м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомПрокурора Полтавської
прокуратури з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері в інтересах
держави в особі: 1) Державної служби
України з надзвичайних ситуацій, 2)
Аварійно-рятувального загону
спеціального призначення Управління
ДСНС України у Полтавській областідо
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Голден
Деррік"простягнення заборгованості.
Суддя Дупляк О.М.
Представники сторін:
від прокуратури: Пантюхов О.В., за
посвідченням,від позивача-1: не
з'явився,від позивача-2: не
з'явився,від відповідача: не
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Господарського суду міста Києва
надійшла позовна заява прокурора
Полтавської прокуратури з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері в
інтересах держави в особі Державної
служби України з надзвичайних
ситуацій, Аварійно-рятувального загону
спеціального призначення Управління
ДСНС України у Полтавській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Голден Деррік" про
стягнення заборгованості.
Позовні вимоги мотивовано тим, що
відповідачем частково оплачено
виконані позивачем-2 за умовами
договору № 68-С від 03.01.2012 роботи, у
зв'язку з чим у відповідача перед
позивачем утворилась заборгованість,
яка згідно розрахунку останнього
склала 71.075,64 грн, з яких: 58.628,79 - основний
борг, 1.906,85 грн - 3 % річних, 6.435,98 грн -
пеня, 4.104,02 грн - штраф.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.11.2013 порушено провадження у
розгляду на 10.12.2013.
Позивач-2 через відділ канцелярії суду
10.12.2013 подав письмове пояснення №
41-2007/46.03 від 09.12.2013, в якому зазначив, що
згідно з указом Президента України від
16.01.2013 «Про деякі питання Державної
служби України з надзвичайних
ситуацій», наказу Державної служби
України з надзвичайних ситуацій № 240
від 18.05.2013 «Про зміну найменування АРЗ
СП (ЗТС, САРЗ) ГТУ (ТУ) МНС України в
Автономній Республіці Крим, областях,
м.м. Києві і Севастополі та
затвердження їх статутів (положень) у
новій редакції» найменування
Аварійно-рятувального загону
спеціального призначення Управління
МНС України в Полтавській області
змінено на «Аварійно-рятувальний загін
спеціального призначення ТУ МНС
України у Полтавській області»;
відповідно до наказу № 181 від 27.04.2012
змінено назву виконавця договору № 68-С
від 03.01.2012 з «Аварійно-рятувальний
загін спеціального призначення
Управління МНС України в Полтавській
області» на «Аварійно-рятувальний
загін спеціального призначення ТУ МНС
України у Полтавській області»; також
зазначено, що у відповідача перед
позивачем існує заборгованість в сумі
71.075,64 грн (основний борг - 58.628,79 грн, 3 %
річних - 1.906,85 грн, пеня - 6.435,98
грн, штрафні санкції - 4.104,02 грн).
Ухвалами суду розгляд справи
неодноразово відкладався.

Розпорядження голови Господарського
суду міста Києва від 13.01.2014 справу
№ 910/22254/13 було передано для
розгляду судді Бондарчук В.В., у зв'язку
з перебуванням судді Дупляк О.М. на
лікарняному.

Ухвалою суду від 13.01.2014 справу № 910/22254/13
було прийнято суддею Бондарчук В.В.
до свого провадження та призначено до
розгляду на 28.01.2014.

Прокурором 13.01.2014 через відділ
канцелярії Господарського суду міста
Києва подано суду заяву про зменшення
позовних вимог № 79-21 вих. 14 від 08.01.2014, в
якій останній просив суд стягнути з
відповідача заборгованість в сумі
68.982,21 грн, з яких 58.628,79 грн - основного
боргу, 1.911,65 грн - 3 % річних, 4.337,75 грн -
пені, 4.104,02 грн - штрафних санкцій. Така
заява була прийнята судом до розгляду,
у зв'язку з чим має місце нова ціна
позову.

Прокурором 13.01.2014 через відділ
канцелярії Господарського суду міста
Києва подано також заяву про
виправлення описки № 79-22 вих. 14 від
08.01.2014, відповідно до якої визначив
орган, в інтересах якого звернувся з
даним позовом та просив вважати таким -
Аварійно-рятувальний загін
спеціального призначення Управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Полтавській
області, проте така заява судом до
уваги не приймається, оскільки остання
не узгоджується з положеннями ГПК
України.

Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
23.01.2014 справу № 910/22254/13 передано для
розгляду судді Дупляк О.М., у зв'язку з
виходом судді Дупляк О.М. з лікарняного.

Ухвалою суду від 23.01.2014 справу № 910/22254/13
було прийнято суддею Дупляк
О.М. до свого провадження та призначено
до розгляду на 28.01.2014.

Прокурором 10.02.2014 через відділ
канцелярії суду подано заяви № 79-333 вих.
14 від 04.02.2014 про припинення провадження
у справі у зв'язку з погашенням
відповідачем основного боргу в сумі
60.063,00 грн на підтвердження чого надав
витяг реєстру документів по рахунку.

Розпорядженням голови Господарського
суду міста Києва від 24.02.2014 справу
№ 910/22254/13 передано для розгляду
судді Марченко О.В., у зв'язку з
перебуванням судді Дупляк О.М. на
лікарняному.

Ухвалою суду від 24.02.2014 справу № 910/22254/13
прийнято суддею Марченко О.В. до свого
провадження та призначено до розгляду
на 17.03.2014.

Прокурором через відділ канцелярії
суду 24.02.2014 подано суду заяву № 79-470 від
20.02.2014 про те, що після подання позову
відповідачем було сплачено 60.063,00 грн, у
зв'язку з чим відмовився від позову в
частині основного боргу та просив
стягнути з відповідача заборгованість
в сумі 10.353,42 грн.

Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
03.03.2014 справу № 910/22254/13 передано для
розгляду судді Дупляк О.М.

Позивач-2 через відділ канцелярії суду
24.02.2014 подав заяву № 41-458/46.03 від 21.02.2014,
відповідно до якої просив прийняти
відмову від позову в частині стягнення
основного боргу та стягнути з
відповідача 1.911,65 грн - 3 % річних, 4.337,75
грн - пені, 4.104,02 грн - штрафних санкцій.

Ухвалою суду від 03.03.2014 справу № 910/22254/13
прийнято суддею Дупляк О.М. до свого
провадження та призначено її розгляд
на 17.03.2014.

У судовому засіданні 17.03.2014 прокурор
підтримав заяву про відмову від позову
в частині основного боргу та просив
задовольнити позовні вимоги в частині
пені, 3 % річних та штрафних санкцій.

Представники позивача-1, позивача-2 та
відповідача у судове засідання не
з'явились, причин неявки суду не
повідомили, про час і місце розгляду
справи повідомлені належним чином.

Належне повідомлення позивача про час
і місце проведення судового засідання,
призначеного на 17.03.2014, підтверджується
наявними в матеріалах справи № 910/22254/13
рекомендованим повідомленням про
вручення, витягом з реєстру поштових
відправлень від 05.03.2014 та витягом з
офіційного сайту Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження
пересилання поштових відправлень.

Таким чином нез'явлення представників
позивача-1, позивача-2 та відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов за відсутності
представників позивача-1, позивача-2 та
відповідача, за наявними у справі
матеріалами згідно з вимогами статті 75
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні 17.03.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на які
посилаються сторони у даній справі,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті,
Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Судом установлено, що 03.01.2012 між
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Голден Деррік" (далі -
відповідач, замовник) та
Аварійно-рятувальним загоном
спеціального призначення Управління
МНС України в Полтавській області (далі
- позивач, виконавець) було укладено
договір № 68-С на постійне та
обов'язкове обслуговування об'єктів та
окремих територій державною
аварійно-рятувальною службою від 03.01.2012
(далі - Договір), предметом якого згідно
з п. 1.1 є проведення
запобіжно-профілактичної діяльності
на об'єктах геологорозвідки:
свердловини розвідувального буріння
на суші, континентальному шельфі та в
межах виключної (морської) економічної
зони України, що здійснюється з метою
загального вивчення надр, пошуку і
розвідки нафтових, газових та родовищ
корисних копалин; об'єкти геологічного
вивчення надр із застосуванням
вибухових матеріалів; об'єкти
дослідно-промислової розробки родовищ
корисних копалин, проходження та
ліквідації в установленому порядку
розвідувальних гірничих виробок і
свердловин; об 'єктах нафтогазової
промисловості: об'єкти розвідки,
буріння та експлуатації нафтових і
газових родовищ; технологічні об'єкти
підготовки газу і нафти для далекого
транспортування: газонафтові промисли
та підземні сховища; магістральні
газопроводи, конденсатопроводи і
споруди на них.

Згідно з указом Президента України від
16.01.2013 «Про деякі питання Державної
служби України з надзвичайних
ситуацій», наказу Державної служби
України з надзвичайних ситуацій № 240
від 18.05.2013 «Про зміну найменування АРЗ
СП (ЗТС, САРЗ) ГТУ (ТУ) МНС України в
Автономній Республіці Крим, областях,
м.м. Києві і Севастополі та
затвердження їх статутів (положень) у
новій редакції» найменування
Аварійно-рятувального загону
спеціального призначення Управління
МНС України в Полтавській області
змінено на «Аварійно-рятувальний загін
спеціального призначення ТУ МНС
України у Полтавській області»;
відповідно до наказу № 181 від 27.04.2012
змінено назву виконавця договору № 68-С
від 03.01.2012 з «Аварійно-рятувальний
загін спеціального призначення
Управління МНС України в Полтавській
області» на «Аварійно-рятувальний
загін спеціального призначення ТУ МНС
України у Полтавській області».

Згідно з п. 4.2 Договору згідно п.п. 2.2
відповідач перераховує кошти, які
необхідні для виконання безперебійних
аварійно-рятувальних робіт позивачем.
Остаточний розрахунок визначається
окремими калькуляціями за фактично
виконані роботи.

Відповідно до п. 4.3 Договору згідно з
п.п. 2.3 визначається окремими
калькуляціями, виконаними за
фактичними витратами на їх виконання, з
попередньою оплатою від 50% витрат
вартості послуг.

Пунктом 7.1 Договору визначено, що
Договір набирає чинності з 01.01.2012 і діє
до 31.12.2012. Якщо протягом 20 днів до
закінчення строку дії договору жодна
зі сторін письмово не заявила про
припинення його дії, він вважається
пролонгованим на кожен наступний рік.

Судом установлено, що на виконання умов
Договору позивачем-2 було виконано
роботи на загальну суму 113.232,43 грн, що
підтверджується актами виконання умов
договору № 68-С від 03.01.2012: за січень 2012 р.
- травень 2012 р., серпень 2012 р. - вересень
2012 р., липень 2012 р., жовтень 2012 р. -
травень 2013 р., липень 2013 р., підписаними
обома сторонами, разом з цим
відповідачем виконані позивачем-2 та
прийняті відповідачем роботи оплачено
лише частково в сумі 54.603,64 грн, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи банківськими виписками з
рахунку.

Спір виник у зв'язку з тим, що
відповідачем в порушення умов договору
не було у повному обсязі сплачено
вартість виконаних позивачем-2 та
прийнятих відповідачем робіт, у зв'язку
з чим у відповідача виникла
заборгованість перед позивачем, яка
згідно розрахунку останнього склала
58.628,79 грн. Разом з цим за неналежне
виконання зобов'язань за Договором
прокурором також нараховано: 1.911,65 грн -
3 % річних, 4.337,75 грн - пені, 4.104,02 грн -
штрафних санкцій.

Судом установлено та підтверджується
матеріалами справи, що між сторонами
укладено договір підряду.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України
встановлено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є двостороннім,
якщо правами та обов'язками наділені
обидві сторони договору. Договір є
відплатним, якщо інше не встановлено
договором, законом або не випливає із
суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України,
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу
України (надалі - ЦК України) замовник
зобов'язаний прийняти роботу, виконану
підрядником відповідно до договору
підряду, оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові.

Судом установлено та підтверджується
матеріалами справи, що позивачем були
виконані роботи на загальну суму 113.232,43
грн, які були прийняті відповідачем без
жодних зауважень щодо якості та обсягу
робіт, про що свідчать складені та
підписані уповноваженими посадовими
особами обох сторін акти виконання
умов договору № 68-С від 03.01.2012, в той час
як відповідач свої зобов'язання по
оплаті виконаних робіт у сумі 58.628,79 грн
не виконав.

Згідно зі статтею 854 ЦК України
встановлено, якщо договором підряду не
передбачена попередня оплата
виконаної роботи або окремих її етапів,
замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Аналогічна норма міститься
і в ст. 193 Господарського кодексу
України, яка регламентує, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Судом ураховано, що наявні в матеріалах
справи акти виконання умов договору №
68-С від 03.01.2012: за січень 2012 р. - травень
2012 р., серпень 2012 р. - вересень 2012 р.,
липень 2012 р., жовтень 2012 р. - травень 2013
р., липень 2013 р. на суму 113.232,43 грн
відповідачем підписані без зауважень,
що свідчить про прийняття останнім
виконаних позивачем робіт без
претензій щодо їх якості, об'ємів і
вартості та виникнення обов'язку у
відповідача щодо їх оплати.

Згідно з п. 4.8 Договору оплата за
профілактичне обслуговування об'єктів
позивачем-2 здійснюється відповідачем
шляхом щомісячного перерахування
коштів протягом 5 банківських днів з
моменту підписання акта виконання умов
договору.

Отже, судом установлено та
підтверджується матеріалами справи, що
позивачем були виконані, а
відповідачем прийняті роботи всього на
суму 113.232,43 грн, про що свідчать
зазначені вище акти, підписані обома
сторонами без зауважень та претензій,
однак відповідач здійснив лише
часткову оплату робіт у сумі 54.60364 грн,
проте не здійснив оплати за прийняті
роботи в повному обсязі в сумі 58.628,79
грн, хоча строк виконання обов'язку
оплати вже настав.

Щодо заяв прокурора № 79-470 від 20.02.2014 та
позивача-2 № 41-458/46.03 від 21.02.2014 про
відмову від позову в частині основного
боргу у зв'язку з його погашенням, то
суд зазначає таке.

Пунктом 5 постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
23.03.2012 "Про деякі питання участі
прокурора у розгляді справ,
підвідомчих господарським судам"
роз'яснено, що відмова прокурора від
поданого ним позову не є обов'язковою
для позивача, і так само відмова
позивача від позову не є обов'язковою
для прокурора, оскільки така відмова не
означає вибуття позивача з процесу чи
зміни його процесуального статусу. У
відповідних випадках спір підлягає
вирішенню по суті.

Таким чином, враховуючи те, що з
відмовою від даного позову до суду
звернулись лише прокурор у справі та
позивач-2, при цьому позивач-1, в
інтересах якого, зокрема, поданий
позов, не відмовився від позову, а також
враховуючи роз'яснення, надані Вищим
господарським судом України у
зазначеній вище постанові пленуму,
відмова прокурора та позивача-2 від
позову, викладена у заявах № 79-470 від
20.02.2014 та № 41-458/46.03 від 21.02.2014, судом не
приймається, а розгляд справи
здійснюється по суті заявлених
позовних вимог.

Разом з цим судом установлено, що
відповідачем погашено основний борг в
сумі 58.628,79 грн, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
банківськими виписками з рахунку від
29.01.2014 та 30.01.2014.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Таким чином, оскільки, як встановлено
судом, відповідачем було сплачено
заборгованість за спірним договором
після звернення позивача з даним
позовом (13.11.2013, згідно з календарним
штемпелем відділення зв'язку на
конверті відправлення), на підставі
викладеного суд дійшов висновку про
припинення провадження в частині
стягнення основного боргу в сумі 58.628,79
грн.

У зв'язку з неналежним виконанням
зобов'язань за Договором, позивач, крім
стягнення суми основного боргу,
просить суд стягнути з відповідача на
свою користь 4.337,75 грн пені.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (п.1 ст. 612 ЦК України).

Згідно з п. 6.3 Договору за порушення
терміну оплати відповідач сплачує
позивачу пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла на
момент виконання зобов'язання. Сплата
пені не звільняє винну сторону від
виконання обов'язків за даним
Договором.

Штрафними санкціями у Господарському
кодексі України визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Судом установлено, що акти виконання
умов договору № 68-С від 03.01.2012: за січень
2012 р. - травень 2012 р., серпень 2012 р. -
вересень 2012 р., липень 2012 р., жовтень 2012
р. - травень 2013 р., липень 2013 р. підписані
сторонами без зазначення дати їх
підписання.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Позивач-1 звертався до відповідача з
вимогою про сплату заборгованості в
сумі 48.676,14 грн (претензія № 4 (вих. №
55-164/16.03 від 23.01.2013)), про що свідчить
вхідний номер на претензії та дата (№ 69
від 25.01.2013) та відповідачем не
оспорюється.

Таким чином прострочення виконання
зобов'язання з виплати заборгованості
в сумі 48.676,14 грн настало 02.02.2013.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняться через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Згідно з ч. 2 ст. 343 ГК України платник
грошових коштів сплачує на користь
одержувача цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін, але не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Здійснений прокурором розрахунок пені
визнається судом арифметично невірним.
Судом здійснено перерахунок,
відповідно до якого з відповідача
підлягає стягненню пеня за період з
02.02.2013 по 02.08.2013 в сумі 3.568,69 грн.

Також позивач просить стягнути з
відповідача 1.911,65 грн 3 % річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом. Отже передбачене законом
право кредитора вимагати спати боргу з
урахуванням, процентів річних є
способом захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає, зокрема,
в отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утриманими
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові.

Судом було перевірено розрахунок
прокурора щодо заявлених до стягнення
з відповідача 3 % річних, який
визнається судом арифметично невірним.
Судом здійснено перерахунок, згідно з
яким з відповідача підлягає стягненню 3
% річних за період з 02.02.2013 по 18.10.2013 із
суми боргу 48.676,14 грн в розмірі 1.036,20 грн.

Прокурор також просить стягнути з
відповідача 4.104,02 грн штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 Господарського
кодексу України у разі якщо порушено
господарське зобов'язання, в якому хоча
б одна сторона є суб'єктом
господарювання, що належить до
державного сектора економіки, або
порушення пов'язане з виконанням
державного контракту, або виконання
зобов'язання фінансується за рахунок
Державного бюджету України чи за
рахунок державного кредиту, штрафні
санкції застосовуються, якщо інше не
передбачено законом чи договором,
зокрема, за прострочення понад
тридцять днів додатково стягується
штраф у розмірі семи відсотків
вказаної вартості.

Прокурором здійснено розрахунок
штрафу, який судом визнається
арифметично вірним, відтак з
відповідача підлягає стягненню в сумі
4.104,02 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із
сторін повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підстави
своїх вимог чи заперечень.

Згідно зі ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За таких обставин та враховуючи
викладене вище позов підлягає
задоволенню частково.

Як визначено у п. 11 ст. 5 Закону України
«Про судовий збір» органи прокуратури
при здійснені представництва
інтересів громадян або держави в суді
від сплати судового збору
звільняються.

Згідно з ч. 3 ст. 49 ГПК України судовий
збір, від сплати якого позивач у
встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, відповідно до
приписів ст. 49 ГПК України судовий збір
підлягає стягненню з відповідача в
доход бюджету у сумі 1.679,48 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 80, 82-85 ГПК
України, Господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Припинити провадження в частині
стягнення основного боргу в сумі 58.628
(п'ятдесят вісім тисяч шістсот двадцять
вісім) грн 79 коп. на підставі п. 1-1 ч. 1 ст.
80 ГПК України.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Голден Деррік" (04123,
м. Київ, вул. Западинська, 13-А, ) на користь
Аварійно-рятувального загону
спеціального призначення Управління
ДСНС України у Полтавській області (36007,
м. Полтава, вул. М. Бірюзова, 53, р/р
1021 в ГУ ДКСУ у Полтавській
області, МФО 831019, код 08804689, ІПН № 16,
св. № 200129941) 1.036 (одну тисячу тридцять
шість) грн 20 коп. 3 % річних, 3.568 (три
тисячі п'ятсот шістдесят вісім) грн 69
коп. пені, 4.104 (чотири тисячі сто чотири)
грн 02 коп. штрафу.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Голден Деррік" (04123,
м. Київ, вул. Западинська, 13-А, ) в доход Державного бюджету
України судовий збір в сумі 1.679 (одну
тисячу шістсот сімдесят дев'ять) грн 48
коп.

5. У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 24.03.2014.

Суддя
О.М. Дупляк