номер провадження справи 33/11/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2014
Справа № 908/683/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України» (01001, м.
Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Оріхівтепломережа»
(70500, м. Оріхів Запорізької області, вул.
Ленінградських Курсантів, буд. 62-А)

про стягнення суми

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько
Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача: Остапенко В.М. -
довіреність № 14-66 від 22.03.2013 р.;

від відповідача: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «НАК «Нафтогаз України» звернулося
в господарський суд Запорізької
області із позовною заявою про
стягнення з ТОВ «Оріхівтепломережа»
заборгованості за договором № 14/2439/11
купівлі-продажу природного газу від
30.09.2011 р. в сумі 67444,06 грн., з яких: сума
57606,15 грн. основного боргу, сума 3401,13
грн. пені, сума 4032,43 грн. 7% штрафу, сума
498,43 грн. втрат від інфляції та сума 1905,92
грн. 3% річних.

Обґрунтовуючи позов позивач
посилається на те, що на виконання умов
укладеного між сторонами договору
купівлі-продажу природного газу №
14/2439/11 від 30.09.2011 р., позивач, протягом
листопада-грудня 2012 р., поставив
відповідачу природний газ на загальну
суму 214561,07 грн. За отриманий природний
газ відповідач розрахувався лише
частково в сумі 156954,92 грн. Решта боргу в
сумі 57606,15 грн. залишилась несплаченою.
Направлена на адресу відповідача
Вимога про сплату заборгованості, була
залишена останнім без задоволення. За
порушення строку виконання грошового
зобов'язання, на підставі п. 7.2 Договору
відповідачу нараховано суму 3401,13 грн.
пені і суму 4032,43 грн. 7% штрафу, та на
підставі ст. 625 ЦК України суму 1905,92 грн.
- 3% річних і суму 498,43грн. втрат від
інфляції. Посилаючись на приписи
статей 526, 611, 625 Цивільного Кодексу
України, ст.ст. 22, 193, 231 Господарського
кодексу України та умови договору
купівлі-продажу природного газу 14/2439/11
від 30.09.2011 р., позивач просить позов
задовольнити.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 04.03.2014 р.
позовну заяву ПАТ «НАК «Нафтогаз
України» прийнято до розгляду та
порушено провадження у справі №908/683/14.
Справу призначено до розгляду на 25.03.2014
р.

За клопотанням представника позивача
розгляд справи здійснювався без
застосування технічних засобів
фіксації судового процесу.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі. Крім того, надав суду
Довідку, в якій підтвердив, що станом на
25.03.2014 р. основна сума заборгованості
ТОВ «Оріхівтепломережа» перед ПАТ
«Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України» за договором
купівлі-продажу природного газу №
14/2439/11 від 30.09.2011 р. складає 57606,15 грн.

Відповідач - ТОВ «Оріхівтепломережа» -
вимоги суду, викладені в ухвалі від
04.03.2014 р. щодо надання письмового
відзиву та витребуваних судом
документів не виконав, процесуальним
правом на участь представника в
судовому засіданні не скористався, про
причини неявки не повідомив.

Відповідно до підпункту 3.9.1 Постанови
Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст.
87 ГПК України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

В даному випадку, ухвала
господарського суду від 04.03.2014 р. про
порушення провадження у справі та
призначення її до розгляду на 25.03.2014 р.
була направлена судом на адресу
відповідача: 70500, м. Оріхів Запорізької
області, вул. Ленінградських Курсантів,
буд. 62-А.

Згідно долученого до матеріалів справи
Повідомлення про вручення поштового
відправлення, ухвала суду про
порушення провадження по даній справі
була отримана уповноваженим
представником відповідача - 11 03.2014 р.

Тобто, про час та місце слухання даної
справи відповідач був повідомлений
належним чином.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
№ 18 від 26.12.2011 р. у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Стаття 75 ГПК України дозволяє суду
розглянути спір за наявними у справі
матеріалами, у випадку, якщо відзив на
позов та витребувані судом документи
не надані.

Оскільки про час та місце судового
розгляду справи відповідач був
повідомлений належним чином, суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі його представника за
наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 25.03.2014 р. справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами, прийнято і оголошено на
підставі ст. 85 ГПК України вступну і
резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення
представника позивача, суд приходить
до висновку про наявність підстав для
задоволення позову.

Матеріали справи свідчать, що 30.09.2011 р.
між Національною акціонерною
компанією "Нафтогаз України"
(Продавцем, позивачем у справі) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Оріхівтепломережа»
(Покупцем, відповідачем у справі) було
укладено договір № 14/2439/11 на
купівлю-продаж природного газу (надалі
- Договір), за умовами якого Продавець
зобов'язався передати у власність
Покупцю у 4-му кварталі 2011 р. та у 2012 році
імпортований природний газ для
виробництва теплової енергії, яка
споживається бюджетними установами,
організаціями та іншими споживачами, а
Покупець зобов'язався приймати та
оплачувати газ на умовах цього
Договору (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору Продавець
передає Покупцеві з 01 жовтня 2011 р. по 31
грудня 2012 р. газ в обсязі до 1230 тис. м3.

Згідно із п. 3.1 Договору Продавець
передає Покупцю газ у пунктах
приймання-передачі газу на вхідній
запірній/відключаючій арматурі
Покупця. Право власності на газ
переходить від Продавця Покупцю в
пунктах приймання-передачі. Після
переходу права власності на газ
Покупець несе всі ризики і приймає на
себе всю відповідальність, пов'язану з
правом власності на газ.

Приймання-передача газу, переданого
Продавцем Покупцеві у відповідному
місці продажу, оформлюється актом
приймання-передачі газу. Обсяг
споживання газу Покупцем у
відповідному місці поставки
встановлюється шляхом складання
добових обсягів, визначених на
підставі показів комерційного
вузла/вузлів обліку газу Покупця (п. 3.3
Договору).

Пунктом 3.4 Договору встановлено, що не
пізніше 5-го числа місяця, наступного за
місяцем продажу газу, Покупець
зобов'язується надати Продавцеві
підписані та скріплені печатками
Покупця та газорозподільного
(газотранспортного) підприємства три
примірники акта приймання-передачі
газу, в якому зазначаються фактичні
обсяги використаного газу, його
фактична ціна та вартість. Продавець не
пізніше 8-го числа зобов'язується
повернути Покупцеві та
газорозподільному (газотранспортному)
підприємству по одному примірнику
оригіналу акта, підписаний
уповноваженим представником та
скріплений печаткою, або надати в
письмовій форму мотивовану відмову від
підписання акта. Акти є підставою для
остаточних розрахунків між Сторонами.

Ціна газу узгоджена сторонами в
розділі 5 Договору. Так, відповідно до
пунктів 5.1 та 5.2 Договору ціна
(граничний рівень ціни) на природний
газ та послуги з його транспортування
встановлюються НКРЕ. Всього до оплати
за природний газ та послуги з його
транспортування з ПДВ ( 1000 м3 ) - 4042,76
грн.

Відповідно до п. 6.1 Договору оплата за
газ здійснюється Покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 100% поточної
оплати протягом місяця поставки газу.
Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця, наступного за місяцем
поставки газу.

За змістом п. 6.3 Договору в платіжних
дорученнях Покупець повинен
обов'язково призначати номер договору,
дату його підписання та призначення
платежу, без зазначення періоду за який
здійснюється оплата. За наявності
заборгованості у Покупця за цим
Договором Продавець має право
зарахувати кошти, що надійшли від
Покупця, як погашення заборгованості
за газ поставлений в минулі періоди по
цьому Договору, в порядку календарної
черговості виникнення заборгованості.
Кошти, які надійшли від Покупця будуть
зараховані як передоплата за умови
відсутності заборгованості за цим
Договором.

Звірка розрахунків здійснюється
Сторонами на підставі відомостей про
фактичну оплату вартості спожитого
газу Покупцем та акта
приймання-передачі газу протягом 10-ти
днів з моменту письмової вимоги однієї
із сторін, підписаної уповноваженою
особою (п. 6.4 Договору).

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що у
разі невиконання Покупцем умов пункту
6.1 цього Договору Покупець
зобов'язується (крім суми
заборгованості) сплатити пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
простроченого платежу, а за
прострочення понад 30 днів додатково
сплатити штраф у розмірі 7 (семи)
відсотків від суми простроченого
платежу. Пеня сплачується протягом 3
(трьох) банківських днів з моменту
отримання Покупцем вимоги Продавця. У
разі несплати пені у вказаний строк
Покупець вважається таким, що має
заборгованість за цим Договором.

Додатковою угодою № 1 від 01.08.2012 р. до
Договору:

пункт 2.1 Договору викладено в такій
редакції: Продавець передає Покупцеві
у 2011 році природний газ у обсязі 0 тис.
м3 та у 2012 році до 49 тис. м3.;

пункт 5.2 Договору (з 01 липня 2012 року)
викладено в такій редакції: до сплати
за 1000 куб.м. природного газу - 4661,74 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, за
період: листопад-грудень 2012 р., включно,
позивачем відповідачу було поставлено
природний газ на загальну суму 214561,07
грн., що підтверджується актами
приймання-передачі газу: від 30.11.2012 р. на
суму 76802,10 грн. та від 31.12.2012 р. на суму
137758,97 грн., які підписані повноважними
представниками сторін та засвідчені
печатками обох підприємств.

Проте, в строки, передбачені Договором,
відповідач оплату отриманого
природного газу у повному обсязі не
здійснив. Так, за спірний період, в
якості оплати за поставлений газ
позивачем було прийнято від позивача
156954,92 грн. в рахунок погашення боргу за
Договором, що підтверджується Довідкою
по операціям по договору № 14/2439/11 від
30.09.2011 р.

Решта боргу в сумі 57606,15 грн., залишалась
несплаченою.

06.02.2014 р. позивачем на адресу
відповідача було направлено Вимогу
(вих. №26/2-37-14) про сплату 57606,15 грн.
основного боргу та нарахованих
штрафних санкцій.

Вимога позивача була залишена
відповідачем без задоволення.

Позовні вимоги про стягнення з ТОВ
«Оріхівтепломережа» суми 57606,15 грн.
основного боргу, суми 3401,13 грн. пені,
суми 1905,92 грн. 3% річних, суми 498,43 грн.
втрат від інфляції та суми 4032,43 грн. - 7%
штрафу стали предметом судового
розгляду у даній справі.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного
кодексу України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: договори та інші правочини...
Цивільні права та обов'язки можуть
виникати безпосередньо з актів
цивільного законодавства.

Аналогічні положення містить ст. 174
Господарського кодексу України.

Пунктом 1 статті 193 Господарського
Кодексу України встановлено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Аналогічна норма міститься в ст. 526
Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно з приписами п. 7 ст. 193
Господарського кодексу України та
ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

При цьому, пунктом 2 ст. 193
Господарського кодексу України
визначено, що кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
встановлено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Матеріали справи свідчать, що
відповідач свої зобов'язання щодо
оплати отриманого у спірний період
природного газу, всупереч умов
Договору та вимог закону, належним
чином своєчасно не виконав, внаслідок
чого, у нього існує заборгованість за
Договором в сумі 57606,15 грн.

Факт поставки, кількість та вартість
отриманого за Договором газу у спірний
період підтверджується матеріалами
справи.

Таким чином, враховуючи неналежне
виконання відповідачем своїх
договірних зобов'язань в частині
оплати отриманого газу, та
вищезазначені приписи норми чинного
законодавства України, суд констатує
правомірність заявленої позивачем
вимоги про стягнення з відповідача
суми основної заборгованості в розмірі
57606,15 грн., а тому задовольняє її у
повному обсязі.

Крім вищезгаданої вимоги про стягнення
основного боргу, позивачем заявлено
вимоги про стягнення з відповідача
суми пені, штрафу, 3% річних та втрат від
інфляції.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

На особу, яка допустила неналежне
виконання зобов'язання, покладаються
додаткові юридичні обов'язки, в тому
числі передбачені статтею 625
Цивільного кодексу України.

Зокрема, частиною 2 статті 625 ЦК України
встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

За таких обставин, враховуючи
встановлений факт несвоєчасного
виконання відповідачем грошових
зобов'язань, вимоги про стягнення з
нього 3% річних в сумі 1905,92грн. (за період
з 14.12.2012 р. по 05.02.2014 р.) та втрат від
інфляції в сумі 498,43грн. (за період
грудень 2012 р. - грудень 2013 р.) заявлені
позивачем обґрунтовано, а тому
задовольняються у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України
у разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова
сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України).

Аналогічні положення містяться в ст.ст.
216, 230, 231 Господарського кодексу
України.

Так, ст. 216 ГК України встановлено, що
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Статтею 230 ГК України передбачено, що
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Пунктом 4 ст. 231 ГК України встановлено:
у разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні
до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» (далі -
Закон) платники коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочення платежу пеню у розмірі,
що встановлюється за згодою сторін.

Разом з тим, статтею 3 Закону
встановлено, що розмір пені не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Вимога про стягнення пені заявлена
позивачем на підставі п. 7.2 Договору,
яким передбачено, що у разі
невиконання Покупцем умов пункту 6.1
цього Договору Покупець зобов'язується
(крім суми заборгованості) сплатити
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
простроченого платежу, а за
прострочення понад 30 днів додатково
сплатити штраф у розмірі 7 (семи)
відсотків від суми простроченого
платежу. Пеня сплачується протягом 3
(трьох) банківських днів з моменту
отримання Покупцем вимоги Продавця. У
разі несплати пені у вказаний строк
Покупець вважається таким, що має
заборгованість за цим Договором.

Оскільки відповідачем не виконувались
своєчасно та належним чином
зобов'язання щодо оплати вартості
отриманого за Договором газу,
позивачем нараховані до сплати пеня та
штраф.

В даному випадку, факт порушення
відповідачем умов Договору щодо
строків оплати підтверджується
матеріалами справи.

З огляду на вищевикладене, враховуючи
доведеність факту порушення
відповідачем строків оплати за
Договором, умови Договору та приписи
чинного законодавства, суд вважає, що
вимоги про стягнення з відповідача
суми 3401,13 грн. пені (за період з 19.02.2013 р.
по 14.07.2013 р.) та суми 4032,43 грн. штрафу (за
період з 19.02.2013 р. по 09.06.2013 р.) заявлені
позивачем обґрунтовано, а тому
задовольняються у повному обсязі.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

В силу вказаної норми предметом
доказування є обставини, які свідчать
про дійсні права та обов'язки сторін у
справі та складаються з фактів, якими
позивач обґрунтовує підстави позову,
та фактів, якими відповідач
обґрунтовує заперечення проти позову.

Статтею 22 ГПК України встановлено
загальний обов'язок сторін
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, вживати
заходів до всебічного, повного та
об'єктивного дослідження всіх обставин
справи.

В даному випадку відповідач не надав
суду доказів, які могли б свідчити про
належне виконання ним своїх договірних
зобов'язань.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК
витрати зі сплати суми 1827,00 грн.
судового збору покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Оріхівтепломережа»
(70500, м. Оріхів Запорізької області, вул.
Ленінградських Курсантів, буд. 62-А, код
ЄДР 13622447, рахунки в установах банку не
відомі) на користь Публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
(01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, код
ЄДР 20077720, рахунок № 1 АТ
«Ощадбанк», МФО 300465) суму 57606 (п'ятдесят
сім тисяч шістсот шість) грн. 15 коп.
основного боргу, суму 3401 (три тисячі
чотириста одна) грн. 13 коп. пені, 1905 (одна
тисяча дев'ятсот п'ять) грн. 92 коп. 3%
річних, 4032 (чотири тисячі тридцять дві)
грн. 43 коп. 7% штрафу, суму 498 (чотириста
дев'яносто вісім) грн. 43 коп. втрат від
інфляції та суму 1827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення оформлено у повному обсязі та
підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК
України 27.03.2014р.

Суддя
М.В. Мірошниченко