КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2014 р. Справа№ 22/169-26/239

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Шапрана В.В.

Руденко М.А.

за участю представників:

від позивача - Слєсаренко Я.В.,
довіреність № 52 від 04.06.2013;

від відповідача - Мітіна Т.В.,
довіреність № б/н від 02.01.2014;

від третьої особи - представник не
прибув,

розглянувши апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"Омега Банк" (правонаступник публічного
акціонерного товариства "Сведбанк") на
ухвалу господарського суду міста Києва
від 10.02.2014 у справі
№ 22/169-26/239 (суддя Гавриловська І.О.) за
заявою публічного акціонерного
товариства "Омега Банк" про відновлення
строку для пред'явлення наказу від
21.09.2012 до виконання за позовом
публічного акціонерного товариства
"Сведбанк" до відкритого акціонерного
товариства "Готельний комплекс
"Либідь", за участю третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
товариства з обмеженою
відповідальністю "Вольний вітер" про
звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 04.03.2011р. у справі №22/169
(залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 30.06.2011р.) позов
публічного акціонерного товариства
"Сведбанк" задоволено, звернуто
стягнення на предмет іпотеки за
іпотечним договором № 518/519/ІП-1 від
26.09.2006р., а саме: майновий комплекс:
будинок готельного комплексу в цілому
(літ. А) загальною площею 14 691, 70 кв. м., що
розташований за адресою: м. Київ, площа
Перемоги 1 та належать відкритому
акціонерному товариству "Готельний
комплекс "Либідь" на праві власності
для задоволення вимог публічного
акціонерного товариства "Сведбанк": за
кредитним договором № 519 від 26.09.2006р. у
розмірі 7 866 400 доларів США
заборгованості по кредиту; 560 817, 06
доларів США заборгованості за
відсотками по кредиту, нарахованими
станом на 14.02.2011р. (з урахуванням
сплачених в сумі 50 000 доларів США 01, 02
березня 2011р.); 703 230,68 доларів США пені за
несвоєчасне погашення кредиту; 201 742, 90
доларів США пені за несвоєчасну сплату
відсотків по кредиту (204 293, 80 доларів
США з урахуванням сплаченої суми 2 550, 90
доларів США); за кредитним договором №
518 від 26.09.2006р. у розмірі 2 972 475 доларів
США заборгованості по кредиту; 538 843, 63
доларів США заборгованості за
відсотками по кредиту, нарахованими
станом на 14.02.2011р.; 304 266, 54 доларів США
пені за несвоєчасне погашення кредиту;
57 035, 87 доларів США пені за несвоєчасну
сплату відсотків по кредиту (60 343, 14
доларів США з урахуванням сплаченої
суми 3 307, 27 доларів США); встановлено
спосіб реалізації предмета іпотеки за
іпотечним договором № 518/519/ІП-1 від
26.09.2006р. шляхом проведення прилюдних
торгів з початковою ціною продажу у
розмірі 170 646 582 грн. без податку на
додану вартість.

Постановою Вищого господарського суду
України від 18.08.2011р. у справі №22/169
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 30.06.2011р. та
рішення господарського суду міста
Києва від 04.03.2011р. у справі №22/169
скасовано в частині визначення розміру
пені за несвоєчасну сплату процентів
та несвоєчасне погашення кредиту за
Кредитним договором №519 від 26.09.2009р. та
за Кредитним договором №518 від 26.09.2006р.,
справу направлено на новий розгляд до
господарського суду міста Києва.

За результатами часткового нового
розгляду у справі, якій присвоєно номер
№ 22/169-26/239, 13.10.2011р. прийнято рішення про
задоволення вимог в частині стягнення
пені.

Зазначене рішення господарського суду
міста Києва від 13.10.2011р. у справі №
22/169-26/239 залишене без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 12.09.2012р. та
постановою Вищого господарського суду
України від 13.11.2012р.

Господарським судом міста Києва лише
21.09.2012 видано наказ на виконання
рішення суду від 04.03.2011 у справі №22/169 в
частині залишеній без змін постановою
Вищого господарського суду України від
18.08.2011р.

При цьому, строк пред'явлення
зазначеного наказу від 21.09.2012 до
виконання встановлено до 18.08.2012р.

Оскільки, строк пред'явлення наказу до
виконання закінчився ще до того як він
був виданий, ухвалою господарського
суду міста Києва від 24.12.2012 р. у справі
№22/169 (залишеною без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 11.02.2013) заяву
ПАТ "Сведбанк" про відновлення строку
для пред'явлення наказу до виконання
задоволено; відновлено строк
пред'явлення наказу від 21.09.2012 р. у
справі № 22/169 до виконання до 21.09.2013.

Публічне акціонерне товариство
"Сведбанк" вдруге звернулося до
господарського суду міста Києва з
заявою про поновлення пропущеного
строку для пред'явлення наказу від
21.09.2012 р. у справі № 22/169 до виконання.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 10.02.2014 у справі №22/169-26/239 у
задоволенні заяви публічного
акціонерного товариства "Сведбанк" про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення наказу від 21.09.2012 р. у
справі № 22/169 до виконання відмовлено.

Дана ухвала мотивована тим, що
позивачем не доведено поважності
причин пропуску строку для
пред'явлення наказу до виконання.

Не погодившись з прийнятою ухвалою,
позивач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
ухвалу господарського суду міста Києва
від 10.02.2014 у справі №22/169-26/239 скасувати
та заяву про поновлення пропущеного
строку для пред'явлення наказу до
виконання задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
причинами пропуску позивачем строку
пред'явлення наказу до виконання стала
зміна назви банку, його керівництва та
власників, а також проведення між
сторонами переговорів щодо мирного
врегулювання наявного спору та
добровільної сплати заборгованості,
визначеної в рішенні суду.

Представник апелянта - позивача у
справі в судовому засіданні 31.03.2014
підтримав вимоги за апеляційною
скаргою.

Представник відповідача заперечив
проти задоволення вимог апеляційної
скарги.

Третя особа не скористалась правом на
участь свого представника в судовому
засіданні, хоча про дату, час та місце
судового засідання була повідомлена
належним чином, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення.

Слід зазначити, що явка представників
сторін та третьої особи не визнавалася
обов'язковою.

Будь-яких заяв, клопотань щодо
відкладення розгляду справи з наданням
доказів поважності неможливості
участі в засіданні суду від третьої
особи не надійшло.

Слід зазначити, що у будь-якому разі
відкладення розгляду справи не можливе
через сплив 15-ти денного строку,
встановленого ч. 2 ст. 102 Господарського
процесуального кодексу України для
розгляду апеляційних скарг на ухвали
господарського суду.

Отже, враховуючи належне повідомлення
про розгляд даної справи третьої особи,
а також сплив 15-ти денного строку,
встановленого для розгляду
апеляційних скарг на ухвали
господарського суду, апеляційна
скарга розглянута судом у даному
судовому засіданні по суті з
винесенням постанови.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Частиною 5 статті 106 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що апеляційні скарги на
ухвали місцевого господарського суду
розглядаються в порядку, передбаченому
для розгляду апеляційних скарг на
рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково наданими доказами, якщо
заявник обґрунтував неможливість їх
надання суду в першій інстанції з
причин, що не залежали від нього,
повторно розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення або ухвали
місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі
перегляду справи у апеляційній
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті оскаржуваної
ухвали, дійшла до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а оскаржувана ухвала
місцевого господарського суду не
підлягає зміні або скасуванню з
наступних підстав.

Як вже було зазначено вище, в
обґрунтування поданої заяви про
поновлення строку пред'явлення наказу
до виконання позивач посилається на
зміну назви банку, його керівництва та
власників.

Крім цього, позивач зазначає про те, що
причиною пропуску строку пред'явлення
наказу до виконання стало проведення
між сторонами переговорів щодо мирного
врегулювання наявного спору з метою
добровільної сплати заборгованості,
визначеної в рішенні суду.

Наведені доводи позивача жодним чином
не свідчать про поважність причин
пропуску строку пред'явлення наказу до
виконання, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавчі листи
та інші судові документи можуть бути
пред'явлені до виконання протягом
одного року.

Положеннями ч. 1 статті 119
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що у разі пропуску
строку для пред'явлення наказу до
виконання з причин визнаних
господарським судом поважними,
пропущений строк може бути відновлено.

Стаття 111 Закону України "Про виконавче
провадження" також передбачає, що
стягувач, який пропустив строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, має право звернутися із
заявою про поновлення строку
пред'явлення до суду, який видав
виконавчий документ, або до суду за
місцем виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 Господарського
процесуального кодексу України за
заявою сторони, прокурора чи з своєї
ініціативи господарський суд може
визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк.

Причини поважності пропуску строку для
пред'явлення наказу до виконання
оцінюються судом, виходячи з
обґрунтування їх поважності та доказів
наданих за правилами ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до чинного законодавства
поважними визнаються лише ті
обставини, які є об'єктивно
непереборними, не залежать від
волевиявлення сторони та пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного вчинення
сторонами у справі процесуальних дій.

Позивачем пояснень стосовно того, яким
чином зміна назви банку, його
керівництва та власників унеможливила
пред'явлення наказу суду до виконання у
строк, не надано.

Також, позивачем не наведено жодної
поважної причини, яка б перешкоджала
банку пред'явити наказ до виконання до
моменту прийняття рішення про зміну
назви банківської установи,
керівництва та власників, так само як і
після цього.

При цьому, після прийняття на загальних
зборах рішення про зміну назви
банківської установи (29.04.2013) до
закінчення строку пред'явлення наказу
(21.09.2013) залишалося ще п'ять місяців.

Головною причиною пропуску строку
представник апелянта зазначає
проведення між сторонами переговорів
щодо мирного врегулювання спору.

Наведене також не свідчить про
об'єктивну неможливість позивача
пред'явити наказ до виконання, оскільки
банк за власною ініціативою,
усвідомлюючи при цьому, що строк
спливає, не звертався до органів
виконавчої служби.

Отже, наведені доводи апелянта
свідчать не про поважність причин
пропуску, а навпаки про свідоме не
пред'явлення наказу протягом
встановленого строку.

Усвідомлюючи неможливість
добровільної сплати боргу
відповідачем, позивач мав можливість
пред'явити наказ до виконання навіть в
останній день строку, проте цього не
зробив.

Таким чином, позивачем не наведено
доводів та не надано жодних доказів на
підтвердження поважності причин
пропуску строку пред'явлення наказу до
виконання.

Ненадання зазначених доказів, які б
підтверджували поважність причин
пропуску строку та аргументованих
доводів, в свою чергу унеможливлює його
відновлення.

За наведених обставин, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
відмову у задоволенні заяви публічного
акціонерного товариства "Сведбанк" про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення наказу від 21.09.2012 р. у
справі № 22/169 до виконання.

З урахуванням всіх обставин справи в їх
сукупності, колегія суддів дійшла
висновку про те, що оскаржувана ухвала
місцевого господарського суду
прийнята з повним, всебічним та
об'єктивним з'ясуванням обставин, які
мають значення для справи, а також з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим,
правові підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, в задоволенні апеляційної
скарги відмовлено, відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, витрати по сплаті судового
збору за подання апеляційної скарги
покладаються на позивача (апелянта).

Керуючись ст. ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Омега Банк"
залишити без задоволення, а ухвалу
господарського суду міста Києва від
10.02.2014 у справі №22/169-26/239 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового
збору за подачу апеляційної скарги
покласти на її заявника - позивача у
справі.

3. Матеріали справи №22/169-26/239 повернути
до господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
суду касаційної інстанції у
встановленому Господарським
процесуальним кодексом України
порядку та строки.

Головуючий суддя
Є.Ю. Пономаренко

Судді
В.В. Шапран

М.А. Руденко