ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

27 березня 2014 р. Справа №902/96/14

Господарський суд Вінницької області у
складі судді Нешик О.С., при секретарі
судового засідання Снігур О.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Комплекс Агромарс",
с.Гаврилівка Вишгородського району
Київської області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
смт Теплик Вінницької області

про відшкодування шкоди в сумі 108071,20
грн

за участю представників:

позивача - Сидоровича Я.А. (довіреність
№ 07/КАМ/Ю від 10.02.14);

відповідача - ОСОБА_3 (довіреність № б/н
від 15.12.11).

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Комплекс Агромарс"
звернулось до господарського суду
Вінницької області з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди в сумі 108071,20 грн.

Позов мотивовано тим, що 02.10.2012 ОСОБА_4,
керуючи автомобілем марки "Рено",
реєстраційний номер НОМЕР_1, з
напівпричепом, реєстраційний номер
НОМЕР_2, допустив зіткнення з
автомобілем марки "Даф", реєстраційний
номер НОМЕР_3, з напівпричепом,
реєстраційний номер НОМЕР_4, в
результаті чого автомобілі та
напівпричепи отримали численні
механічні пошкодження. Автомобіль
"Даф", реєстраційний номер НОМЕР_3, з
напівпричепом, реєстраційний номер
НОМЕР_4, на праві власності належать ТОВ
«Комплекс Агромарс», що
підтверджується свідоцтвами про
реєстрацію транспортних засобів.
Автомобіль "Рено", реєстраційний номер
НОМЕР_1, з напівпричепом, реєстраційний
номер НОМЕР_2, належить фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1, що
підтверджується постановою
Харківського районного суду
Харківської області від 22.10.2012 у справі
№2034/11918/2012 про притягнення водія до
адміністративної відповідальності.

Постановою Харківського районного
суду Харківської області від 22.10.2012 у
справі №2034/11918/2012 ОСОБА_4 було визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого статтею
124 КУпАП, та накладено стягнення у
вигляді штрафу. Вказаною постановою
суду встановлено, що громадянин ОСОБА_4
працює водієм в ПП "ОСОБА_1". Дана
постанова набрала законної сили.
Довідкою УДАІ Управління внутрішніх
справ Харківської області від 02.10.2012
зазначено, що причіп, реєстраційний
номер НОМЕР_4, в результаті даної ДТП
зазнав механічних пошкоджень. В
результаті зазначеної ДТП ТОВ
"Комплекс Агромарс", як власнику
причепу, було заподіяно матеріальну
шкоду в розмірі 157561,20 грн. Дані кошти
було сплачено ПП "Гроцький Транс
Експедиція" відповідно до договору на
виконання ремонтних робіт №12-1853/КАМ-Ю
від 04.12.2012 та специфікації №1 до нього,
за проведення відновлювального
ремонту напівпричепу, реєстраційний
номер НОМЕР_4. Факт сплати грошових
коштів підтверджується платіжними
дорученнями №3974 від 20.12.2012 та №
від 21.02.2013. Відповідно до полісу
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів АВ7723459 цивільно-правова
відповідальність власника автомобіля
марки "Рено", реєстраційний номер
НОМЕР_1, була на момент ДТП застрахована
в ПАТ "Страхова компанія "Універсальна".

12.10.2012 ТОВ "Комплекс Агромарс"
звернулось із заявою до ПАТ "Страхова
компанія "Універсальна" з приводу
отримання страхової виплати.

02.12.2013 останньою, відповідно до
платіжного доручення №47311, було
сплачено 49490,00 грн страхового
відшкодування за пошкодження
напівпричепу, реєстраційний номер
НОМЕР_4.

Таким чином, різниця між розміром
заподіяної шкоди та сумою страхового
відшкодування становить: 157561,20 грн
(вартість відновлювального ремонту) -
49490,00 грн (розмір страхового
відшкодування) = 108 071 (сто вісім тисяч
сімдесят одна) грн 20 коп.

Посилаючись на постанову Харківського
районного суду Харківської області
позивач вважає, що на момент ДТП
громадянин ОСОБА_4 перебував в трудових
відносинах з фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 Таким чином,
оскільки вина працівника у вчинені
адміністративного правопорушення
доведена, тому, саме ФОП ОСОБА_1 на
підставі ст.1172 ЦК України зобов'язаний
відшкодувати завдані збитки.

Ухвалою суду від 29 січня 2014 року
порушено провадження у даній справі з
призначенням судового засідання на 04
березня 2014 року.

В судовому засіданні 04 березня 2014 року
оголошено перерву до 27 березня 2014 року
з метою надання сторонам можливості
подати документи в обґрунтування своїх
вимог та заперечень.

Разом з цим, 04 березня 2014 року до суду
надійшло клопотання (вх.канц. №08-46/2075/14),
в якому позивач просив витребувати у
Теплицького районного центру
зайнятості пояснення щодо реєстрації
трудових відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_1
за період з початку 2011 року по
теперішній час. Також даним
клопотанням позивач просив зобов'язати
Теплицький пенсійний фонд надати
свідчення сплати єдиного соціального
внеску ОСОБА_1 за найманих працівників
за період з початку 2011 року.

Ухвалою суду від 04.03.2014 клопотання
позивача про витребування доказів
задоволено, зобов'язано Теплицький
районний центр зайнятості до 25 березня
2014 року надати суду докази щодо того, чи
зареєстровані трудові відносини між
ОСОБА_4 (АДРЕСА_1) та ОСОБА_1 (АДРЕСА_2,
реєстраційний номер НОМЕР_8) за період з
2011 року по теперішній час. Також
зобов'язано Теплицький пенсійний фонд
до 25 березня 2014 року надати суду
письмові пояснення та докази щодо того,
чи сплачено ОСОБА_1 єдиний соціальний
внесок за найманих працівників за
період з 2011 року по теперішній час.

17.03.2014 до суду надійшов лист з
Управління Пенсійного фонду України у
Теплицькому районі №451/06-44/05 від 14.03.2014
(вх.канц. №08-46/2466/14), в якому повідомлено,
що ОСОБА_1 (ід. номер НОМЕР_6,
реєстраційний номер в органах ПФУ
НОМЕР_7) єдиний соціальний внесок на
заробітну плату найманих осіб не
сплачував, звітів до органів
Пенсійного фонду України, які б
підтверджували нарахування заробітної
плати за період з 14.12.2012 (дата державної
реєстрації) по теперішній час, не
надавав.

24.03.2014 до суду надійшов лист з
Теплицького районного центру
зайнятості №01-20/783 від 21.03.2014 (вх.канц.
№08-46/2697/14), в якому повідомлено, що
трудовий договір між ОСОБА_4 та ОСОБА_1
за період з 2011 року по теперішній час не
реєструвався.

В судовому засіданні, 27.03.2014,
представник відповідача суду пояснив,
що ОСОБА_1 на момент вчинення ДТП (02.10.2012)
не був суб'єктом підприємницької
діяльності, що підтверджується витягом
з ЄДРЮОФОП №641105 від 27.02.2014 (клопотання
вх.канц. №08-46/2070/14 від 04.03.2014), а тому "...не
може відповідати за даним позовом".

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, судом встановлено
наступне.

Як вбачається з постанови Харківського
районного суду Харківської області від
22.10.2012 у справі №2034/11918/2012 та інших
матеріалів справи, 02.10.2012 ОСОБА_4,
керуючи автомобілем марки "Рено",
реєстраційний номер НОМЕР_1, з
напівпричепом, реєстраційний номер
НОМЕР_2, допустив зіткнення з
автомобілем марки "Даф", реєстраційний
номер НОМЕР_3, з напівпричепом,
реєстраційний номер НОМЕР_4, в
результаті чого автомобілі та
напівпричепи отримали численні
механічні пошкодження. Автомобіль
"Даф", реєстраційний номер НОМЕР_3, з
напівпричепом, реєстраційний номер
НОМЕР_4, на праві власності належать ТОВ
«Комплекс Агромарс», що
підтверджується свідоцтвами про
реєстрацію транспортних засобів.
Автомобіль марки "Рено", реєстраційний
номер НОМЕР_1, з напівпричепом,
реєстраційний номер НОМЕР_2, належить
ОСОБА_1, що сторонами в судовому
засіданні підтверджено.

Вказаною постановою ОСОБА_4 було
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого статтею 124 КУпАП,
накладено стягнення у вигляді штрафу.
Дана постанова набрала законної сили.

Довідкою УДАІ Управління внутрішніх
справ Харківської області від 02.10.2012
зазначено, що причіп «Філдбіндер»,
реєстраційний номер НОМЕР_4, в
результаті даної ДТП зазнав механічних
пошкоджень.

Вважаючи, що на момент ДТП громадянин
ОСОБА_4 перебував в трудових відносинах
з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1,
який є власником транспортного засобу -
автомобіля "Рено", реєстраційний номер
НОМЕР_1, з напівпричепом, реєстраційний
номер НОМЕР_2, позивач вважає, що саме
ФОП ОСОБА_1 зобов'язаний відшкодувати
завдані збитки.

Правовою підставою позову про
стягнення шкоди з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 позивач
визначив положення статті 1172 ЦК
України, відповідно до яких юридична
або фізична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Як уже зазначено вище: під час скоєння
дорожньо-транспортної пригоди, 02.10.2012,
автомобілем Рено, реєстраційний номер
НОМЕР_1, з напівпричепом, реєстраційний
номер НОМЕР_2, керував ОСОБА_4.

Разом з цим, під час розгляду справи
судом встановлено, що на час скоєння
дорожньо-транспортної пригоди
останній не мав трудових відносин з
ОСОБА_1, що підтверджується листом
Теплицького районного центру
зайнятості №01-20/783 від 21.03.2014.

Згідно листа Управління Пенсійного
фонду України у Теплицькому районі
№451/06-44/05 від 14.03.2014 ОСОБА_1 єдиний
соціальний внесок на заробітну плату
найманих осіб не сплачував, звітів до
органів Пенсійного фонду України, які б
підтверджували нарахування заробітної
плати за період з 14.12.2012 (дата державної
реєстрації) по теперішній час, не
надавав.

Згідно відомостей, що містяться у
Витязі з ЄДРЮОФОП від 27.02.2014 №641105,
ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична
особа-підприємець 18.02.1998 та припинив
свою підприємницьку діяльність 29.12.2011.
Вдруге був зареєстрований як фізична
особа-підприємець 14.12.2012.

За ч.2 ст.50 Цивільного кодексу України,
фізична особа здійснює своє право на
підприємницьку діяльність за умови її
державної реєстрації в порядку,
встановленому законом.

Тобто, доказом статусу фізичної
особи-підприємця є виключно їх
державна реєстрація як суб'єкта
підприємницької діяльності.

Відповідно до ч.3 статті 46 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців" від 15.05.2003, фізична особа
позбавляється статусу підприємця з
дати внесення до Єдиного державного
реєстру запису про державну
реєстрацію припинення підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця.
Зазначена норма також кореспондується
з приписами частини 5 статті 501 ЦК
України, згідно якої підприємницька
діяльність фізичної особи - підприємця
є припиненою з дати внесення до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців запису про
державну реєстрацію припинення такої
діяльності.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що на час ДТП (02.10.2012)
відповідач не був суб'єктом
підприємницької діяльності, а отже (як
суб'єкт підприємницької діяльності) не
міг мати трудових відносин із ОСОБА_4.

За приписами ст.33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування і подання
доказів віднесено на сторони. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст.32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Враховуючи, що станом на час розгляду
спору в суді позивачем не доведено факт
перебування відповідача з водієм
ОСОБА_4 у трудових відносинах, а
матеріали справи свідчать про
зворотнє, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог.

За правилами ст.49 ГПК України судові
витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 32, 33, 49, 82, 85 ГПК України,
господарський суд

ВИРІШИВ :

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Копію рішення надіслати сторонам
рекомендованими листами.

Повне рішення складено 01 квітня 2014 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - ТОВ "Комплекс Агромарс"
(07350, Київська область, Вишгородський
район, с.Гаврилівка);

3 - відповідачу - ФОП ОСОБА_1 (АДРЕСА_2)