Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "26" березня 2014 р.
Справа № 906/210/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: Громніцька Ж.Д. - директор,
Петричук О.М., дор. від 11.03.14р. № 299

від відповідача: Храмцова В.В. -
директор, виписка з протоколу від
25.03.11р. № 11

від третьої особи: не з'явився

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Комунального навчального
закладу "Бердичівської спеціальної
загальноосвітньої школи інтернату"
Житомирської обласної ради
(смт.Гришківці Бердичівського району
Житомирської області)

до Приватного акціонерного товариства
"Кмитівський майстер" (с.Кмитів
Коростишівського району Житомирської
області)

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача - Бердичівська об'єднана
державна фінансова інспекція
(м.Бердичів Житомирської області)

про стягнення 100611,00 грн.

Позивач звернувся з позовом про
стягнення на свою користь з
відповідача - 100611,00 грн. завищення
вартості робіт за результатами ревізії
та на виконання припису Бердичівської
об'єднаної державної фінансової
інспекції від 23.12.13р. № 61-17/2399.

Представники позивача в судовому
засіданні позов підтримали у повному
обсязі з підстав, викладених у позовній
заяві, зокрема, зазначили, що позивач
вимушений звернутись з даним позовом
до суду, оскільки від нього це вимагає
держфінінспекція, хоча претензій до
відповідача у позивача немає.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
(а.с.74-78), додаткових поясненнях від
12.03.14р. № 14 до відзиву (а.с.168,169) та його
представник в судовому засіданні проти
позову заперечили, просили відмовити у
його задоволенні. Зокрема, зазначили,
що відповідачем у повному обсязі
виконані зобов'язання згідно укладених
з позивачем договорів підряду; на
відсутність рішення суду щодо визнання
вказаних договорів або його частин
недійсними; кошторис та договірна ціна
є такою, що відповідає проведеній
експертизі проектно-кошторисної
документації.

Третя особа письмового відзиву по суті
спору не подала, свого представника в
судове засідання не направила, про
причини неявки суд не повідомила, хоча
про час і місце засідання суду
повідомлена своєчасно та належним
чином (а.с.229,230).

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи,
господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, між
Комунальним навчальним закладом
"Бердичівська спеціальна
загальноосвітня школа інтернат"
Житомирської обласної ради
(позивач/замовник) та Приватним
акціонерним товариством "Кмитівський
майстер" (відповідач/підрядник) були
укладені договори підряду про
виконання ремонтних робіт, а саме:

- договір підряду № 11-03-12 від 06.06.12р. про
виконання робіт по капітальному
ремонту навчального корпусу
Бердичівської спеціальної
загальноосвітньої школи - інтернату
для дітей сиріт і дітей позбавлених
батьківського піклування загальною
вартістю - 299898,00грн. (а.с.79);

- договір підряду № 10-03-12 від 11.06.12р. про
виконання робіт по поточному ремонту
спального корпусу Комунального
навчального закладу "Бердичівська
спеціальна загальноосвітня школа -
інтернат" загальною вартістю - 99990,00
грн. (а.с.94);

- договір підряду № 31-10-12 від 08.10.12р. про
виконання робіт по поточному ремонту
спортивної кімнати Комунального
навчального закладу "Бердичівська
спеціальна загальноосвітня школа -
інтернат" загальною вартістю - 99984,00 грн.
(а.с.104);

- договір підряду № 39-11-12 від 14.11.12р. про
виконання робіт по поточному ремонту
дошкільного корпусу Комунального
навчального закладу "Бердичівська
спеціальна загальноосвітня школа -
інтернат" загальною вартістю - 99998,40 грн.
(а.с.111);

- договір підряду № 04-02-13 від 14.02.13р. про
виконання робіт по поточному ремонту
приміщення їдальні Комунального
навчального закладу "Бердичівська
спеціальна загальноосвітня школа -
інтернат" загальною вартістю - 79998,00 грн.
(а.с.120);

- договір підряду № 05-03-13 від 25.03.13р. про
виконання робіт по капітальному
ремонту дошкільного корпусу № 1
Комунального навчального закладу
"Бердичівська спеціальна
загальноосвітня школа - інтернат"
загальною вартістю - 247698,00 грн. (а.с.130);

- договір підряду № 18-06-13 від 20.06.13р. про
виконання робіт по поточному ремонту
приміщення Комунального навчального
закладу "Бердичівська спеціальна
загальноосвітня школа - інтернат"
загальною вартістю - 99996,00 грн. (а.с.140).

Відповідно до пп.7.1 вказаних договорів
передбачено, що розрахунки проводяться
в десятиденний термін за фактично
виконані фізичні об'єми з врахуванням
фактичної вартості використаних
матеріалів, що погоджується замовником
на підставі акту виконаних робіт і
довідки про вартість виконаних робіт.

Відповідно до ч.1 ст.837 ЦК України, за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Згідно даних позивача та згідно
поданих відповідачем доказів, всі
роботи та розрахунки проведені
сторонами згідно умов укладених
договорів підряду у повному обсязі
(а.с.2,85-93,99-103,108-110,116-119,125-129,135-139,145-147).

Бердичівською об'єднаною державною
фінансовою інспекцією проведено
ревізію фінансово-господарської
діяльності Комунального навчального
закладу "Бердичівської спеціальної
загальноосвітньої школи інтернату"
Житомирської обласної ради за період з
01.07.08р. по 31.08.13р., за наслідками якої
складено акт № 61-09/71 від 26.11.13р. (а.с.7-64).

Ревізією, крім іншого, встановлено, що
внаслідок застосування ПАТ
"Кмитівський майстер" норм для
обрахунку вартості робіт по
облицюванню стін та стель
гіпсокартонними плитами, плитами
"Армстронг", які не відповідають
фактично застосованим нормам
виконаних робіт, встановлено завищення
вартості виконаних робіт на загальну
суму 100611,00 грн.

Також встановлено, що для обрахунку
вартості робіт, вказаних в актах по
облицюванню стін та стель
гіпсокартонними плитами, плитами
"Армстронг" застосовані норми Р31-30-31;
Р13-28-5; Р13-28-5; Р13-23-1; Р13-26-5; Р13-24-2; Р13-23-2,
технологія та витрати трудових і
матеріальних ресурсів відрізняються
від фактично виконаних.

23.12.13р. Бердичівською об'єднаною
державною фінансовою інспекцією
винесено припис № 61-17/2399 про усунення
виявлених ревізією порушень
законодавства з фінансових питань у
строк до 23.01.14р. (а.с.65,66).

Позивач, посилаючись на зазначений
висновок ревізії звернувся до
господарського суду з позовом про
стягнення на свою користь з
відповідача 100611,00 грн. завищення
вартості робіт за результатами ревізії
та на виконання припису Бердичівської
об'єднаної державної фінансової
інспекції від 23.12.13р. №61-17/2399.

Позивачем також зазначено, що згідно
Державних будівельних норм України
Д.1.1-1-2000 "Правил визначення вартості
будівництва", затверджених наказом
Держбуду України від 27.08.00р. № 174 при
державному фінансуванні будівництва
розробник проектно-кошторисної
документації повинен довести до відома
замовника, що на виконання
передбачених дефектним актом робіт,
норми в чинних загальнодержавних
будівельних кошторисних нормативах
відсутні, в зв'язку з чим необхідно
розробити індивідуальні норми на
вищевказані роботи. Рішення про
розроблення індивідуальних норм
приймає замовник.

На думку позивача, технологія
виконання робіт по облицюванню стін,
стель гіпсокартонними плитами, плитами
"Армстронг" та витрати трудових і
матеріальних ресурсів повністю
відповідають відомчим кошторисним
нормативам (ПР15-4053; ПР15-4055; ПР15-4060;
ПР15-4054) та не суперечать, не дублюють
загальнодержавні і відповідно "Правила
визначення вартості будівництва",
затверджених наказом Держбуду України
від 27.08.00р. №174, можуть бути застосовані
при обрахуванні вартості робіт.

Позивач зазначив, що за результатами
ревізії та на виконання припису
Бердичівської об'єднаної держав
фінансової інспекції № 61-17/2399 від
23.12.13р. завищення вартості робіт в сумі
100611,00 грн. позивачем було відображено
по бухгалтерському обліку як
дебіторська заборгованість ПАТ
"Кмитівський майстер". Тому, на цій
підставі з метою вирішення питання про
повернення відновленої дебіторської
заборгованості позивачем було
надіслано лист № 26 від 03.01.14р. про
повернення зайво нарахованих коштів в
сумі 100611,00 грн. на рахунок позивача
(а.с.67).

У листі від 20.01.14р. № 1 відповідач
вказав, що не визнає боргом суму 100611,00
грн. перед позивачем та вважає дії
фінансового інспектора в частині
перерахунку шляхом підміни на свій
розсуд загальнодержавних кошторисних
нормативів на відомчі кошторисні
нормативи неправомірними, в зв'язку з
чим вважає вимогу позивача незаконною
та безпідставною (а.с.68).

Господарський суд вважає, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 і ч.2 ст.11 ЦК України,
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини, інші юридичні факти.

Відповідно до ст.202 ЦК України,
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ч.1). Дво-
чи багатостороннім правочином є
погоджена дія двох або більше сторін
(ч.4).

Згідно ст.205 ЦК України, правочин може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом.

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України,
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ст.627 ЦК України, відповідно до
статті 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.632 ЦК України, ціна в
договорі встановлюється за
домовленістю сторін. У випадках,
встановлених законом, застосовуються
ціни (тарифи, ставки тощо), які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування.

Зміна ціни після укладення договору
допускається лише у випадках і на
умовах, встановлених договором або
законом.

Зміна ціни в договорі після його
виконання не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.843 ЦК України, у
договорі підряду визначається ціна
роботи або способи її визначення.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.844 ЦК України, ціна у
договорі підряду може бути визначена у
кошторисі. Якщо робота виконується
відповідно до кошторису, складеного
підрядником, кошторис набирає чинності
та стає частиною договору підряду з
моменту підтвердження його замовником.
Кошторис на виконання робіт може бути
приблизним або твердим. Кошторис є
твердим, якщо інше не встановлено
договором.

Як вбачається з умов укладених між
сторонами договорів підряду, а саме
згідно пп.2.1 даних договорів сторонами
було встановлено тверді договірні суми
договорів (вартість підрядних
робіт)(а.с.79,94,104,111,120,130,140).

За таких умов, до даних правовідносин
має застосовуватися пп.3.3.9 "Правил
визначення вартості будівництва" ДБН
Д.1.1-1-2000, затверджених наказом Держбуду
України від 27.08.2000р. № 174 (далі-Правил),
згідно якого за твердої договірної
ціни взаєморозрахунки провадяться на
підставі виконаних обсягів робіт та
їхньої вартості, визначеної в
договірній ціні.

Згідно загальних положень даних
Правил, ці будівельні норми
встановлюють основні правила
визначення вартості нового
будівництва, розширення, реконструкції
та технічного переоснащення
підприємств, будівель і споруд, ремонту
житла, об'єктів соціальної сфери і
комунального призначення та
благоустрою, а також реставрації
пам'яток архітектури та містобудування
і носять обов'язковий характер при
визначенні вартості будов (об'єктів),
будівництво яких здійснюється із
залученням бюджетних коштів або коштів
підприємств, установ і організацій
державної власності.

Відповідно до пп.1.2.1 Правил, кошторисні
нормативи поділяються на такі види:

- загальнодержавні будівельні
кошторисні нормативи;

- відомчі кошторисні нормативи;

- кошторисні нормативи для окремих
будов;

- індивідуальні кошторисні норми.

Згідно з ДБН А.1.1-1-93 "Система
стандартизації та нормування в
будівництві. Основні положення"
кошторисні нормативи належать до класу
"Д".

Згідно пп.1.2.2 Правил, загальнодержавні
будівельні кошторисні нормативи
обов'язкові для застосування всіма
організаціями, установами і
підприємствами незалежно від їх
відомчої належності і форм власності
при визначенні вартості будов
(об'єктів), будівництво яких
здійснюється із залученням бюджетних
коштів або коштів підприємств, установ
і організацій державної власності.

Відповідно до пп.1.2.3 Правил, до відомчих
кошторисних нормативів належать
кошторисні нормативи, які
розробляються в обгрунтованих
випадках, коли за прийнятою для
спеціалізованого будівництва
технологією і організацією робіт
витрати трудових і
матеріально-технічних ресурсів
відрізняються від рівня, прийнятого у
загальнодержавних нормах. Ці нормативи
застосовуються в тій галузі, для якої
вони розроблені. Відомчі кошторисні
нормативи обов'язкові для організацій,
установ і підприємств міністерства або
іншого центрального органу виконавчої
влади, що затвердило ці нормативи. Для
організацій, установ і підприємств, що
входять до сфери управління інших
міністерств та органів виконавчої
влади, ці нормативи можуть бути
обов'язковими за умови прийняття ними
відповідного рішення. Відомчі
кошторисні нормативи не повинні
суперечити загальнодержавним або
дублювати їх.

Кошторисні нормативи ПР15-4053; ПР15-4055;
ПР15-4060; ПР15-4054, тощо є відомчими, які
затверджені наказом № 16 від 12.01.00р.
Головним управлінням інвестиційної
політики Міністерства промислової
політики України і діють для
визначення вартості ремонту будівель,
споруд (у цехах, корпусах, бункерах,
резервуарах тощо) для підприємств
підпорядкованих Міністерству
промислової політики та тих, що входять
в коло його діяльності (металургійної,
хімічної, нафтохімічної,
машинобудівної тощо).

З листа від 30.10.13р. № 04-1332 Департаменту
містобудування, архітектури та
будівництва Житомирської
облдержадміністрації вбачається, що
законодавством України не передбачено
застосування будівельних норм ВБН
Д.1.1-3.1-2001 при визначенні вартості
ремонту житла, об'єктів соціальної
сфери, комунального призначення і
благоустрою.

Перед початком проведення підрядних
робіт кошторисна частина проектної
документації по капітальному ремонту
навчальних закладів згідно договорів
підряду проходила державну експертизу
у Філії ДП "Укрдержбудекспертиза" у
Житомирській області, за наслідками
якої вказаною установою було надано
експертні звіти (позитивні) про те, що
ця документація складена відповідно до
вимог ДБН Д.1.1-1-2000 "Правил визначення
вартості будівництва" (а.с.155,156).

Під час проведення ревізії державним
фінансовим інспектором Бердичівської
об'єднаної державної фінансової
інспекції було зроблено перерахунок
загальнодержавних будівельних
кошторисних норм на відомчі, які
розроблені для Міністерства
промислової політики України, які є
нижчими та не відповідають умовам
договорів, кошторису експертній
оцінці.

Господарський суд вважає дії
працівника Бердичівської об'єднаної
державної фінансової інспекції в
частині перерахунку шляхом підміни
загальнодержавних кошторисних
нормативів на відомчі кошторисні
нормативи безпідставними.

Крім того, господарський суд дійшов
висновку, що цивільне законодавство,
яким врегульовані правовідносини
сторін, має вищу юридичну силу, ніж
вказані ДБН, тому при визначенні ціни
договорів підряду суд виходить з
узгоджених сторонами сум, зазначених в
цих договорах.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Виходячи з вищенаведеного, висновок
ревізії щодо завищення відповідачем
вартості виконаних робіт, суд відхиляє
як неправомірний та на цій підставі
визнає позовні вимоги такими, що
задоволенню не підлягають.

При відмові в позові судовий збір,
згідно ст.49 ГПК України, покладається
на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 27.03.14

Суддя
Гансецький В.П.

Друк.: 3 прим.:

1 - у справу,

2 - позивачу (рек. з повід. про вруч.),

3 - третій особі (рек. з повід. про вруч.).