ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2014 рокуСправа № 912/163/14
Господарський суд Кіровоградської
області у складі судді Г.Б. Поліщук,
розглянувши матеріали справи № 912/163/14
від 21.01.2014 року

за позовом: Прокурора м.Олександрії в
інтересах держави, м.Олександрія

до відповідача: Олександрійської
міської ради, м.Олександрія

за участю третьої особи на стороні
відповідача: Управління приватизації,
оренди майна та землі Олександрійської
міської ради, м.Олександрія

за участю третьої особи на стороні
відповідача: ОСОБА_1, м.Олександрія

за участю третьої особи на стороні
відповідача: Міського комунального
лікувально-профілактичного закладу
Амбулаторія загальної практики
сімейної медицини №1 м.Олександрії,
м.Олександрія

про визнання недійсним частини рішення

ПРЕДСТАВНИКИ:

від прокуратури - Угленко О.Ю.,
посвідчення № 019541 від 12.08.2014р.;

від відповідача - Безлюдько В.В.,
довіреність № 1/12/23/1 від 08.01.2014р.;

від третьої особи 1 - Купченко О.П.,
начальник управління приватизації,
оренди майна та землі міської ради;

від третьої особи 1 - Приходько В.Г.,
довіреність № 32/06 від 14.01.2014р.;

від третьої особи 2 - ОСОБА_6,
(довіреність №1539 від 15.11.2012р.);

від третьої особи 3 - участі не брали.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Прокурором м.Олександрії подано позов
про визнання недійсним рішення
Олександрійської міської ради від
11.07.2012 року №655 "Про доповнення переліку
об'єктів комунальної власності
територіальної громади міста, що
підлягають приватизації (відчуженню) у
2012 році".

Позов мотивовано невідповідністю
оспорюваного рішення нормам чинного
законодавства, оскільки відповідачем
включено до переліку об'єктів
комунальної власності територіальної
громади міста, що підлягають
приватизації (відчуженню) у 2012 році
майно, яке не набуло ознак
індивідуально визначеної речі, та є
об'єктом соціально-культурного
призначення, чим завдано шкоду
охоронюваним Конституцією та законами
України правам та законним інтересам
територіальної громади, яка є єдиним
власником спірного майна.

Ухвалою господарського суду від 21.01.2014
року позовну заяву прийнято до
розгляду та порушено провадження у
справі.

Ухвалою господарського суду від 12.02.2014
року у даній справі задоволено
клопотання відповідача та залучено до
участі у справі третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача - ОСОБА_1
та Міський комунальний
лікувально-профілактичний заклад
Амбулаторія загальної практики
сімейної медицини №1 м.Олександрії.

19.03.2014 року прокурором подано заяву про
зменшення позовних вимог в порядку ч.2
ст.22 Господарського процесуального
кодексу України, у відповідності до
якої прокурор просить суд визнати
недійсним абзац 2 пункту 1 рішення
Олександрійської міської ради від 11
липня 2012 року №655 "Про доповнення
переліку об'єктів комунальної
власності територіальної громади
міста, що підлягають приватизації
(відчуженню) у 2012 році" в частині
доповнення переліку об'єктів
комунальної власності територіальної
громади міста, що підлягають
приватизації (відчуженню) у 2012 році,
затвердженого рішенням міської ради
від 10 лютого 2012 року №492 нежитловим
приміщенням орієнтовною площею 107,7
кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, яке перебуває
на балансовому обліку міського
комунального
лікувально-профілактичного закладу
"Амбулаторія загальної практики -
сімейної медицини №1", спосіб
приватизації - викуп.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
позов заперечив, зазначивши про те, що
прокурором не зазначено та не
обґрунтовано, в чому полягає порушення
прав та охоронюваних законом інтересів
територіальної громади м.Олександрія.

Третьою особою - Управлінням
приватизації, оренди майна та землі
Олександрійської міської ради подано
відзив на позовну заяву, у якому
заперечує позов з посиланням на те, що
включаючи до переліку об'єктів, що
підлягають приватизації, господарську
будівлю за адресою: АДРЕСА_1, міська
рада виходила з того, що даний об'єкт є
індивідуально визначеним майном, а
отже відноситься до групи А, оскільки
починаючи з початку 2000-х років дана
будівля не використовувалася в
господарській діяльності лікувального
закладу, не здійснювалося фінансування
на її утримання. Будівля тривалий
період часу пропонувалася для здачі в
оренду (періодично друкувалися
оголошення), тобто дана нежитлова
будівля мала статус вільного
приміщення.

Третіми особами - ОСОБА_1 та Міським
комунальним лікувально-профілактичним
закладом Амбулаторія загальної
практики сімейної медицини №1
м.Олександрії письмово викладену
позицію щодо поданого позову до
господарського суду не подано.
Представник ОСОБА_1 в судовому
засіданні 21.03.2014 року усно позов
заперечила, підтримавши доводи,
викладені у відзиві відповідача.

В судовому засіданні 21.03.2014 року о 10год.
32хв. оголошувалась перерва до 12год.00хв.
того ж дня.

Розглянувши наявні матеріали справи,
заслухавши присутніх в судовому
засіданні представників сторін,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

За приписами ст.2 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд порушує справи,
зокрема, за позовними заявами
прокурорів, які звертаються до
господарського суду в інтересах
держави.

Прокурор, який звертається до
господарського суду в інтересах
держави, в позовній заяві самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави, та обґрунтовує
необхідність їх захисту, а також вказує
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах.

Право прокурора стосовно подання
позовної заяви в порядку
господарського судочинства
встановлено ст.37 Закону України "Про
прокуратуру".

У відповідності до ч.2 ст.29
Господарського процесуального кодексу
України у разі прийняття господарським
судом позовної заяви, поданої
прокурором в інтересах держави в особі
органу, уповноваженого здійснювати
функції держави у спірних
правовідносинах, або в інтересах
громадянина зазначений орган чи
громадянин набуває статусу позивача, а
в разі прийняття господарським судом
позовної заяви, поданої прокурором в
інтересах держави, в якій зазначено про
відсутність органу, уповноваженого
здійснювати функції держави у спірних
правовідносинах, або про відсутність у
такого органу повноважень щодо
звернення до господарського суду,
прокурор набуває статусу позивача і як
такий зазначається у позовній заяві.

Відповідно до ч.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
23.03.2012 року №7 "Про деякі питання участі
прокурора у розгляді справ,
підвідомчих господарським судам",
право прокурора на подання позову до
господарського суду не ставиться
законом у залежність від наявності у
прокурора матеріалів прокурорської
перевірки з того питання, з якого
подано позов.

Відповідно до ч. 3, 5 ст.16 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
матеріальною та фінансовою основою
місцевого самоврядування є рухоме і
нерухоме майно, доходи місцевих
бюджетів, інші кошти, землі, природні
ресурси, що є у комунальній власності
територіальних громад сіл, селищ, міст
та районів у містах. Від імені та в
інтересах територіальних громад права
суб'єкта комунальної власності
здійснюють відповідні ради.

За приписами ст.10 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
міські ради є органами місцевого
самоврядування, представляють місцеві
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції
повноваження місцевого
самоврядування.

Враховуючи, що Олександрійська міська
рада є суб'єктом, який прийняв рішення,
що оспорюється у даній справі, та
одночасно представницьким органом
територіальної громади м.Олександрії,
з метою захисту прав та законних
інтересів якої прокурором
м.Олександрії подано даний позов,
господарський суд дійшов висновку, що
прокурор м.Олександрії є належним
позивачем у даній справі.

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про
приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)"
покупцями об'єктів малої приватизації
можуть бути фізичні та юридичні особи,
які визнаються покупцями відповідно до
Закону України "Про приватизацію
державного майна".

За приписами ч.3 ст.7 названого Закону
включення об'єктів малої приватизації
до переліків, зазначених у частині
першій цієї статті, здійснюється з
ініціативи державного органу
приватизації, уповноваженого органу
управління чи покупця.

Відповідно до ч.5 ст.7 вказаного Закону
орган приватизації розглядає подану
заяву і в разі відсутності підстав для
відмови у приватизації включає
підприємство до переліків, зазначених
у частині першій цієї статті.
Результати розгляду не пізніш як через
20 днів з дня подання заяви доводяться
до заявника у письмовій формі.

Відмова у приватизації можлива тільки
у випадках, коли: відсутні необхідні
документи, що подаються разом з
пропозиціями стосовно включення
об'єкта до переліку; є законодавчо
встановлене обмеження на приватизацію
цього підприємства; не затверджено
переліків, передбачених частиною
першою цієї статті.

Відповідно до Положення про управління
приватизації, оренди майна та землі
Олександрійської міської ради,
затвердженого рішенням
Олександрійської міської ради від
30.04.2010 року №1455, до основних завдань
управління належить реалізація
повноважень міської ради, її
виконавчого органу у сфері управління
комунальною власністю територіальної
громади міста.

10.04.2012 року Управлінням приватизації,
оренди майна та землі Олександрійської
міської ради видано наказ №32 "Про
реєстрацію заяви про включення
нежитлового приміщення до переліку
об'єктів, що підлягають приватизації",
яким зареєстровано заяву ОСОБА_1 про
включення нежитлового приміщення
орієнтовною площею 107,7 кв.м. за адресою:
АДРЕСА_1, до переліку об'єктів, що
підлягають приватизації шляхом викупу,
та присвоєння їй реєстраційного номеру
22.

Рішенням виконавчого комітету
Олександрійської міської ради від
07.06.2012 року №386 виконавчий комітет
вирішив запропонувати міській раді
прийняти рішення про доповнення
переліку об'єктів комунальної
власності територіальної громади
міста, що підлягають приватизації
(відчуженню) у 2012 році, затверджений
рішенням міської ради від 10 лютого 2012
року №492 "Про перелік об'єктів
комунальної власності територіальної
громади міста, що підлягають
приватизації (відчуженню) у 2012 році"
поміж іншого нежитловим приміщенням
орієнтовною площею 107,7 кв. м. за адресою:
АДРЕСА_1, яке знаходиться на
балансовому обліку міського
комунального
лікувально-профілактичного закладу
"Амбулаторія загальної практики -
сімейної медицини №1", спосіб
приватизації - викуп.

11.07.2012 року Олександрійською міською
радою прийнято рішення №655 "Про
доповнення переліку об'єктів
комунальної власності територіальної
громади міста, що підлягають
приватизації (відчуженню) у 2012 році",
яким у абзаці 2 пункту 1 доповнено
перелік об'єктів комунальної власності
територіальної громади міста, що
підлягають приватизації (відчуженню) у
2012 році, затверджений рішенням міської
ради від 10 лютого 2012 року №492 "Про
перелік об'єктів комунальної власності
територіальної громади міста, що
підлягають приватизації (відчуженню) у
2012 році" нежитловим приміщенням
орієнтовною площею 107,7 кв.м. за адресою:
АДРЕСА_1, яке знаходиться на
балансовому обліку міського
комунального
лікувально-профілактичного закладу
"Амбулаторія загальної практики -
сімейної медицини №1", спосіб
приватизації - викуп.

У відповідності до ст. 2 Закону України
"Про приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)"
об'єктами малої приватизації є: єдині
майнові комплекси державних
підприємств та їх структурних
підрозділів, які можуть бути виділені в
самостійні суб'єкти господарювання -
юридичні особи (у тому числі ті, що
передані в оренду, перебувають у
процесі реструктуризації), на яких
середньооблікова чисельність
працюючих за звітний (фінансовий) рік
не перевищує 100 осіб, а обсяг валового
доходу від реалізації продукції (робіт,
послуг) за такий період не перевищує 70
мільйонів гривень та/або вартості
майна яких недостатньо для формування
статутного капіталу акціонерного
товариства, у тому числі разом із
земельними ділянками державної
власності, на яких вони розташовані
(група А); окреме індивідуально
визначене майно, в тому числі разом із
земельними ділянками державної
власності, на яких таке майно
розташовано (група А); об'єкти
незавершеного будівництва,
законсервовані об'єкти, в тому числі
разом із земельними ділянками
державної власності, на яких вони
розташовані (група Д); об'єкти
соціально-культурного призначення, в
тому числі разом із земельними
ділянками державної власності, на яких
вони розташовані, крім тих, що не
підлягають приватизації (група Ж).

У випадках, коли до складу підприємств
входять структурні підрозділи
(магазини, перукарні, майстерні,
їдальні тощо), які можуть бути виділені
у самостійні підприємства, об'єктами
малої приватизації є названі
структурні підрозділи.

Відповідно до Свідоцтва про право
власності будівлі і споруди
амбулаторії загальної практики
сімейної медицини №1, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1 належать
територіальній громаді міста
Олександрії в особі Олександрійської
міської ради.

Як вбачається зі Статуту Міського
комунального
лікувально-профілактичного закладу -
Амбулаторія загальної практики
сімейної медицини №1 м.Олександрії,
вказаний заклад створений шляхом
перереєстрації та є правонаступником
міської комунальної
лікувально-профілактичної установи
"Міська лікарня №4 м.Олександрії",
заснованої Олександрійської міською
радою, підпорядкованої управлінню
охорони здоров'я Олександрійської
міської ради і є комунальною власністю
територіальної громади міста.

Згідно акту прийому-передачі основних
засобів №4 комісією, створеною
рішенням 14 сесії Олександрійської
міської ради №224 від 06.05.2003р. "Про
реорганізацію міської комунальної
лікувально-профілактичної установи
"Центральна міська лікарня" проведено
прийом-передачу основних засобів
станом на 01.05.2003 року.

За пунктом 30 статті 26 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
прийняття рішення про затвердження
місцевих програм приватизації, а також
переліку об'єктів комунальної
власності, які не підлягають
приватизації, визначення доцільності,
порядку та умов приватизації об'єктів
комунальної власності, є виключною
компетенцією сільських, селищних,
міських рад.

Рішенням Олександрійської міської
ради Кіровоградської області від 18.08.2006
року №108 затверджено міську програму
приватизації на 2006-2007 роки. За
поясненнями представників відповідача
та третьої особи, вказана програма
продовжує діяти на теперішній час,
оскільки чергові програми
приватизації Олександрійською міською
радою не приймались та не
затверджувались.

Пункт 4 Розділу І Міської програми
приватизації на 2006-2007 роки містить
класифікацію об'єктів приватизації, що
здійснена з метою раціонального та
ефективного застосування способів
приватизації відповідно до цієї
Програми. У вказаному пункті визначено,
що до групи Ж належать незалежно від
вартості об'єкти охорони здоров'я,
освіти, культури, мистецтва та преси,
фізичної культури та спорту,
телебачення та радіомовлення,
видавничої справи, а також об'єкти
санаторно-курортних закладів,
профілакторії, будинки і табори
відпочинку (за винятком об'єктів
санаторно-курортних закладів і
будинків відпочинку, які перебувають
на самостійних балансах), у тому числі
об'єкти соціально-побутового
призначення, які передані в комунальну
власність територіальної громади
міста.

У відповідності до Основ законодавства
України з охорони здоров'я, заклад
охорони здоров'я - юридична особа
будь-якої форми власності та
організаційно-правової форми або її
відокремлений підрозділ, основним
завданням яких є забезпечення
медичного обслуговування населення на
основі відповідної ліцензії та
професійної діяльності медичних
(фармацевтичних) працівників.

Амбулаторія загальної практики -
сімейної медицини -
лікувально-профілактичний заклад, який
в межах своєї діяльності забезпечує
проведення комплексу профілактичних
заходів з попередження і зниження
захворюваності, інвалідності і
смертності, раннього виявлення
захворювань, надає прикріпленому за
сімейно-територіальним принципом
населенню кваліфіковану первинну
лікувально-профілактичну допомогу,
здійснює його диспансеризацію та
моніторинг за станом здоров'я.

З документів, наявних у матеріалах
справи, вбачається, що Амбулаторія
загальної практики сімейної медицини
№1 м.Олександрії є закладом охорони
здоров'я та об'єктом
соціально-культурного призначення, а
отже належить до групи Ж.

У відповідності до частини 3 ст. 18-2
Закону України "Про приватизацію
невеликих державних підприємств (малу
приватизацію) приватизація об'єктів
групи Ж здійснюється з урахуванням
таких особливостей:

1) уповноважені органи управління разом
з пропозиціями стосовно включення
об'єктів соціально-культурного
призначення до переліку об'єктів, що
підлягають приватизації, подають до
державних органів приватизації
пропозиції щодо строку збереження
профілю діяльності об'єктів
соціально-культурного призначення або
можливості перепрофілювання кожного з
таких об'єктів;

2) державні органи приватизації
погоджують з відповідними місцевими
державними адміністраціями переліки
об'єктів соціально-культурного
призначення, що підлягають
приватизації. У разі якщо протягом
трьох тижнів від відповідної державної
адміністрації не надійшла відповідь
щодо погодження переліку таких
об'єктів, поданий перелік вважається
погодженим.

Місцеві державні адміністрації, які не
дали згоди на приватизацію об'єктів
соціально-культурного призначення,
подають державному органу
приватизації інформацію про джерела
фінансування утримання об'єкта, а також
відповідні гарантії щодо його
утримання, які полягають у поданні
письмових зобов'язань щодо обсягів та
строків фінансування;

3) об'єкти соціально-культурного
призначення приватизуються шляхом їх
продажу єдиним майновим комплексом із
збереженням профілю діяльності. Продаж
окремих об'єктів нерухомості
санаторно-курортних закладів та
закладів туризму не допускається;

4) об'єкти соціально-культурного
призначення, які не функціонують
більше трьох років або перебувають в
аварійному стані, можуть бути
перепрофільовані за погодженням з
органами місцевого самоврядування та
відповідними місцевими державними
адміністраціями;

5) підприємство або господарське
товариство, яке більше ніж п'ять років
утримує за рахунок власних коштів у
належному стані об'єкт
соціально-культурного призначення, має
першочергове право на викуп такого
об'єкта.

Ні відповідачем, ні третьою особою у
справі не подано до суду доказів
дотримання вимог вищезазначеної норми
Закону при прийнятті спірного рішення.

Міською програмою приватизації на
2006-2007 роки, затвердженою рішенням
Олександрійської міської ради від
18.08.2006 року №108 також визначено
особливості приватизації об'єктів
групи Ж.

Зокрема, даним розділом Програми
визначено, що одночасно з поданням про
включення до переліку об'єктів групи Ж,
що підлягають приватизації, об'єкта
соціальної сфери, Фонд комунального
майна подає пропозиції міській раді
щодо терміну збереження профілю
діяльності або можливості
перепрофілювання відповідного об'єкта.

Об'єкти соціально-культурного
призначення, які не функціонують
більше трьох років або знаходяться в
аварійному стані, можуть бути
перепрофільовані за погодженням з
міською радою.

Як вбачається з матеріалів справи, та у
відповідності до пояснень
представників третьої особи, питання
збереження профілю діяльності або
можливості перепрофілювання об'єкта
приватизації відповідачем та третьою
особою не досліджувалось.

За поясненнями представників
відповідача та третьої особи,
нежитлове приміщення, яке включено до
переліку об'єктів, що підлягають
приватизації у спірному рішенні,
належить до групи А, оскільки з 2000-х
років дана будівля не
використовувалася в діяльності
лікувального закладу. На підтвердження
викладеного третьою особою подано до
суду Інформацію про об'єкти
комунальної власності, які не
використовуються за призначенням, по
закладам управління охорони здоров'я
Олександрійської міської ради за І
квартал 2011 року, а також лист
Управління охорони здоров'я
Олександрійської міської ради від
11.02.2014 року №20/206/1, яким повідомлено, що
господарський корпус, розташований на
території МКЛПЗ - Амбулаторія
загальної практики - сімейної медицини
№1 не використовується за призначенням
і для інших цілей з 2000 року і в
подальшому його використання не
планується.

Господарський суд вважає за необхідне
зазначити, що викладені представником
третьої особи обставини не можуть бути
підставою для віднесення приміщення,
яке є складовою частиною
лікувально-профілактичного закладу до
групи А, оскільки Законом України "Про
приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)"
визначено чітку класифікацію об'єктів
приватизації на групи. Крім того,
міська програма приватизації на 2006 - 2007
роки, затверджена рішенням
Олександрійської міської ради від
18.08.2006 року №108 передбачає зміну
профілю діяльності об'єктів
соціально-культурного призначення, які
не функціонують більше трьох років або
знаходяться в аварійному стані, але не
зміну групи такого об'єкта.

Господарський суд вважає, що
недотримання відповідачем
вищезазначених норм Закону України
"Про приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)" та
недослідження питання можливості
збереження профілю об'єкта
приватизації має наслідком порушення
прав та законних інтересів
територіальної громади м.Олександрія,
так як обмежує право жителів
територіальної громади на
забезпечення медичного
обслуговування.

Поряд з тим, господарський суд вважає
за необхідне звернути увагу на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 Цивільного
кодексу України річ є визначеною
індивідуальними ознаками, якщо вона
наділена тільки їй властивими
ознаками, що вирізняють її з-поміж
інших однорідних речей,
індивідуалізуючи її.

Як вбачається зі спірного рішення
Олександрійської міської ради, до
переліку об'єктів комунальної
власності територіальної громади
міста, що підлягають приватизації
(відчуженню) у 2012 році, включено
нежитлове приміщення орієнтовною
площею 107,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, яке
знаходиться на балансовому обліку
міського комунального
лікувально-профілактичного закладу
"Амбулаторія загальної практики -
сімейної медицини №1".

Позивачем подано до матеріалів справи
Акт прийому-передачі основних засобів
Міської лікарні №4, Технічний паспорт
Амбулаторії загальної практики
сімейної медицини №1 та
Інвентаризаційні описи основних
засобів, з яких вбачається, що вказана
Амбулаторія є комплексом будівель та
споруд, при чому у зазначених
документах відсутня така їх ознака як
площа. Будь-які інші ознаки, які
вирізняють нежитлове приміщення,
зазначене у оспорюваному рішенні
Олександрійської міської ради, з-поміж
інших нежитлових приміщень, що входять
до складу будівель та споруд
Амбулаторії відсутні.

За твердженням відповідача, до спірним
рішенням Олександрійської міської
ради до переліку об'єктів, що
підлягають приватизації у 2012 році
включено будівлю господарського
корпусу Амбулаторії.

Зі статуту Міського
лікувально-профілактичного закладу -
Амбулаторія загальної практики
сімейної медицини №1 м.Олександрії
вбачається, що амбулаторія є
лікувально-профілактичним закладом, до
складу якого входять: денний стаціонар
при амбулаторії та господарча служба.

У відповідності до п. 6.11 Статуту Заклад
(Амбулаторія) зобов'язаний здійснювати
основну діяльність по
матеріально-технічному забезпеченню
лікувального процесу і господарської
діяльності.

З наведеного вбачається, що господарча
служба є невід'ємною частиною
Амбулаторії.

Поряд з тим, з оспорюваного рішення
неможливо встановити, яке саме з
нежитлових приміщень включено міською
радою до переліку об'єктів, що
підлягають приватизації.

Рішенням виконавчого комітету
Олександрійської міської ради від
23.08.2013 року №21 присвоєно окрему поштову
адресу, а саме: АДРЕСА_1 нежитловому
приміщенню (колишній господарський
корпус) загальною площею 135,5 кв. м., яке
знаходиться на балансовому обліку
міського комунального
лікувально-профілактичного закладу
"Амбулаторія загальної практики -
сімейної медицини №1", який знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.

06.09.2013 року Виконавчим комітетом
Олександрійської міської ради
прийнято рішення №660 "Про виділення
нежитлового приміщення загальною
площею 135,5 кв. м. зі складу будівель і
споруд амбулаторії та оформлення права
власності", відповідно до якого
виділено зі складу будівель і споруд
амбулаторії загальної практики
сімейної медицини №1 за адресою:
АДРЕСА_1 окремо розташоване нежитлове
приміщення загальною площею 135,5 кв. м.,
якому присвоєна поштова адреса:
АДРЕСА_1 та створено окремий об'єкт
нерухомості. Оформлено право власності
на нежитлове приміщення загальною
площею 135,5 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 на
територіальну громаду м.Олександрії в
особі Олександрійської міської ради.

Вказані рішення були прийняті
відповідачем значно пізніше прийняття
спірного рішення.

Таким чином, нежитлове приміщення,
включене спірним рішенням до переліку
об'єктів, що підлягають приватизації,
на момент прийняття такого рішення, не
було окремим індивідуально визначеним
майном, та, відповідно, самостійним
об'єктом малої приватизації, що
суперечить приписам ст.2 Закону України
"Про приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)".

В подальшому, рішенням
Олександрійської міської ради від
15.02.2013 року №920 змінено спосіб
приватизації нежитлового приміщення
загальною площею 135,5 кв.м. (у т.ч. підвал -
25,0 кв.м.) по АДРЕСА_1 з "викупу" на "продаж
на аукціоні".

25.02.2013 року Управлінням приватизації,
оренди майна та землі Олександрійської
міської ради видано наказ "Про зміну
способу приватизації", яким змінено
спосіб приватизації нежитлового
приміщення загальною площею 135,5 кв.м. (у
т.ч. підвал - 25,0 кв.м.) по АДРЕСА_1 з викупу
на продаж майна на аукціоні.

Наказом Управління приватизації,
оренди майна та землі Олександрійської
міської ради від 04.10.2013 року №69
затверджено протокол №1 аукціону,
проведеного 4 жовтня 2013 року по продажу
нежитлового приміщення (літ.Б)
загальною площею 135,5 кв.м. (у т.ч. підвал -
25,0 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_1. Як
вбачається із вказаного протоколу,
переможцем аукціону є ОСОБА_1

Суд враховує положення ст.22 Закону
України "Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу
приватизацію)", у відповідності до якої
право володіння, користування і
розпорядження об'єктом приватизації
переходить до покупця після сплати в
повному обсязі ціни продажу об'єкта
приватизації.

У разі якщо об'єктом є нерухоме майно,
право власності на нього переходить до
покупця після державної реєстрації в
установленому законом порядку права
власності на придбаний об'єкт, яка
здійснюється після сплати у повному
обсязі ціни продажу об'єкта.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_1 повідомила, що на теперішній час
договір купівлі-продажу об'єкта
нерухомості сторонами не укладено, у
повному обсязі ціна продажу об'єкта не
сплачена.

Господарським судом також взято до
уваги наступну обставину.

Третьою особою - Управлінням
приватизації, оренди майна та землі
Олександрійської міської ради надано
суду копію договору оренди нежитлового
приміщення від 30.12.2011 року, укладеного
зазначеним управлінням (Орендодавець)
та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(Орендар).

Відповідно до умов зазначеного
договору оренди Орендодавець на
підставі рішення виконавчого комітету
Олександрійської міської ради від
08.12.2011 року №980 передає, а Орендар
приймає в строкове платне користування
нежитлове приміщення площею 107,7 кв.м.,
розміщене за адресою: АДРЕСА_1, що
перебуває на балансовому обліку
міського комунального
лікувально-профілактичного закладу
"Амбулаторія загальної практики -
сімейної медицини №1". Нежитлове
приміщення передається в оренду з
метою розміщення дитячого кафе.

У відповідності до ст.11 Закону України
"Про приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)" викуп
застосовується щодо об'єктів малої
приватизації, які не продано на
аукціоні, за конкурсом, а також у разі,
якщо право покупця на викуп об'єкта
передбачено законодавчими актами.

Згідно із ч.1 ст. 289 Господарського
кодексу України орендар має право на
викуп об'єкта оренди, якщо таке право
передбачено договором оренди.

Господарським судом досліджено
договір оренди, копія якого міститься в
матеріалах справи, та встановлено, що
право орендаря на викуп об'єкта,
передбачене статтею 289 Господарського
кодексу України, даним договором не
передбачене.

За викладених обставин господарський
суд дійшов висновку, що при прийнятті
Олександрійською міською радою
рішення від 11.07.2012 року №655
відповідачем порушено як норми Закону
України "Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу
приватизацію)", так і права та законні
інтереси територіальної громади
м.Олександрії.

Згідно ст.21 Цивільного кодексу України
суд визнає незаконним та скасовує
правовий акт індивідуальної дії,
виданий органом державної влади,
органом влади Автономної республіки
Крим або органом місцевого
самоврядування, якщо він суперечить
актам цивільного законодавства і
порушує цивільні права або інтереси.

При цьому господарський суд вважає за
необхідне зазначити, що визнання
недійсним рішення органу місцевого
самоврядування як спосіб захисту
порушених прав відповідає приписам
чинного законодавства (Постанова
Верховного Суду України від 23.12.2008 року
у справі №2-8/16222-2007).

За викладених обставин позовні вимоги
прокурора підлягають задоволенню.

Згідно статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85, 116, 117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати недійсним абзац 2 пункту 1
рішення Олександрійської міської ради
від 11 липня 2012 року №655 "Про доповнення
переліку об'єктів комунальної
власності територіальної громади
міста, що підлягають приватизації
(відчуженню) у 2012 році" в частині
доповнення переліку об'єктів
комунальної власності територіальної
громади міста, що підлягають
приватизації (відчуженню) у 2012 році,
затвердженого рішенням міської ради
від 10 лютого 2012 року №492 нежитловим
приміщенням орієнтовною площею 107,7
кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, яке перебуває
на балансовому обліку міського
комунального
лікувально-профілактичного закладу
"Амбулаторія загальної практики -
сімейної медицини №1", спосіб
приватизації - викуп.

Стягнути з Олександрійської міської
ради (28000, Кіровоградська область,
м.Олександрія, пр.Леніна, 59, ) на користь Державного бюджету
України (р/р 3002 в Головному
Управлінні Державної казначейської
служби України у Кіровоградській
області, МФО 823016, код 38037409, отримувач
коштів УК у м.Кіровограді (м.
Кіровоград) 22030001) - 1218,00 грн. судового
збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Згідно ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення
господарського суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його підписання до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Кіровоградської
області.

Повне рішення складено 25.03.2014р.

Суддя
Г.Б. Поліщук