ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"04" березня 2014 р.
Справа № 918/79/14

за позовом Кузнецовського міського
комунального підприємства

до відповідача Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві у місті Кузнецовськ

про звільнення орендованого
приміщення

Суддя Андрійчук О.В.

Представники сторін:

від позивача: Прохорович О.М., дов. № 515
від 23.04.2013 року

від відповідача: Цап Т.С., посв. № 100-17
від 31.12.2011 року

Статті 20, 22, 91, 93 ГПК України сторонам
роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених ст. 20
ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено
відповідно до ст. 811 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ:

У січні 2014 року Кузнецовське міське
комунальне підприємство
(надалі-позивач) звернулося до
господарського суду із позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фронду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійних захворювань у м.
Кузнецовську (надалі-відповідач) про
зобов'язання звільнити орендоване
приміщення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що:

30.12.2008 року між позивачем та
відповідачем укладено договір оренди
№ 209, за умовами якого позивач передав в
оренду відповідачеві у строкове платне
користування терміном на три роки
окреме індивідуально визначене
нерухоме майно.

02.01.2013 року позивачем вручено
представнику відповідача
лист-повідомлення про припинення дії
договору оренди у зв'язку із
закінченням строку його дії, в якому
повідомлено про необхідність передачі
об'єкта оренди на підставі акту
прийому-передачі

Відповідач орендоване приміщення не
звільнив, у зв'язку з чим позивач
звернувся до суду з відповідним
позовом.

В матеріально-правове обґрунтування
заявлених вимог позивач посилається на
ст. ст. 509, 525, 526 ЦК України, ст. ст. 193, 218 ГК
України тощо.

Ухвалою суду від 22.01.2014 року порушено
провадження, розгляд справи призначено
на 04.02.2014 року.

У судовому засіданні відповідачем
подано відзив на позовну заяву, в якому
останні проти задоволення вимог
позивача заперечує з тих підстав, що
ним було проведено ремонт орендованих
приміщень, що значно покращило їх
умови; питання щодо оренди приміщення
розглядалося на засіданнях комісії з
проведення конкурсу на право
комунального майна, яке станом на даний
час залишається не вирішеним, тощо.

У судовому засіданні 04.02.2014 року
оголошено перерву до 04.03.2014 року.

28.02.2014 року через службу діловодства
господарського суду від позивача
надійшла заява про зміну предмета
позову,в якій останній просить суд
зобов'язати відповідача передати по
акту прийому-передачі орендовані
приміщення.

Оскільки вказана заява подана у
порядку та в строк, передбачені ст. 22
ГПК України, відтак приймається судом.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши відповідність копій
документів на їх відповідність
оригіналам, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

30.12.2008 року між позивачем (орендодавець)
та відповідачем (орендар) укладено
договір оренди № 209 індивідуально
визначеного майна, що належить до
комунальної власності територіальної
громади міста Кузнецовськ Рівненської
області (надалі-договір), за умовами
якого позивач передав, а орендар
прийняв у строкове платне користування
терміном на три роки окреме
індивідуально визначене нерухоме
майно - приміщення №№ 438, 439, 440, 441, 442, 443,
444 у громадському будинку гуртожитку №
2, 4 поверх, загальною площею 71,00 кв.м., що
знаходиться за адресою: мікрорайон
Будівельників,2, м. Кузнецовськ
Рівненської області і перебуває на
балансі Кузнецовського міського
комунального підприємства, вартість
якого визначена шляхом проведення
незалежної оцінки і становить 162 500,00
грн. (п. 1.1. договору).

Згідно з п. 1.2. договору приміщення, що
надається в оренду, належить
територіальній громаді міста
Кузнецовськ на праві власності на
підставі Свідоцтва про право власності
на нерухоме майно серії САА № 009257,
виданого територіальній громаді міста
Кузнецовськ Рівненської області 20.07.2005
року на підставі рішення виконавчого
комітету Кузнецовської міської ради
від 14.07.2005 року № 323 та зареєстрованого
в Кузнецовському міському бюро
технічної інвентаризації в низі 4к,
номер реєстраційного запису - 136-67,
реєстраційний номер в Єдиному реєстрі
прав власності на нерухоме майно - 11451321,
та знаходиться в управління
орендодавця на правах
оперативно-господарського
використання.

Орендар використовує орендовану площу
для розміщення відділення виконавчої
дирекції Фронду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у м. Кузнецовську (п. 1.3.
договору).

За п. 2.1. договору орендар вступає у
строкове платне користування майном у
строк, визначений договором,
відповідно до акту прийому-передачі
майна.

Відповідно до акту прийому-передачі № 1
від 30.12.2008 року орендодавець передав, а
орендар прийняв приміщення №№ 438, 439, 440,
441, 442, 443, 444 у громадському будинку
гуртожитку № 2, 4 поверх, загальною
площею 71,00 кв.м., що знаходиться за
адресою: мікрорайон Будівельників,2, м.
Кузнецовськ Рівненської області.

Пунктом 10.1. договору передбачено, що
даний договір набирає чинності з 30.121.2008
року і діє по 28.12.2011 року.

12.12.2011 року відповідач звернувся до
позивача з листом № 275 щодо продовження
строку діє договору.

03.10.2012 року між позивачем та
відповідачем укладено додаткову угоду
№ 1 до договору оренди, згідно з п. 1.
якого відповідно до протоколу
засідання комісії з проведення
конкурсу на право оренди комунального
майна від 21.08.2012 року сторони погодили
продовжити строк дії договору № 209 від
30.12.2008 року до 28.12.2012 року.

Листом № 01-09/513 від 26.12.2012 року, який
позивач зареєстрував 27.12.2012 року,
відповідач звернувся з проханням
продовжити строк дії договору.

02.01.2013 року позивач вручив
представникові відповідача
лист-повідомлення № 2, в якому
повідомив про припинення договору у
зв'язку із закінченням строку його дії,
а також запропонував здійснити
передачу орендованого майна та надав
два примірники акту прийому-передачі
приміщення з оренди.

Станом на дату звернення до суду
відповідач орендованого приміщення не
звільнив, акту прийому-передачі не
підписав.

Як встановлено судом із матеріалів
справи, повідомлення про припинення
договору було пов'язано зокрема з тим,
що за приписами ст. 4 закону України
«Про оренду державного та комунального
майна» об'єктом оренди комунального
майна можуть бути виключно нежитлові
приміщення. У свою чергу, займана
відповідачем площа знаходиться на 4
поверсі гуртожитку і є житловою, що
порушує вимоги ДБН В.2.2015.2005,
затверджених наказом Держкомбуду
України № 80 від 18.05.2005 року «Будинки і
споруди, житлові будинки, де п. 2.50
визначено поверхи житлових будинків, в
яких не дозволяється розміщення
приміщень: адміністративних, магазинів
роздрібної торгівлі, громадського
харчування, побутового обслуговування
тощо.

Орендоване відповідачем приміщення
відноситься саме до таких.

З метою надання відповідачеві іншого
приміщення на засіданнях комісії з
проведення конкурсу на право оренди
комунальною власністю від 06.02.2013 року,
19.03.2013 та 23.04.2013 року останньому
запропоновано вільне приміщення у
громадському будинку ВАТ Банк «Біг
Енергії» по м-ну Вараш,25а у м.
Кузнецовську, від якого відповідач
відмовляється.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» , ч. 1 ст. 283 ГК України, ст. 759 ЦК
України орендою є засноване на
договорі строкове платне користування
майном, необхідним орендареві для
здійснення підприємницької та іншої
діяльності.

Договір найму укладається на строк,
встановлений договором (ч. 1 ст. 763 ЦК
України). Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону
України «Про оренду державного та
комунального майна» термін договору
оренди визначається за погодженням
сторін.

Як зазначалося, строк дії договору
визначений сторонами до 28.12.2012 року (п. 1.
Додаткової угоди № 1).

Пунктом 10.5. договору передбачено, що
чинність договору припиняється
внаслідок закінчення строку, на який
його було укладено.

За ч. 2 ст. 26 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна», ч. 2
ст. 291 ГК України договір оренди
припиняється в разі закінчення строку,
на який його було укладено.

Частиною 2 ст. 17 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна», ч. 1 ст. 764 ЦК України у разі
відсутності заяви однієї із сторін про
припинення або зміну умов договору
оренди протягом одного місяця після
закінчення терміну дії договору він
вважається продовженим на той самий
термін і на тих самих умовах, які були
передбачені договором.

Судом з наявних матеріалів справи
встановлено, що позивач в межах
встановленого чинним законодавством
строку повідомив про його припинення у
зв'язку із закінченням строку дії,
відтак правових підстав вважати
договір оренди продовженим на той
самий строк і на тих самих умовах, які
були ним передбачені, немає.

У силу вимог ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі
припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

За п. 2.6. договору у разі закінчення
троку (розірвання) договору оренди,
орендоване майно має бути повернено
орендодавцю в 5-денний строк у
належному стані, не гіршому, ніж на час
передачі його в оренду, за актом
прийому-передачі. Майно вважається
поверненим орендодавцю з моменту
підписання сторонами акту
прийому-передачі, у іншому випадку
орендодавець має право скласти акт
прийому-передачі в односторонньому
порядку, що матиме юридичну силу, а
також має право звільнити приміщення
від майна орендаря та прийняти це майно
на відповідальне зберігання (з
подальшим відшкодуванням усіх
понесених витрат за рахунок орендаря).

Повернення наймачем предмета договору
найму оформляється відповідним
документом (актом), який підписується
сторонами договору. З цього моменту
договір найму припиняється (ч. 2 ст. 795 ЦК
України).

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач акт прийому-передачі
орендованого майна, який надавався
йому разом із повідомленням про
припинення договору у зв'язку із
закінченням строку його дії, не
підписав, а позивач правом щодо
одностороннього складання акта та
звільнення приміщення від майна
відповідача, передбаченим у п. 2.6.
договору, не скористався.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

У силу вимог ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1, 2 ст. 193 ГК України
встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, ч. 6 ст. 193
ГК України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У силу вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Зважаючи, що відповідач своїх
зобов'язань з повернення орендованого
майна шляхом підписання акту
пройму-передачі після закінчення
строку користування не виконав, отже
існують усі правові підстави для
задоволення позовних вимог.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін
довести ті обставини, на які вони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень. Відповідно до вимог ст. 34
ГПК України господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи.

Ніякі докази не мають для суду
заздалегідь встановленої сили і
оцінюються судом в розумінні вимог ст.
43 ГПК України за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляду в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про обґрунтованість позовних вимог та
наявність підстав для їх задоволення.

Згідно зі ст. 49 ГПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 1 218,00 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Відділення виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві у місті Кузнецовськ (м-н
Будівельників, 2, кім. №№ 438-444, м.
Кузнецовськ, Рівненська область, 34400,
) передати по акту
прийому-передачі орендовані
приміщення №№ 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444 у
громадському будинку гуртожитку № 2, 4
поверх, загальною площею 71,00 кв.м., що
знаходяться за адресою: мікрорайон
Будівельників,2, м. Кузнецовськ
Рівненської області, Кузнецовському
міському комунальному підприємству
(майдан Незалежності,2, м. Кузнецовськ,
Рівненська область, 34400, ).

Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві у місті Кузнецовськ (м-н
Будівельників, 2, кім. №№ 438-444, м.
Кузнецовськ, Рівненська область, 34400,
) на користь
Кузнецовського міського комунального
підприємства (майдан Незалежності,2, м.
Кузнецовськ, Рівненська область, 34400,
) 1 218,00 грн. судового
збору.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85 ГПК
України. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 ГПК України.

Повне рішення складено 04.03.2014 року.

Суддя
Андрійчук О.В.