

Внаслідок чого суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог позивача
про стягнення з відповідача 1610,00 грн.
страхового відшкодування у порядку
регресу.

Щодо заявлених до стягнення штрафних
санкцій у розмірі 17,60 грн. - 3% річних, то
суд дійшов висновку про відмову у
задоволенні вказаної позовної вимоги,
на підставі того, що зазначені штрафні
санкції заявляються, у разі
прострочення грошового зобов"язання,
але між сторонами грошових зобов"язань
не існує.

Згідно статті 228 Господарського
кодексу України, учасник господарських
відносин, який відшкодував збитки, має
право стягнути збитки з третіх осіб у
порядку регресу.

Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Частиною 4 статті 35 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що рішення суду з цивільної
справи, що набрало законної сили, є
обов'язковим для господарського суду
щодо фактів, які встановлені судом і
мають значення для вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов
висновку про те, що позивач на підставі
ст.ст. 22, 1191, Цивільного кодексу України,
ст. 228 Господарського кодексу України
набув право регресу до відповідача
щодо відшкодування останнім понесених
позивачем витрат у вигляді суми
виплаченого страхового відшкодування.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, про задоволення позовних
вимог частково.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на відповідача
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
49, 82 - 85 Господарського процесуального
кодексу України, Господарський суд
міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Європейський
страховий альянс» (,
адреса: 04050, м. Київ, вул. Глибочицька 33-37)
на користь Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Альфа - Гарант» (,
адреса: 01133 м. Київ, бул. Л.Українки 26) 1610
(одну тисячу шістсот десять) грн. -
страхового відшкодування в порядку
регресу, 1808 (одну тисячу вісімсот вісім)
грн. 73 коп. - судового збору.

3. В іншій частині заявлених
позовних вимог - відмовити.

3. Видати наказ відповідно до ст. 116
Господарського процесуального кодексу
України.

4. Рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання, оформленого
відповідно до вимог статті 84
Господарського процесуального кодексу
України.

(Повний текст рішення складено: 08.04.2014р.)

Суддя
Мельник В.І.