Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/2162/14 01.04.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОЛСІДЗ ІНВЕСТ
УКРАЇНА»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Украгропром»

про стягнення 69 260,18 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Козачок І.П. - довіреність
б/н від 06.04.2014 року;

від відповідача: не з'явилися;

Обставини справи :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ОЛСІДЗ ІНВЕСТ
УКРАЇНА» звернулося до господарського
суду м. Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім «Украгропром» про стягнення 69 260,18
грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач порушив взяті на себе
зобов'язання щодо повноти та
своєчасності внесення орендної плати
за користування нежитловим
приміщенням та відшкодування
комунальних витрат згідно умов
Договору № 04/0013-АН оренди нежитлового
приміщення від 12.07.2012 року.

З цих підстав, позивач просив
задовольнити позов, стягнувши з
відповідача на свою користь 61 257,02 грн. -
основного боргу (з яких: 14 419,00 грн. -
відшкодування комунальних витрат, 46
838,02 грн. - заборгованості по орендній
платі), 5 057,94 грн. - штрафу, 2 280,57 грн. -
пені, 664,65 грн. - 3% річних.

Ухвалою від 13.02.2014 року порушено
провадження по справі та призначено її
розгляд на 25.02.2014 року.

В судовому засіданні 25.02.2014 року
оголошено перерву до 18.03.2014 року.

В зв'язку з нез'явленням представника
відповідача в судове засідання 18.03.2014
року розгляд справи відкладено на
01.04.2014 року.

01.04.2014 року через відділ діловодства
суду від представника відповідача
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи.

В судове засідання 01.04.2014 року
представник відповідача не з'явився,
про день та час розгляду справи
повідомлявся належним чином. Ухвали
суду, позовна заява надсилались
відповідачу на особі на всі відомі
адреси, в тому числі на юридичну адресу
підприємства згідно відомостей
єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» за
змістом зазначеної статті 64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Провадження у справі порушено ухвалою
від 13.02.2014 року, що свідчить про
достатність часу для підготовки до
судового розгляду справи, подання суду
відзиву на позов, доказів в
обґрунтування своєї позиції, в разі їх
наявності.

Відповідно до статті 75 ГПК України
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні 01.04.2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
суд їх задовольнити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в
судовому засіданні 01.04.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в
їх сукупності та заслухавши пояснення
представника позивача, господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.07.2012 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «ОЛСІДЗ ІНВЕСТ
УКРАЇНА» (далі по тексту - орендодавець,
позивач) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Украгропром» (далі по тексту - орендар,
відповідач) укладено Договір № 04/0013-АН
оренди нежитлового приміщення (далі по
тексту - Договір), за умовами якого (п.
1.1., 1.2. Договору) позивач передає, а
відповідач приймає в строкове платне
користування частину нежилих
приміщень, які розташовані в підвалі
будівлі за адресою: м. Київ, вул. Верхній
Вал, 72, загальною площею 33,7 м2 (далі по
тексту - Орендовані Приміщення).

Відповідно до п. 3.1. Договору Відповідач
вступає в строкове платне користування
Орендованими Приміщеннями з моменту
підписанням сторонами відповідного
Акту приймання-передачі.

Згідно з п. 4.1. Договору строк оренди
Орендованих Приміщень складає - з 10.08.2012
року по 09.08.2014 року включно

Відповідно до п. 8.3. Договору загальний
розмір місячної орендної плати з
урахуванням ПДВ становить суму, що
еквівалентна 776,45 (сімсот сімдесят
шість) доларів США 45 центів, що на день
підписання Договору оренди складає 6
206,17 (шість тисяч двісті шість) грн. 17
коп., з урахуванням ПДВ у сумі 1 034 грн. 36
коп.

Пунктом 1.6. Договору передбачено право
Відповідача на користування
паркувальними місцями №№ 22,104, які
знаходяться на паркувальному
майданчику, розташованому поряд з
будівлею за адресою: м. Київ, вул.
Верхній Вал, 72 (далі по тексту -
Паркувальні Місця), додатково до
Орендованих приміщень.

Згідно з п. 8.4. Договору розмір плати за
користування Паркувальними Місцями з
урахуванням ПДВ становить суму, що
еквівалентна 200,00 (двісті) доларів США 00
центів, що на день підписання Договору
оренди складає 1 598,60 (одна тисяча
п'ятсот дев'яносто вісім) грн. 60 коп., з
урахуванням ПДВ в розмірі 266 грн. 43 коп.,
на місяць.

Відповідно до п. 8.6. Договору сплата
орендної плати та плати за
користування Паркувальними Місцями
здійснюється в національній валюті
України за офіційним курсом гривні до
долару США, який встановлений НБУ та
діє на 28 число кожного місяця, у
відповідності до п. 13.2. даного Договору.

Пунктами 9.1. та 9.2. Договору оренди
передбачено, що Відповідач
зобов'язаний щомісячно відшкодовувати
Позивачу вартість використаної в
Орендованих Приміщеннях
електроенергії на підставі рахунків,
виставлених Відповідачу Позивачем.
Відповідач зобов'язаний відшкодувати
Позивачу витрати на комунальні послуги
пропорційно площі, яку займають
Орендовані Приміщення, до загальної
площі Будівлі на підставі рахунків,
виставлених Відповідачу Позивачем.

Відповідно до п.п. 13.1., 13.2., 13.3. та 13.4.
Договору Відповідач сплачує Позивачу
орендну плату та плату за користування
Паркувальними Місцями, передбачені
Договором оренди, у формі
безготівкових розрахунків шляхом
перерахування відповідних сум коштів
на поточний рахунок Позивача,
зазначений в Договорі оренди, або інший
рахунок Позивача, зазначений у
відповідному рахунку, або про який
Відповідач письмово сповіщений.
Орендна плата та плата за користування
Паркувальними Місцями, передбачені
Договором оренди, сплачуються
Відповідачем щомісяця протягом 3
(трьох) банківських днів з дня
отримання відповідного рахунку від
Позивача. Якщо зазначена вище дата
припадає на святковий або неробочий
день, орендна плата сплачується на
наступний за ним робочий банківський
день. Оплата вартості використаної
електроенергії та комунальних послуг,
що передбачені Розділом 9 Договору
оренди, здійснюється Відповідачем
протягом 3 (трьох) банківських днів з
дня отримання рахунку від Позивача.
Зобов'язання зі здійснення платежів,
передбачених даним розділом або іншими
умовами Договору оренди, будуть
вважатись виконаними належним чином у
момент, коли суми коштів, що
відповідають повному розміру платежів,
будуть зараховані на поточний рахунок
Позивача.

Згідно з пп. 6.1.2. п. 6.1. Договору
Відповідач зобов'язується своєчасно й
у повному обсязі перераховувати
Позивачеві орендну плату та
відшкодовувати вартість використаної
електроенергії та вартість
комунальних послуг згідно з Розділами 8
та 9 даного Договору, а також
здійснювати оплату інших сум,
передбачених Договором оренди.

Факт приймання-передачі Орендованих
приміщень підтверджується підписаним
між сторонами 10.08.2012 року Актом
приймання-передачі.

Спір вини у зв'язку з тим, що на думку
позивача відповідач з липня 2013 року
припинив оплату орендної плати, плату
за користування паркувальними місцями
та плату за використану електроенергію
та надані комунальні послуги.

На підтвердження свої позовних вимог
позивач надав суду рахунки на оплату: №
141 від 31.07.2013 року на суму 2 413,29 грн., № 143
від 01.08.2013 року на суму 7 806,33 грн., № 164
від 31.08.2013 року на суму 2 337,69 грн., № 166
від 01.09.2013 року на суму 7 806,33 грн., № 185
від 30.09.2013 року на суму 2 121,44 грн., № 187
від 01.10.2013 року на суму 7 806,33 грн., № 222
від 31.10.2013 року на суму 2 249,86 грн., № 219
від 01.11.2013 року на суму 7 806,33 грн., № 242
від 30.11.2013 року на суму 2 425,57 грн., № 265
від 31.12.2013 року на суму 7 806,33 грн., № 267
від 31.12.2013 року на суму 2 871,15грн; які
повинен був оплатити відповідач в
якості відшкодування комунальних
витрат, оренди офісу та користування
паркувальними місцями. На
підтвердження іншого суду не надано
жодних доказів.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Договір,
укладений між позивачем та
відповідачем за своєю правовою
природою є договором найму (оренди).

Відповідно до ст. 759 ЦК України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Предметом договору найму може бути річ,
яка визначена індивідуальними
ознаками і яка зберігає свій первісний
вигляд при неодноразовому
використанні (неспоживна річ) (ч.1. ст. 760
ЦК України).

Згідно ст. 762 ЦК України за користування
майном з наймача справляється плата,
розмір якої встановлюється договором
найму. Плата за користування майном
вноситься щомісячно, якщо інше не
встановлено договором.

Частинами 1, 4 ст. 286 ГК України
визначено, що орендна плата - це
фіксований платіж, який орендар
сплачує орендодавцю незалежно від
наслідків своєї господарської
діяльності. Розмір орендної плати може
бути змінений за погодженням сторін, а
також в інших випадках, передбачених
законодавством. Строки внесення
орендної плати визначаються в
договорі.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

З наданих позивачем доказів
вбачається, що позивач взяті на себе
зобов'язання виконав належним чином,
надав відповідачеві у тимчасове платне
користування орендовані приміщення та
паркувальні місця на певний строк та за
відповідну плату згідно умов Договору,
а відповідач в порушення умов Договору
не оплачував з липня 2013 року
відповідачу відшкодування комунальних
витрат, оренди офісу та користування
паркувальними місцями, та має перед
останнім заборгованість зі вказаних
платежів з липня 2013 року.

Суд зазначає, що заборгованість
відповідача на підставі рахунків
наданих позивачем суду (№ 141 від 31.07.2013
року на суму 2 413,29 грн., № 143 від 01.08.2013
року на суму 7 806,33 грн., № 164 від 31.08.2013
року на суму 2 337,69 грн., № 166 від 01.09.2013
року на суму 7 806,33 грн., № 185 від 30.09.2013
року на суму 2 121,44 грн., № 187 від 01.10.2013
року на суму 7 806,33 грн., № 222 від 31.10.2013
року на суму 2 249,86 грн., № 219 від 01.11.2013
року на суму 7 806,33 грн., № 242 від 30.11.2013
року на суму 2 425,57 грн., № 265 від 31.12.2013
року на суму 7 806,33 грн., № 267 від 31.12.2013
року на суму 2 871,15грн) підтверджується в
розмірі 53 450,65 грн., доказів несплати
відповідачем рахунку № 181 від 31.12.2012
року на суму 7 806,33 грн. на який
посилається позивач в своїх
розрахунках - суд не надано.

Також суд зазначає, що позивач в
позовній заяві вказував що відповідач
з липня 2013 року припинив оплату всіх
платежів, а тому суд дійшов до висновку
що відповідач сплачував всіх платежі
за Договором до липня 2013 року, доказів
не оплати відповідачем рахунку так як і
самого рахунку № 181 від 31.12.2012 року на
суму 7 806,33 грн. суду не надано.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Зважаючи на встановлені обставини
справи та вимоги правових норм
викладених вище, господарський суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги в частині стягнення основного
боргу підлягають частковому
задоволенню і становлять 53 450,65 грн.

Відповідач припустився прострочення
платежу, а тому позивач, керуючись
пунктами 16.3., 16.4. 16.5 Договору, просить
суд стягнути з відповідача пеню та
штраф, які за розрахунками позивача
становлять: 5 057,94 грн. - штрафу, 2 280,57 грн.
- пені.

Згідно з п.16.3. Договору у випадку
несвоєчасного внесення орендної плати
та/або плати за користування
Паркувальними Місцями Відповідач
сплачує пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діє в період,
за який вона нараховується, від # суми
боргу за кожен день прострочення. Пеня
сплачується Відповідачем до повного
виконання своїх зобов'язань за
Договором оренди.

Відповідно до 16.4. Договору у випадку
несвоєчасної сплати вартості
використаної електроенергії та/або
комунальних послуг, передбачених
Розділом 9 Договору оренди, Відповідач
сплачує пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діє в період,за
який вона нараховується, від суми боргу
за кожен день прострочення. Пеня
сплачується Відповідачем до повного
виконання своїх зобов'язань за
Договором оренди.

Пунктом 16.5. Договору встановлено, що у
випадку прострочення внесення
орендної плати та/або плати за
користування Паркувальними Місцями,
та/або сплати вартості електроенергії
та/або комунальних послуг більш ніж на
30 календарних днів Відповідач
додатково сплачує Позивачу штраф у
розмірі 10 (десяти) відсотків від суми
боргу.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Відповідно до ч. 1 статті 546, статті 549 ЦК
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором (згідно ч. 6 ст. 231 ГК України).

Згідно п. 6 ст. 232 ГК України нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що вимоги позивача в частині
стягнення пені та штрафу за
несвоєчасне виконання відповідачем
взятих на себе грошовий зобов'язань є
обґрунтованими, та за уточненим
розрахунком суду підлягають
частковому задоволенню в розмірі: 3 903,14
грн. - штрафу, 1 773,71 грн. - пені.

Також позивач, керуючись статтею 625 ЦК
України, просить суд стягнути на свою
користь 664,65 грн. - 3% річних.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що вимоги позивача в частині
стягнення з відповідача 3% річних в
розмірі 664,65 грн., нормативно та
документально доведені, а тому
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України
судові витрати покладаються судом на
відповідача пропорційно розміру
задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. 32, 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України,
Господарський суд м. Києва , -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Украгропром» (04060, м. Київ, ВУЛИЦЯ
ЩУСЄВА, будинок 36, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОЛСІДЗ ІНВЕСТ
УКРАЇНА» (01042, м. Київ, БУЛЬВАР ДРУЖБИ
НАРОДІВ, будинок 19, ) 53 450
(п'ятдесят три тисячі чотириста
п'ятдесят) грн. 65 коп. - основного боргу, 3
903 (три тисячі дев'ятсот три) грн. 14 коп. -
штрафу, 1 773 (одну тисячу сімсот сімдесят
три) грн. 71 коп. - пені, 1 559 (одну тисячу
п'ятсот п'ятдесят дев'ять) грн. 71 коп. -
судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного
тексту рішення: 04.04.2014 року.