ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.03.14р. Справа № 904/654/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
об'єднання "ІНТЕРМЕТ", м. Донецьк

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВІКОНДА", м. Кривий
Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 187 442,55 грн. за договором
постачання

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Бондик Є.В.

Представники:

Від позивача: Сторожко І.В., довіреність
№ б/н від 30.01.2014 р.

Від відповідача: Данилюк О.А.,
довіреність № б/н від 03.01.2014 р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
об'єднання "ІНТЕРМЕТ" звернулось до
господарського суду з позовом в якому
просить стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "ВІКОНДА"
суму основного боргу у розмірі 182 873,22
грн., пеню - 3 712,58 грн., 3% річних - 856,75
грн. за договором № 8 від 05.07.2013р.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням Відповідачем зобов'язань за
укладеним між Позивачем та
Відповідачем договором щодо
своєчасної та повної оплати вартості
поставленого товару.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги, викладенні у позовній
заяві, у повному обсязі.

Представник відповідача проти
наявності боргу не заперечив.

Ухвалою суду від 24.02.2014р. розгляд
справи відкладався до 24.06.2014р., 24.03.2014р. у
судовому засіданні оголошувалась
перерва до 26.03.2014р.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу сторонами
не подавалось.

У судовому засіданні 26.03.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, вислухавши
пояснення представників сторін,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.07.2013р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
об'єднання "ІНТЕРМЕТ" (далі - Позивач,
Постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "ВІКОНДА"
(далі - Відповідач, Покупець) був
укладений договір поставки продукції
№ 8 (далі Договір), відповідно до умов
цього договору Постачальник
зобов'язується передати у власність
Покупця оцинкований профіль для
армування віконних систем (далі за
текстом - товар), а Покупець прийняти у
власність та оплати товар на
передбачених цим договором умовах (п.
1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.2. Договору
номенклатурний перелік, асортимент,
кількість, ціна та вартість товару
вказані у видаткових накладних.

Ціна кожної партії товару узгоджена з
Покупцем та відповідає ціні
виставленої в комерційній пропозиції
Постачальника (п. 3.2. Договору).

Пунктом 4.1. Договору встановлені умови
оплати: відстрочка розрахунку на
протязі 30 календарних днів з моменту
отримання продукції Покупцем.

Цей договорі вступає в силу з моменту
його підписання та діє до 31.12.2013р. Якщо
одна з сторін за 15 днів до закінчення
строку дії договору не повідомить
другу сторону у письмовій формі про
розірвання даного договору, то його
строк дії буде автоматично продовжений
на наступний календарний рік (п.п. 12.1.,
12.2. Договору).

Позивач на виконання умов договору
здійснив поставку товару Відповідачу,
що підтверджується видатковими
накладними: № С від 29.10.2013р. на
суму 127 894,62 грн. (а.с. 43), №С від
08.11.2013р. на суму 84 978,60 (а.с. 32).

Отримання товару по вказаній
видатковій накладній підтверджується
підписом на них повноважного
представника Відповідача за
довіреністю (а.с. 44).

Позивачем Відповідачеві були
виставлені рахунки на оплату № 251 від
29.10.2013р. на суму 127 894,62 (а.с. 31) та № 267
від 08.11.2013р. на суму 84 978,60 грн. (а.с. 33).

Відповідач за поставлений товар
розрахувався частково у сумі 30 000,00 грн.
на підставі чого у нього утворилась
заборгованість у сумі 182 873,22 грн.

Враховуючи не сплату Відповідачем
отриманого по Договору товару, Позивач
звернувся до суду за захистом свого
порушеного права та просить сягнути з
Відповідача 182 873,22 грн.
заборгованості за поставлений товар.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
представників сторін, суд прийшов до
висновку про задоволення позову на
підставі наступного.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України, а саме цивільні права
та обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
непередбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Правовідносини, що склалися між
сторонами, є правовідносинами
поставки, які регулюються нормами
законодавства про поставку товару в
тому числі параграфом 3 глави 54
Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу
України, до виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України. Кожна сторона повинна вжити
усіх заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

У відповідності до ст. 509 Цивільного
кодексу України, ст. 173 Господарського
кодексу України, в силу господарського
зобов'язання, яке виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання, один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи управлінсько -
господарського характеру на користь
іншого суб'єкта (виконати роботу,
передати майно, сплатити гроші, надати
інформацію тощо), або утриматися від
певних дій, а інший суб'єкт (управнена
сторона, у тому числі кредитор) має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530
Цивільного кодексу України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

В силу ст. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар)
у власність другій стороні (покупцеві),
а покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

В силу ст. 712 Цивільного кодексу
України, продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідачем на час розгляду справи
позовні вимоги не спростовані, суму
боргу за поставлений товар не сплачено.

Враховуючи викладене, вимоги Позивача
в частині стягнення основного боргу у
сумі 182 873,22 грн. є обґрунтованими,
підтвердженими матеріалами справи та
такими, що підлягають задоволенню.

Крім основного боргу Позивач просить
стягнути з Відповідача пеню у сумі 3
712,58 грн., 3 % річних у сумі 856,75 грн. за
період з 09.12.2013р. по 03.02.2014р.

Пунктом 9.2. Договору встановлено, що у
випадку порушення строків оплати,
передбачених умовами цього договору,
Покупець сплачує пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
вартості неоплаченого у строк товару
за кожен день прострочення.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу
України учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231
Господарського кодексу України
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ст.
549 Цивільного кодексу України).

Перевіривши розрахунки надані
Позивачем, судом встановлено, що пеня
за період з 09.12.2013р. по 03.02.2014р. становить
3 712,58 грн. та підлягає до стягнення.

Згідно з ст. 625 ЦК України, Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Перевіривши розрахунки надані
Позивачем, судом встановлено, що 3 %
річниз за період з 09.12.2013р. по 03.02.2014р.
становить 856,75 грн. та підлягає до
стягнення.

Статтями 33, 34 ГПК України зазначено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень, а
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справ

На підставі викладеного позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі з стягненням з Відповідача на
користь Позивача суми основного боргу
у розмірі 182 873,22 грн., пені - 3 712,58 грн., 3%
річних - 856,75 грн.

Відповідно до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати у справі слід покласти на
відповідача.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст.ст. 173, 193 Господарського
кодексу України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 629
Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 22,
33, 43, 44, 49, 75, 82-85, 87, 116-117 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі .

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВІКОНДА" (50048,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, вул. Ольховська, буд. 2 «О», ) на користь Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Науково-виробниче об'єднання
"ІНТЕРМЕТ" (83001, м. Донецьк, вул. 50-річчя
СРСР, буд. 138 а, ) суму
основного боргу - 182 873,22 грн. (сто
вісімдесят дві тисячі вісімсот
сімдесят три грн. 22 коп.), пені - 3 712,58
грн. (три тисячі сімсот дванадцять грн.
58 коп.), 3% річних - 856,75 грн. (вісімсот
п'ятдесят шість грн. 75 коп.); витрат по
сплаті судового збору - 3 748,86 грн. (три
тисячі сімсот сорок вісім, 86 грн.), про
що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя Н.Г. Назаренко

Дата підписання рішення, оформленого
відповідно до вимог ст. 84 ГПК України, -
27.03.2014р.