КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2014 р.
Справа№ 927/1618/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Куксова В.В.

Новікова М.М.

секретар судового засідання - Пугачова
А.С.,

за участю представників сторін: згідно
протоколу судового засідання від 25.03.2014
року по справі № 927/1618/13 (в матеріалах
справи)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «НіжинТеплоМережі»
на рішення господарського суду
Чернігівської області від 30.01.2014 року у
справі № 927/1618/13 (суддя - Белов С.В.)

за позовом публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна

компанія "Нафтогаз України"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Ніжин Тепло Мережі"

про стягнення 491 322,13 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічним акціонерним товариством
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" подано позов до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ніжин Тепло Мережі"
про стягнення 491322,13 грн., з яких: 338 635,21
грн. пені та 152 686,92 грн. трьох відсотків
річних.

Рішенням господарського суду
Чернігівської області від 30.02.2014 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
товариства з обмеженою
відповідальністю "Ніжин Тепло Мережі"
на користь публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" 26 332,53 грн.
трьох відсотків річних. Стягнуто з
товариства з обмеженою
відповідальністю "Ніжин Тепло Мережі"
на користь публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" 526,65 грн.
судового збору. В решті позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач, товариство з обмеженою
відповідальністю "НіжинТеплоМережі",
звернувся з апеляційною скаргою до
Київського апеляційного
господарського суду, в якій просить
рішення скасувати повністю та прийняти
нове, яким у позові відмовити повністю.

Апеляційну скаргу скаржник мотивує
тим, що судом першої інстанції неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи та має місце
невідповідність висновків, викладених
у рішенні місцевого суду обставинам
справи. Зокрема апелянт стверджує, що
суд першої інстанції при прийнятті
оскаржуваного рішення надав невірну
правову оцінку Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
в частині стягнення 3 % річних.

Розпорядженням голови Київського
апеляційного господарського суду від
24.02.2014 року для розгляду апеляційної
скарги по справі № 927/1618/13 сформовано
колегію суддів у складі: головуючий
суддя Яковлєв М.Л., судді Авдеєв П.В.,
Куксов В.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 24.02.2014 року по
справі № 927/1618/13 прийнято апеляційну
скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю "НіжинТеплоМережі" до
провадження і призначено перегляд
рішення на 25.03.2014 року.

17.03.2014 року від товариства з обмеженою
відповідальністю "НіжинТеплоМережі"
надійшло клопотання з додатковими
документами, яке судовою колегією
оглянуто та долучено до матеріалів
справи.

У зв'язку з перебуванням судді Авдеєва
П.В. у відпустці розпорядженням
секретаря судової палати Київського
апеляційного господарського суду від
25.03.2014 року здійснено заміну судової
колегії та для розгляду апеляційної
скарги по справі № 927/1618/13 сформовано
колегію суддів у складі: головуючий
суддя Яковлєв М.Л., судді Куксов В.В. та
Новіков М.М.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 25.03.2013 року по
справі № 927/1618/13 прийнято апеляційну
скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю "НіжинТеплоМережі" до
провадження зазначеною колегією.

Представник відповідача був присутнім
в судовому засіданні та надав свої
пояснення, якими підтримав доводи, що
викладені в апеляційній скарзі та
просив апеляційну скаргу задовольнити,
а рішення господарського суду
Чернігівської області від 30.01.2014 року
скасувати та прийняти нове, яким у
позові відмовити повністю.

Представник позивача в судовому
засіданні надав свої пояснення та
просив рішення господарського суду
Чернігівської області від 30.01.2014 року
залишити без змін, а апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "НіжинТеплоМережі" -
без задоволення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
виступ представників сторін,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
проаналізувавши застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
рішення господарського суду
Чернігівської області від 30.01.2014 року
по справі № 927/1618/13 - слід скасувати
частково, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Слід зазначити, що відповідно ст. 101 ГПК
України, у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, 30.09.2011 року між Національною
акціонерною компанією "Нафтогаз
України" (позивач, продавець) та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Ніжин Тепло Мережі"
(відповідач, покупець) було укладено
договір на купівлю - продаж природного
газу № 14/2406/11 (а.с. 10-15).

Відповідно до пункту 1.1. Договору,
позивач взяв на себе зобов'язання
передати у власність відповідачу у 4
кварталі 2011 року та у 2012 році
імпортований природний газ для
виробництва теплової енергії, яка
споживається населенням та
релігійними організаціями, а
відповідач зобов'язався прийняти та
оплатити газ на умовах договору.

Пунктом 2.1. Договору визначено обсяг
постачання газу в період з 01.10.2011 по
31.12.2012 року в обсязі до 26708,0 тис. куб. м.

Пунктом 5.1., 5.2. Договору сторони
визначили, що ціна за 1000 кубічних
метрів природного газу становить 1091,00
грн. з урахуванням збору у вигляді
цільової надбавки до затвердженого
тарифу на природний газ, тарифів на
транспортування, розподіл і постачання
природного газу за регульованим
тарифом та без урахування податку на
додану вартість. До сплати за 1000 куб. м.
природного газу - 1091,00 грн., крім того
ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 1309,20 грн.

Додатковою угодою № 1 від 11.10.2011 року
(а.с. 16) до договору сторони домовились
викласти з 11 жовтня 2011 року п. 5.2.
Договору у наступній редакції:

ціна за 1000 кубічних метрів природного
газу, що використовується для
виробництва теплової енергії, яка
споживається населенням становить 1091,00
грн. з урахуванням збору у вигляді
цільової надбавки до затвердженого
тарифу на природний газ, тарифів на
транспортування, розподіл і постачання
природного газу за регульованим
тарифом та без урахування податку на
додану вартість. До сплати за 1000 куб. м.
природного газу - 1091,00 грн., крім того
ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 1309,20 грн.

ціна за 1000 кубічних метрів природного
газу, що використовується для
виробництва теплової енергії, яка
споживається релігійними
організаціями становить 1248,74 грн. з
урахуванням збору у вигляді цільової
надбавки до затвердженого тарифу на
природний газ, тарифів на
транспортування, розподіл і постачання
природного газу за регульованим
тарифом та без урахування податку на
додану вартість. До сплати за 1000 куб. м.
природного газу - 1248,74,00 грн., крім того
ПДВ: на газ - 0 %, на послуги з
транспортування - 20% - 60,46 грн., всього з
ПДВ - 1309,20 грн.

У відповідності до додаткової угоди № 2
від 01.08.2012 року до договору, пункт 2.1.
договору викладено у наступній
редакції: "Продавець передає Покупцеві
у 2011 році природний газ у обсязі 1285,319
тис. куб. м. та у 2012 році до 8183,0 тис. куб.
м.".

На виконання умов договору та
додаткових угод, позивач передав
відповідачу протягом жовтня 2011 року та
вересня - грудня 2012 року, а відповідач
прийняв природний газ на загальну суму
11 263 443,00 грн., що підтверджується актами
прийому - передачі природного газу (а.с.
18-26).

У відповідності з п. 6.1 договору, оплату
за газ відповідач зобов'язаний
здійснювати грошовими коштами шляхом
100 % поточної оплати протягом місяця
поставки газу. Остаточний розрахунок
за фактично переданий газ здійснюється
до 14-го числа місяця наступного за
місяцем поставки газу.

У відповідності зі ст. 193
Господарського кодексу України та
ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається.

Однак, відповідач свої зобов'язання
щодо оплати отриманого природного газу
не виконав.

Разом з тим, рішенням господарського
суду Чернігівської області у справі №
5028/9/7/2012 від 03.07.2012 року вирішено
стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Ніжин Тепло Мережі"
на користь дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" 1 412 739,64 грн.
основного боргу, штрафу - 98 891,77 грн.,
пені - 9233,14 грн. три відсотка річних у
розмірі 17 955,92 грн., втрат від
інфляційних процесів - 14 127,40 грн.,
судового збору в розмірі - 31 058,96 грн.

Також, рішенням господарського суду
Чернігівської області у справі № 927/440/13
від 25.04.2013 року вирішено стягнути з
товариства з обмеженою
відповідальністю "НіжинТеплоМережі" на
користь публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" 7 457 312,51 грн.
заборгованості, 26 423,09 грн. нарахованого
на суму боргу індексу інфляції, 52 522,35
грн. трьох процентів річних з
простроченої суми, 67 064,92 грн. штрафу та
26 261,18 грн. пені.

Відповідач свої зобов'язання за
договором купівлі - продажу природного
газу № 14/2406/11 від 30.09.2011 року та за
зазначеними рішеннями в повному обсязі
не виконав.

У зв'язку з чим, публічне акціонерне
товариство "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" звернулось
до господарського суду з позовом про
стягнення з товариства з обмеженою
відповідальністю "Ніжин Тепло Мережі"
491322,13 грн., з яких: 338 635,21 грн. пені та 152
686,92 грн. трьох відсотків річних.

Щодо стягнення пені у сумі 338 635,21 грн. за
період з 06.03.2013 року по 14.07.2013 року,
колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу
України, виконання зобов'язань за
договором можуть забезпечуватись
неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка
(штраф, пеня) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Виходячи із
змісту п. 1 ст. 230 та п. 4 ст. 231
Господарського кодексу України у разі
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), розмір якої може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання.

Пунктом 7.2. договору сторони
передбачили, що у разі невиконання
покупцем (відповідачем) умов п. 6.1.
договору, відповідач у безспірному
порядку зобов'язується сплатити
позивачу, крім суми заборгованості,
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня, від суми
простроченого платежу, за кожен день
прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 днів, додатково
сплатити штраф у розмірі 7 (семи)
відсотків від суми простроченого
платежу.

Таким чином, позовні вимоги в частині
стягнення пені у сумі 338 635,21 грн. мали б
бути задоволенні.

Разом з тим, в провадженні
господарського суду Чернігівської
області знаходилась справа № 9/63б про
банкрутство товариства з обмеженою
відповідальністю "Ніжин Тепло Мережі",
провадження якої порушено 21.07.2008 року
за заявою товариства з обмеженою
відповідальністю "Телемост". Одночасно
з порушенням провадження у даній
справі був введений мораторій на
задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду
Чернігівської області від 04.02.2013 року
вказана заява товариства з обмеженою
відповідальністю "Телемост" була
залишена без розгляду.

Отже мораторій діяв з 21.07.2008 року по
04.02.2013 року.

Крім того, в провадженні
господарського суду Чернігівської
області знаходилась ще і справа №
927/184/13-г про банкрутство товариства з
обмеженою відповідальністю "Ніжин
Тепло Мережі", провадження якої
порушено 19.02.2013 року за заявою фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2.

Ухвалою господарського суду у справі №
927/184/13-г від 19.02.2013 року введено
мораторій.

Отже дія мораторію почалась з 19.02.2013
року. До цього часу провадження у
справі про банкрутство триває.

Статтею 12 Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
передбачено, що мораторій на
задоволення вимог кредиторів
вводиться одночасно з порушенням
провадження у справі про банкрутство.
Протягом дії мораторію, зокрема, не
нараховуються неустойка (штраф, пеня),
не застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань.

Таким чином, період між двома справами
про банкрутство, коли не діяв
мораторій, становить п'ятнадцять днів:
з 04.02.2013 року по 18.02.2013 року (включно).

Оскільки, позивачем нараховано пеню за
період з 06.03.2013 по 14.07.2013 року в час дії
мораторію, то колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відсутності підстав для
задоволення позовних вимог в частині
стягнення пені.

Аналогічна позиція викладена у
постанові Верховного суду України від
18.12.2012 року у справі № 5/34-09.

Крім пені позивач просить стягнути з
відповідача 152 686,92 грн. трьох відсотків
річних за період з 18.04.2012 року по 20.11.2013
року.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3 % річних від
простроченої суми.

Отже, позовні вимоги в частині
стягнення 3% річних у сумі 152 686,92 грн.
також мали б бути також задоволенні.

Разом з тим, Законом України від 22.12.2011
року № 4212-VІ внесено зміни до Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (Відомості
Верховної Ради України, 1999 року, № 42 - 43,
ст. 378 із наступними змінами) шляхом
викладення його в новій редакції.

Відповідно до п. 1 розділу Х "Прикінцеві
та перехідні положення" цього Закону,
він набирає чинності через рік з дня
його опублікування.

Вперше, Закон України від 22.12.2011 року №
4212-VІ був опублікований в газеті "Голос
України" за 18.01.2012 року № 8 - 9, яка у
відповідності з п. 1 Указу Президента
України "Про порядок офіційного
оприлюднення нормативно -правових
актів та набрання ними чинності", є
офіційним друкованим виданням, в якій
здійснюється офіційне оприлюднення
законів та інших актів Верховної Ради
України.

Таким чином, Закон України від 22.12.2011
року № 4212-VІ набрав чинності з 18.01.2013
року.

Згідно п. 1-1 розділу Х "Прикінцеві та
перехідні положення" Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції Закону України від 22.12.2011р.
№ 4212-VІ), положення цього Закону
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження в яких порушено після
набрання чинності цим Законом.

Як було зазначено вище, провадження у
справі № 9/63б про банкрутство
товариства з обмеженою
відповідальністю "Ніжин Тепло Мережі"
порушено 21.07.2008 року за заявою
товариства з обмеженою
відповідальністю "Телемост".

Тобто до набрання чинності Законом
України від 22.12.2011 року № 4212-VІ, справа
розглядається за правилами Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції до
18.01.2013р.).

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції від 22.03.2012 року) мораторій на
задоволення вимог кредиторів
вводиться одночасно з порушенням
провадження у справі про банкрутство,
про що зазначається в ухвалі
господарського суду. Протягом дії
мораторію на задоволення вимог
кредиторів:

забороняється стягнення на підставі
виконавчих документів та інших
документів, за якими здійснюється
стягнення відповідно до законодавства;

не нараховуються неустойка (штраф,
пеня), не застосовуються інші санкції
за невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Отже мораторій діяв з 21.07.2008 року по
04.02.2013 року.

Таким чином, стягнення 3 % річних за
період з 18.04.2012 року по 04.02.2013 року
задоволенню не підлягає, оскільки в ч. 4
ст. 12 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" чітко
зазначено, що в період мораторію не
застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань, серед яких є 3 %
річних.

Щодо стягнення 3 % річних за період з
05.02.2013 року по 20.11.2013 року, колегія
суддів зазначає наступне.

Як було зазначено вище, в провадженні
господарського суду Чернігівської
області знаходилась ще і справа №
927/184/13-г про банкрутство товариства з
обмеженою відповідальністю "Ніжин
Тепло Мережі", провадження якої
порушено 19.02.2013 року за заявою фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2.

Ухвалою господарського суду у справі №
927/184/13-г від 19.02.2013 року введено
мораторій.

Отже дія мораторію почалась з 19.02.2013
року. До цього часу провадження у
справі про банкрутство триває.

У відповідності ж до ст. 19 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (редакція від
22.12.2011 року), протягом дії мораторію на
задоволення вимог кредиторів не
нараховується неустойка (штраф, пеня),
не застосовуються інші фінансові
санкції за невиконання чи неналежне
виконання зобов'язань із задоволення
всіх вимог, на які поширюється
мораторій; не застосовується індекс
інфляції за весь час прострочення
виконання грошового зобов'язання, три
проценти річних від простроченої суми
тощо.

Таким чином, стягнення 3 % річних за
період з 19.02.2013 року по 20.11.2013 року
задоволенню також не підлягає.

Отже, задоволенню підлягає лише
стягнення 3 % річних за період з 05.02.2013 по
18.02.2013 року (включно) у сумі 1936,30 грн.

За правилами ст. 4-7 ГПК України, судове
рішення приймається колегіально за
результатами обговорення усіх
обставин справи.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень та подати до
суду відповідні докази.

Як встановлено ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 6
від 23.03.2012 року "Про судове рішення"
рішення господарського суду має
ґрунтуватись на повному з'ясуванні
такого: чи мали місце обставини, на які
посилаються особи, що беруть участь у
процесі, та якими доказами вони
підтверджуються; чи не виявлено у
процесі розгляду справи інших
фактичних обставин, що мають суттєве
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин; яка правова кваліфікація
відносин сторін, виходячи з фактів,
установлених у процесі розгляду
справи, та яка правова норма підлягає
застосуванню для вирішення спору.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 103
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційна інстанція за
результатами розгляду апеляційної
скарги має право скасувати рішення
повністю або частково і прийняти нове
рішення.

У відповідності до пунктів 1, 2, 3 частини
1 статті 104 Господарського
процесуального кодексу України
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які місцевий господарський суд визнав
встановленими; невідповідність
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи.

З огляду на вищенаведене, апеляційний
господарський суд вважає, що
зазначеним вище обставинам місцевий
господарський суд не надав належної
оцінки, що призвело до прийняття
частково невірного рішення. Зокрема,
рішення господарського суду
Чернігівської області від 30.01.2014 року
прийнято у зв'язку з неправильним
застосуванням норм матеріального
права, і є таким що частково не
відповідає нормам закону.

Таким чином, апеляційна скарга
товариства з обмеженою
відповідальністю «НіжинТеплоМережі»
підлягає частковому задоволенню, а
оскаржуване рішення суду слід
скасувати частково та прийняти нове,
яким позов задовольнити частково.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
зважаючи на часткове скасування
апеляційним господарським судом
рішення господарського суду та
часткового задоволення апеляційної
скарги відповідача, колегія суддів
вважає за необхідне провести
перерозподіл судових витрат.

З огляду на вищезазначене, керуючись
ст. ст. 4-7, 33, 43, 99, 101-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«НіжинТеплоМережі» на рішення
господарського суду Чернігівської
області від 30.01.2014 року у справі №
927/1618/13 задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду
Чернігівської області від 30.01.2014 року у
справі № 927/1618/13 скасувати частково.

3. Прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити частково.

4. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Ніжин Тепло Мережі"
(вул. Глібова, 1, м. Ніжин, Чернігівська
область, 16600, ) на користь
публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (, вул.
Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01001) 1936,30 грн.
трьох відсотків річних.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ніжин Тепло Мережі"
(вул. Глібова, 1, м. Ніжин, Чернігівська
область, 16600, ) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (, вул.
Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01001) 38,73 грн.
судового збору.

6. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (, вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ,
01001) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ніжин Тепло Мережі"
(вул. Глібова, 1, м. Ніжин, Чернігівська
область, 16600, ) 778,44 грн.
судового збору за перегляд рішення в
апеляційному порядку.

7. В іншій частині рішення залишити без
змін.

8. Видачу наказів на виконання
постанови доручити господарському
суду Чернігівської області.

9. Матеріали справи № 927/1618/13 повернути
до господарського суду Чернігівської
області.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду може бути
оскаржено до Вищого господарського
суду України у порядку, передбаченому
ст. 107 ГПК України.

Постанова Київського апеляційного
господарського суду за наслідками
перегляду відповідно до ст. 105 ГПК
України набирає законної сили з дня її
прийняття.

Головуючий суддя
М.Л. Яковлєв

Судді
В.В. Куксов

М.М. Новіков