ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.04.14 Справа № 904/727/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Транс-Трейд", м.
Донецьк

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 6556, 92 грн.

Суддя Ярошенко В.І.

Представники:

від позивача: Лузан М.М. - представник за
дов. № 7 від 20.02.14

від відповідача: не з'явились

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Транс-Трейд"
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про
стягнення безпідставно отриманих
грошових коштів у розмірі 5 771, 92 грн.,
процентів за користування чужими
грошовими коштами у розмірі 1 282, 83 грн.,
інфляційних втрат у сумі 219, 13 грн.,
трьох відсотків річних у розмірі 512, 50
грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем своїх
зобов'язань за договором про надання
послуг технікою спеціального
призначення № 08-12/2010 від 12.08.2010 в
частині повернення позивачеві зайво
сплачених коштів.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 10.02.2014
порушено провадження у справі та її
розгляд призначено на 03.03.14.

Ухвалою від 03.03.2014 розгляд справи
відкладено на 24.03.2014.

21.03.2014 через канцелярію господарського
суду від позивача надійшла заява від
10.03.2014 про зміну підстав позову та
уточнення (зменшення) розміру позовних
вимог, в якій він просить суд стягнути з
відповідача переплату по договору №
08-12/2010 від 12.08.2010 у розмірі 5771, 92 грн.,
інфляційних втрат у сумі 236, 63 грн. та
три відсотки річних у розмірі 548, 37 грн.

Відповідності до ст. 22 ГПК України,
позивач вправі до прийняття рішення по
справі зменшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу, в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог. До початку
розгляду господарським судом справи по
суті позивач має право змінити предмет
або підставу позову шляхом подання
письмової заяви.

Оскільки позивачем дана заява подана з
дотриманням вимог ст. 22 ГПК України, не
порушує чиї-небудь права та інтереси,
вона прийнята судом до розгляду.

Відповідач явку повноважного
представника у судові засідання не
забезпечив, відзив на позовну заяву та
інші витребуванні судом документи не
надав, про причини неявки суд не
повідомив. Про дату, час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином, що підтверджується
поштовим повідомленням про вручення
цінного листа з ухвалою суду (арк. с. 53).

Крім того, відповідача про дату, місце
та час проведення судового засідання
було повідомлено телефонограмою від
12.03.2014, яка відповідно до п. 3.9.11
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№ 18, з відміткою про її прийняття
посадовою (службовою) особою сторони, є
належним підтвердженням повідомленням
учасників судового процесу про час та
місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

У судовому засіданні 07.04.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно та повно з'ясувавши
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення її по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

12.0.82010 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Транс-Трейд» (далі -
позивач, замовник) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі -
відповідач, виконавець) був укладений
договір № 08-12/2012 про надання послуг
технікою спеціального призначення
(далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору виконавець
зобов'язується за завданням замовника
надати послуги з риття траншей та
котлованів, виробу грунту при
відкритих гірничних роботах під
керівництвом відповідальних осіб
замовника технікою спеціалізованого
призначення (далі - спецтехніка)
виконавця, зазначеною у цьому пункті
договору, з обслуговуючим її
персоналом виконавця (далі - послуги), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконавцеві виконані ним
послуги.

Згідно з п. 2.2 договору розмір вартості
послуг становить 126 грн. за годину
роботи спецтехніки, у т.ч. ПДВ 21 грн.
Щоденна норма експлуатації
спецтехніки складає 8 годин. Фактичне
фіксування часу початку та закінчення
експлуатації спецтехніки за формою,
затвердженою сторонами (Додаток № 1 до
договору).

Оплата вартості послуг та інші платежі,
якщо вони передбачені цим договором,
вносяться замовником щодекадно шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок виконавця протягом 3
(трьох) банківських днів після дати
отримання рахунку (п. 2.3 договору).

Відповідач за період з 30.08.2010 по 15.10.2010
надав виконав за договором обсяг робіт
на загальну суму 23184 грн. (23 х 8 годин х 126
грн. за год.), що підтверджується актами
фіксування початку та закінчення
надання послуг технікою спеціального
призначення, підписаними обома
сторонами (арк. с. 17-39).

Також, позивач зазначає, що
відповідачем здійснено доставку
спецтехніки, вартість компенсації
транспортних витрат якої складає 3668, 24
грн.

Позивачем сплачено відповідачу
вартість послуг у розмірі 32 624, 16 грн.,
що підтверджується платіжними
дорученнями, копії яких містяться у
матеріалах справи (арк. с. 13-16).

Таким чином, позивачем на користь
відповідача здійснено надмірну сплату
вартості наданих послуг у розмірі 5771, 92
грн. (32624, 16 грн. - 3668, 24 грн. - 23 184 грн.), про
що сторони дійшли згоди підписавши акт
звірки взаєморозрахунків від 01.02.2011
(арк. с. 40).

Отже, позивач надмірно сплатив
відповідачу грошові кошти у розмірі
5771, 92 грн.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України (далі - ГК України),
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України,
майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором (ч.1 ст. 903 ЦК України).

Згідно з приписами ст. 193 ГК України та
ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України) цивільні та
господарські зобов'язання мають бути
виконані належним чином відповідно до
закону та договору. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

На час розгляду спору у господарському
суді відповідачем не заперечено факт
отримання грошових коштів згідно
наданих платіжних доручень та не
надано доказів їх повернення на суму
5771, 92 грн., а відтак, позовна вимога про
стягнення з відповідача суми
безпідставно отриманих коштів в
розмірі 5771, 92 грн. підлягає задоволенню
у повному обсязі.

За порушення виконання зобов'язання
позивачем відповідачу нараховані три
відсотки річних у сумі 548, 37 грн. за
період з 02.02.2011 по 10.03.2014 та інфляційні
втрати у розмірі 236, 63 грн. за період з
02.02.2011 по 31.12.2013.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошових
зобов'язань на вимогу кредитора,
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 відсотка річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з рахуванням
індексу інфляції та процентів річних є
способами захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отримання компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання
боржником грошового зобов'язання
виникають нові додаткові зобов'язання,
які тягнуть за собою втрату
матеріального характеру.

За своїми ознаками, індекс інфляції є
збільшенням суми основного боргу у
зв'язку з девальвацією грошової
одиниці України, а три відсотки річних
є платою за користування чужими
коштами в цей період прострочки
виконання відповідачем його
договірного зобов'язання, і за своєю
правовою природою вони є самостійними
способами захисту цивільних прав і
забезпечення виконання цивільних
зобов'язань.

Відповідно до ст. 55 Господарського
процесуального кодексу України, суд,
перевіривши правильність нарахування
трьох відсотків річних та інфляційних
втрат, задовольняє дані вимоги у
повному обсязі, а саме, три відсотки
річних у сумі 512, 50 грн. та інфляційні
втрати у розмірі 219, 33 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
ґрунтуються на вимогах чинного
законодавства, підтверджуються
належними та допустимими доказами, а
тому підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 ГПК України,
стягуються з відповідача на користь
позивача у розмірі 1827 грн.

Керуючись ст. ст. 22, 44, 49, 82-85, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (50051, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Транс-Трейд» (83036, м.
Донецьк, вул. Первомайська, 28 А, ) безпідставно отримані
грошові кошти у розмірі 5771, 92 грн. (п'ять
тисяч сімсот сімдесят одна грн. 92 к.),
три відсотки річних у сумі 548, 37 грн.
(п'ятсот сорок вісім грн. 37 к.),
інфляційні втрати у розмірі 219, 63 грн.
(двісті дев'ятнадцять грн. 33 к.) та 1827
грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім
грн. 00 к.) витрат по сплаті судового
збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 08.04.2014

Суддя В.І. Ярошенко