м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 927/128/14 12.03.14

За позовомЗаступника прокурора
Чернігівської області в інтересах
держави в особі Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Чернігівській області
доТовариства з обмеженою
відповідальністю Виробнича фірма
«Севен»третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача Державне
територіально-галузеве об'єднання
«Південно-Західна
залізниця»простягнення 24 588,42 грн.

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники: від прокуратури
Коваленко Л.Б. від позивача
Дембровська В.В. - представник від
відповідача не з'явилисьвід третьої
особине з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник прокурора Чернігівської
області в інтересах держави в особі
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Чернігівській області звернувся до
Господарського суду Чернігівської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю Виробнича
фірма «Севен» про стягнення 24 588,42 грн.

Позовні вимоги мотивовані
несвоєчасним поверненням відповідачем
приміщення за адресою: м. Чернігів,
проспект Перемоги, 21, орендодавцю після
закінчення строку дії договору оренди
№ 112-10 від 13.08.2010, у зв'язку з чим
прокурор вказує на наявність підстав
для стягнення з відповідача неустойки
на підставі ч. 2 ст. 785 Цивільного
кодексу України за період з 15.08.2013 по
05.09.2013 у розмірі 24 588,42 грн.

Ухвалою Господарського суду
Чернігівської області від 31.01.2014 за
вказаним позовом порушено провадження
у справі № 927/128/14 та призначено справу
до розгляду.

Ухвалою Господарського суду
Чернігівської області від 11.02.2014 справу
927/128/14 направлено за підсудністю до
Господарського суду міста Києва.

Згідно автоматизованої системи
документообігу господарського суду
міста Києва справу №927/128/14 передано на
розгляд судді Смирновій Ю.М.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 18.02.2014 суддею Смирновою Ю.М.
прийнято справу № 927/128/14 до провадження
та призначено розгляд справи на 12.03.2014.

11.03.2014 від прокуратури Чернігівської
області надійшли письмові пояснення по
справі, в яких прокурор позовні вимоги
підтримує в повному обсязі.

11.03.2014 на адресу Господарського суду
міста Києва від Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Чернігівській області
надійшли письмові пояснення по справі,
в яких позивач заявлений прокурором
позов підтримує.

В судове засідання, призначене на
12.03.2014, прокурор з'явився, позов
підтримав та надав пояснення по суті
справи.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, позовні вимоги
підтримав.

Відповідач повноважних представників
в судове засідання не направив, відзив
на позов не надав.

Відповідач був належним чином
повідомлений про дату та час розгляду
справи, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення №924 від 25.02.2014, яке
отримане відповідачем 03.03.2014.

Місцезнаходження відповідача за
адресою: 01081, м. Київ, вул. Михайлівська,
13, на яку було відправлено ухвала суду,
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців серії АД №
366598 від 06.02.2014.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

Представники третьої особи в судове
засідання не з'явились, проте в
матеріалах справи наявні письмові
пояснення, в яких третя особа
підтверджує викладені у позовній заяві
обставини та підтримує поданий
прокурором позов.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
прокуратури та позивача,
Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

13.08.2010 між Регіональним відділенням
Фонду державного майна України по
Чернігівській області (орендодавець)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю Виробнича фірма
«Севен» (орендар) укладено договір
оренди № 112-10 індивідуально
визначеного (нерухомого) майна, що
належить до державної власності
(надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору
орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
без права передачі у суборенду,
приватизації та переходу права
власності третім особам державне
окремо визначене нерухоме майно -
нежитлові приміщення
вбудовані-прибудовані до
дев'ятиповерхового житлового будинку,
площею 343,8 кв.м, що обліковується на
балансі станції Чернігів ДТГО
«Південно-Західна залізниця»
(балансоутримувач) та розміщене за
адресою: м. Чернігів, проспект Перемоги,
21, вартість якого визначена згідно зі
звітом про оцінку на 30 березня 2010 і
становить за незалежною оцінкою 1149667,00
грн.

Майно передається в оренду для
розміщення офісних приміщень (п. 1.2
Договору).

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що
орендар вступає в строкове платне
користування майном у термін, указаний
в Договорі, але не раніше дати
підписання сторонами цього Договору та
акта приймання-передавання майна.

На виконання умов Договору 13.08.2010
позивачем було передано, а
відповідачем прийнято у користування
об'єкт оренди, що підтверджується
наявним в матеріалах справи актом
приймання-передавання № 112-10 від 13.08.2010.

За своєю правовою природою укладений
між сторонами Договір є договором
найму (оренди).

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 283
Господарського кодексу України за
договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності. До відносин
оренди застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 789 за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Статтею 762 Цивільного кодексу України
передбачено, що за користування майном
з наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.
Плата за користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором.

Згідно з п.3.1 Договору (в редакції
згідно рішення Господарського суду
міста Києва від 26.06.2012 у справі №
5028/5/21/2012) орендна плата визначається на
підставі Методики розрахунку і порядку
використання плати за оренду
державного майна, затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України
від 04.10.1995 № 786 із змінами і
доповненнями до неї і становить без ПДВ
за базовий місяць розрахунку (перший
місяць оплати за новими орендними
ставками) - вересень 2011 року - 17 193,40 грн.

Пунктом 3.3, 3.6 Договору передбачено, що
орендна плата за кожний наступний
місяць визначається шляхом
коригування орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
за наступний місяць. Орендна плата
перераховується до державного бюджету
та балансоутримувачу у співвідношенні
70% та 30 % щомісяця не пізніше 12 числа
місяця, наступного за звітним
відповідно до пропорцій розподілу,
установлених Кабінетом Міністрів
України і чинних на кінець періоду, за
який здійснюється платіж.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 Цивільного
кодексу України договір найму
укладається на строк, встановлений
договором.

Пунктом 10.1 Договору визначено, що
Договір укладено строком на 2 роки 364
дні, що діє з 13.08.2010 до 11.08.2013 включно.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна» у разі відсутності заяви однієї
із сторін про припинення або зміну умов
договору оренди протягом одного місяця
після закінчення терміну дії договору
він вважається продовженим на той
самий термін і на тих самих умовах, які
були передбачені договором.

14.08.2013 Регіональне відділення Фонду
державного майна України по
Чернігівській області звернулось до
відповідача з листом, в якому
повідомило про відсутність наміру
продовжувати строк дії Договору та
просило повернути приміщення
балансоутримувачу.

Згідно з положеннями ст. 26 Закону
України «Про оренду державного та
комунального майна» договір оренди
припиняється, зокрема, в разі
закінчення строку, на який його було
укладено.

Таким чином, враховуючи надісланий
позивачем лист про відсутність наміру
продовжувати дію Договору, Договір
оренди № 112-10 від 13.08.2010 припинив свою
дію 12.08.2013 у зв'язку із закінченням
строку, на який його було укладено.

У відповідності до ч. 1 ст. 785 Цивільного
кодексу України у разі припинення
договору найму наймач зобов'язаний
негайно повернути наймодавцеві річ у
стані, в якому вона була одержана, з
урахуванням нормального зносу, або у
стані, який було обумовлено в договорі.

За змістом ч. 1 ст. 27 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» у разі розірвання договору
оренди, закінчення строку його дії та
відмови від його продовження або
банкрутства орендаря він зобов'язаний
повернути орендодавцеві об'єкт оренди
на умовах, зазначених у договорі
оренди.

Умовами Договору (п.п. 10.9, 10.10)
встановлено, що у разі припинення або
розірвання цього Договору майно
протягом трьох робочих днів
повертається орендарем
балансоутримувачу. Майно вважається
поверненим з моменту підписання акту
приймання-передавання. Обов'язок щодо
складання акта приймання-передавання
про повернення майна покладається на
орендаря.

Отже, з огляду на положення ч. 1 ст. 27
Закону України «Про оренду державного
та комунального майна» та п. 10.9
Договору, відповідач зобов'язаний був
повернути об'єкт оренди
балансоутримувачу за актом
приймання-передачі до 14.08.2013 включно.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Однак, як свідчать матеріали справи,
свого обов'язку щодо повернення
орендованого приміщення у
встановлений Договором строк
відповідачем належним чином виконано
не було.

З наявного в матеріалах справи акта
прийому-передачі з оренди нерухомого
майна вбачається, що орендоване
приміщення було повернуто
відповідачем лише 05.09.2013.

Таким чином, має місце прострочення
відповідача по виконанню свого
зобов'язання щодо повернення
приміщення за Договором у зв'язку із
припиненням його дії у період з 15.08.2013
по 15.09.2013.

Стаття 611 Цивільного кодексу України
передбачає, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно із ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу
України виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 785 Цивільного
кодексу України якщо наймач не виконує
обов'язку щодо повернення речі,
наймодавець має право вимагати від
наймача сплати неустойки у розмірі
подвійної плати за користування річчю
за час прострочення.

У відповідності до п. 10.11 Договору якщо
орендар не виконує обов'язку щодо
повернення майна, орендодавець має
право вимагати від орендаря сплати
неустойки у розмірі подвійної орендної
плати за користування майном за весь
час прострочення.

З огляду на те, що судом встановлено
прострочення виконання зобов'язання з
повернення приміщення, вимоги
прокурора про стягнення з відповідача
неустойки є правомірними.

Однак суд здійснює перерахунок
заявленої до стягнення суми неустойки,
оскільки правові підстави для
нарахування неустойки за прострочення
виконання зобов'язання по поверненню
спірних приміщень за 05.09.2013 відсутні. За
своєю правовою природою неустойка
нараховується за повний день
прострочення, а доказів наявності
прострочення відповідача по
поверненню спірних приміщень протягом
цілого дня 05.09.2013 прокурором та
позивачем не надано.

За здійсненим судом перерахунком з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню неустойка у розмірі
23 442,19 грн. за період з 15.08.2013 по 04.09.2014
включно.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог та підлягають стягненню
в дохід Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю Виробнича фірма
«Севен» (01081, м. Київ, вул. Михайлівська,
13, ідентифікаційний код 21397198) на
користь Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Чернігівській області (14000, м. Чернігів,
пр-т Миру, 43, ідентифікаційний код 14243893)
неустойку у розмірі 23 442 (двадцять три
тисячі чотириста сорок дві) грн. 19 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю Виробнича фірма
«Севен» (01081, м. Київ, вул. Михайлівська,
13, ідентифікаційний код 21397198) в дохід
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 1 741 (одна тисяча сімсот
сорок одна) грн. 86 коп.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 17.03.2014.

Суддя
Ю.М.
Смирнова