м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/3387/14 26.03.14

За позовомПриватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування»ДоВідкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія
«Оранта»Простягнення 13 059,37 грн.

Суддя Куркотова Є.Б.

Представники: Від позивачаЛеонов
О.Є.Від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «АХА Страхування»
(далі - Позивач) звернулося до
Господарського суду м. Києва з позовом
до Відкритого акціонерного товариства
Національна акціонерна страхова
компанія «Оранта» (далі - Відповідач)
про стягнення 13 059,37 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивачем, як страховиком виплачено
страхувальнику страхове
відшкодування, внаслідок чого до
позивача в порядку ст. 1191 Цивільного
кодексу України та ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" перейшло право вимоги
(регресу) в межах здійснених фактичних
затрат та ліміту відповідальності до
відповідача, як до особи, яка
відповідальна за заподіяні збитки,
оскільки саме з вини особи, яка
керувала транспортним засобом,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована у відповідача,
сталася ДТП, наслідки якої визнано
позивачем страховим випадком та
здійснено виплату страхової суми.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 06.03.2014 р. порушено провадження у
справі та призначено її до розгляду на
26.03.2014 р.

20.03.2014 р. через канцелярію суду надійшов
лист від МТСБУ №7/2-28/7851 від 17.03.2014 р. з
інформацією з єдиної централізованої
бази даних МТСБУ по полісу №АВ/8404223.

В судове засідання представник
позивача з'явився, надав пояснення по
справі, позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити їх у повному
обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, витребувані
ухвалою суду документи та відзив на
позовну заяву не подав, про поважні
причини неявки у судове засідання не
повідомив, хоча про час і місце його
проведення був належним чином
повідомлений, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення №431, яке отримано
відповідачем 11.03.2014 р.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судовому засіданні складався
протокол згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, заслухавши пояснення
позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

12.06.2012 р. між позивачем та ОСОБА_2
укладено договір добровільного
страхування наземного транспорту
№77179Га/12к/п, за яким позивачем
застраховані майнові інтереси
останнього, що не суперечать чинному
законодавству України, які пов'язані з
володінням, користуванням та
розпорядженням транспортним засобом,
автомобілем «Nissan», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1.

11.01.2013 р. о 16 годині 10 хвилин водій
ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Kia»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
по вул. Виборзька 78, в м. Києві, під час
зустрічного роз'їзду не дотримався
безпечного бокового інтервалу,
внаслідок чого здійснив зіткнення з
автомобілем «Nissan», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, що стало
причиною пошкодження двох
транспортних засобів, що
підтверджується довідкою полку ВДАІ
Солом'янського РУ ГУМВС в м. Києві.

Постановою Солом'янського районного
суду м. Києва від 01.02.2013 р. у справі
№760/1180/13-п водія ОСОБА_3 визнано винним
у скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП та притягнуто до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу.

Відповідно до висновку №141/13
експерного автотоварознавчого
дослідження з визначення розміру
матеріального збитку, завданого
власнику транспортного засобу,
складеного 04.03.2013 р. судовим
експертом-автотоварознавцем ОСОБА_4,
вартість матеріального збитку,
завданого власникові автомобіля «Nissan»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
що дорівнює вартості відновлювального
ремонту з урахуванням значення
коефіцієнта фізичного зносу, в
результаті його пошкодження при ДТП
складає 15 225,38 грн.

Страховим актом №1.002.13.00372/VESKO4907 від
11.02.2013 р. пошкодження транспортного
засобу марки «Nissan», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок
ДТП, що сталося 11.01.2013 р. о 16 годині 10
хвилин по вул. Виборзька 78, в м. Києві,
визнано позивачем страховим випадком
та призначено до виплати в якості
страхового відшкодування 13 059,37 грн.

На підставі cтрахового акту
№1.002.13.00372/VESKO4907, позивач, виконуючи
зобов'язання за договором, здійснив
виплату страхового відшкодування на
рахунок ТОВ «Автоцентр Голосіївський»
у розмірі 13 059,37 грн., що підтверджується
платіжним дорученням №9136 від 12.02.2013 р.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Таким чином, до позивача перейшло в
межах суми 13 059,37 грн. право вимоги до
особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Вина ОСОБА_3 у скоєнні спірного ДТП
встановлена у судовому порядку.

Як вбачається з витягу МТСБУ,
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3 за шкоду, заподіяну життю,
здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок
експлуатації ним транспортного засобу
автомобіля «Kia», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2,
застрахована відповідачем згідно із
полісом №АВ/8404223.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (у редакції, чинній на момент
ДТП та направлення позивачем заяви про
виплату відшкодування страхового) при
настанні страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

У зв'язку з тим, що цивільно-правову
відповідальність ОСОБА_3, за шкоду,
заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх
осіб внаслідок експлуатації «Kia»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2
застраховано відповідачем, що
підтверджується полісом №АВ/8404223, то
саме відповідач зобов'язаний
відшкодувати шкоду, заподіяну позивачу
в порядку регресу в межах ліміту
відповідальності.

Положеннями п. 36.2 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (у редакції зазначеного Закону
від 17.02.2011 р. після набрання чинності
змін внесених Законом України "Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо
дорожньо-транспортних пригод та
виплати страхового відшкодування" №3045)
визначено, що страховик протягом 15 днів
з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника
обґрунтованими - прийняти рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентованої виплати) та виплати
його;

- у разі невизнання майнових вимог
заявника або з підстав, визначених
статтями 32 та/або 37 цього Закону, -
прийняти вмотивоване рішення про
відмову у здійсненні страхового
відшкодування (регламентної виплати).

11.09.2013 р. позивач звернувся до
відповідача із регресною вимогою №3749/2
на виплату страхового відшкодування в
сумі 13 059,137 грн.

Відповідач відповіді на заяву у
визначені п. 36.2 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» строки не надав,
відшкодування шкоди, заподіяної
джерелом підвищеної небезпеки, не
здійснив.

Статтею 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (у редакції, чинній на момент
ДТП та направлення позивачем заяви про
виплату відшкодування страхового)
передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Матеріалами справи підтверджено
(висновку №141/13 експерного
автотоварознавчого дослідження з
визначення розміру матеріального
збитку від 04.03.2013 р.), що вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«Nissan», державний реєстраційний номер
НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнту
фізичного зносу становить 15 225,38 грн., а
позивачем набуто право вимоги у
розмірі 13 059,37 грн.

Полісом №АВ/8404223 передбачено, що ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну третіх осіб становить 50 000,00 грн.
франшиза 510,00 грн.

У відповідності до абз. 2 п. 12.1 ст. 12
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи.

Враховуючи визначені полісом №АВ/8404223
розміри лімітів відповідальності та
франшизи, а також розмір вартості
відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу, що обмежений розміром шкоди,
право на вимогу якої перейшло до
позивача, відповідач був зобов'язаний
відшкодувати позивачу витрати в
розмірі 12 549,37 грн. (13 059,37 грн. вартість
відновлювального ремонту згідно звіту
експерта - 510,00 грн. франшизи) у строк до
моменту звернення позивача до суду.

Відтак, суд приходить до висновку про
необхідність часткового задоволення
позовних вимог та стягнення з
відповідача на користь позивача
страхового відшкодування у розмірі 12
549,37 грн.

В стягненні франшизи у розмірі 510,00 грн.
необхідно відмовити з огляду приписів
абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
сторін пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відкритого акціонерне
товариство Національна акціонерна
страхова компанія «Оранта» (02081, м. Київ,
вул. Здолбунівська, 7-Д,
ідентифікаційний код 00034186) на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»
(04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8,
ідентифікаційний код 20474912) страхове
відшкодування у розмірі 12 549
(дванадцять тисяч п'ятсот сорок дев'ять)
грн. 37 коп. та судовий збір у розмірі 1 755
(одна тисяча сімсот п'ятдесят п'ять) грн.
65 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Є.Б. Куркотова

Повний текст рішення складено та
підписано 26.03.2014 р.