ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2014 р.
Справа № 914/294/14

За позовом: Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" в особі
Львівської філії Публічного
акціонерного товариства "Укртелеком",
м.Львів

До відповідача: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, м.Ходорів
Жидачівського району Львівської
області

Про стягнення 627,48 грн.

Суддя Березяк Н.Є.

Секретар
судового засідання Кравець О.І.

В судове засідання з'явились:

від позивача: Матвієнко С.М. -
представник

від відповідача: не з'явився

Суть спору: Подано позов Публічного
акціонерного товариства "Укртелеком" в
особі Львівської філії Публічного
акціонерного товариства "Укртелеком"
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
про стягнення 3027,48 грн.

Ухвалою суду від 31.01.2014 року було
порушено провадження у справі та
призначено судове засідання на 24.02.2014
року.

Попередній розгляд справи викладено в
ухвалі суду від 24.02.2014р.

Представник позивача підтримав
зменшені позовні вимоги, викладені в
заяві від 13.02.2014р. №498-8108-5 (вх.№763/14 від
18.02.2014р.) та просить стягнути з
відповідача: 515,97 грн. основного боргу,
75,82 грн. пені, 18,19 грн. інфляційних, 17,50
грн. 3% річних, а також 1827,00 грн. судового
збору. Крім того, подав при клопотанні
від 11.03.2014р. №577-8108-5 (вх.№10896/14 від
13.03.2014р.) копію витягу з ЄДР ЮО та ФОП
№915602 від 07.03.2014р. про знаходження
відповідача за адресою зазначеною в
позовній заяві, який судом приймається
і приєднується до матеріалів справи.

Представник відповідача в судове
засідання повторно не з'явився. На
адресу суду повернулась
кореспонденція надіслана на адресу
відповідача, зазначену в позовній
заяві, з відміткою «за зазначеною
адресою не проживає».

Позивачем подано втигяг з ЄДР ЮО та ФОП
від 07.03.2014р. №15690724 про місцезнаходження
відповідача за адресою зазначеною в
позовній заяві (АДРЕСА_1). Оскільки,
згідно ст. 64 ГПК України, у разі
ненадання сторонами інформації щодо їх
поштової адреси, ухвала суду
надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала вручена їм
належним чином, то відповідно до ст. 75
ГПК України, суд вважає за можливе
розглянути справу без участі
представника відповідача за наявними у
справі матеріалами, яких достатньо для
встановлення обставин і вирішення
спору по суті.

В судовому засіданні 17.03.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Суд заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали
справи, та оцінивши докази в їх
сукупності, встановив наступне:

01 липня 2013 року між ПАТ «Укртелеком» в
особі Львівської філії ПАТ
«Укртелеком» та Фізичною
особою-підприємецем ОСОБА_1 було
укладено договір за № 468107-518 оренди
нерухомого майна товариства.

Відповідно до п.п.1.1 даного договору
орендодавець передає, а орендар бере у
строкове платне користування
нежитлове приміщення, розташоване на
першому поверсі одноповерхової
будівлі в АДРЕСА_2 загальною площею 48,1
кв.м. для здійснення підприємницької
діяльності.

Згідно п.п.6.1.3. орендар зобов'язаний
своєчасно і в повному обсязі вносити
орендну плату та інші платежі,
передбачені цим договором, у терміни,
визначені в п.п.3.1 вказаного договору.

Відповідно до акту приймання-передачі
майна від 01.07.2013р. орендодавець передав,
а орендар прийняв до умов даного
договору нежитлове приміщення
загальною площею 48,1 кв.м. для
здійснення підприємницької
діяльності, проте оплата орендної
плати не здійснювалась в повному
обсязі.

В процесі розгляду справи позивачем
подано заяву про зменшення позовних
вимог від 13.02.2014р. №498-8108-5 (вх.№763/14 від
18.02.2014р.) в якій, у зв'язку із частковою
оплатою боргу у розмірі 2400 грн.,
виражено прохання про стягнення з
відповідача: 515,97 грн. основного боргу
за оренду приміщення, а також 75,82 грн.
пені, 18,19 грн. інфляційних та 17,50 грн. 3%
річних.

Проаналізувавши всі обставини та
матеріали справи, заслухавши пояснення
прокурора та представника позивача суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
підлягають до задоволення.

При прийнятті рішення, суд виходив з
наступного :

Згідно зі статтею 509 ЦК України
зобов'язання це правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається.

Аналогічне положення містить ст. 193
Господарського кодексу України, де
зазначено, що суб'єкти господарювання
та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Як вбачається із матеріалів справи,
згідно умов договору №468107-518 від
01.07.2013р., укладеного сторонами, ФОП
ОСОБА_1 орендував у ПАТ «Укртелеком»
нежитлове приміщення загальною площею
48,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2, для
здійснення підприємницької
діяльності.

Згідно п.п.6.1.3. орендар зобов'язаний
своєчасно і в повному обсязі вносити
орендну плату та інші платежі,
передбачені цим договором, у терміни,
визначені в п.п.3.1 вказаного договору.

Відповідно до акту приймання-передачі
майна від 01.07.2013р. орендодавець передав,
а орендар прийняв до умов даного
договору нежитлове приміщення
загальною площею 48,1 кв.м. для
здійснення підприємницької
діяльності, проте оплата орендної
плати не здійснювалась в повному
обсязі.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивачем було зменшено суму основного
боргу, у зв'язку із її частковою сплатою
відповідачем у розмірі 2400 грн.
(платіжне доручення від 07.02.2014р. №k4/7/56)
та заявлено до стягнення 515,97 грн.
заборгованості за користування
нежитловим приміщенням, яку суд вважає
підставною і такою, що підлягає до
стягнення.

Положенням ст.610 ЦК України
передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно із ч. 1 ст. 220 Господарського
кодексу України боржник, який
прострочив виконання господарського
зобов'язання, відповідає перед
кредитором (кредиторами) за збитки,
завдані простроченням, і за
неможливість виконання, що випадково
виникла після прострочення.

Нормами ст. 625 ЦК України передбачена
відповідальність за порушення
грошового зобов'язання, а саме: сплата
суми боргу з урахуванням індексу
інфляції за весь час прострочення та
трьох відсотків річних від
простроченої суми.

За несвоєчасне виконання договірних
зобов'язань позивачем за період з
серпня 2013 року по грудень 2013 року
нараховано три відсотки річних в сумі
17,50 грн. Згідно проведеного судом
перерахунку за вказаний період три
відсотки річних становлять 17,50 грн., а
відтак дана вимога підставна і
підлягає до задоволення.

Крім того, за несвоєчасне виконання
договірних зобов'язань позивачем
нараховано відповідачу за період з
серпня 2013 року по грудень 2013 року
інфляційні втрати в сумі 18,19 грн. Згідно
проведеного судом перерахунку
інфляційні втрати за вказаний період
складають становлять 18,19 грн., а тому
дана вимога підставна і підлягає до
задоволення.

Частиною 1 статті 230 Господарського
кодексу України встановлено, що
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до п. 8.2. у разі наявної
заборгованості по орендній платі чи
іншим витратам за договором за
попередній місяць станом на 27 число
поточного місяця, орендарю
нараховується пеня від суми
простроченого платежу в розмірі
подвійної облікової ставки НБ України,
що діяла у період, за який
нараховується пеня, починаючи з 28 числа
поточного місяця до дати погашення
заборгованості.

За несвоєчасне виконання договірних
зобов'язань позивачем нарахована пеня
за період з серпня 2013 року по грудень 2013
року в розмірі 75,82 грн. Згідно
проведеного судом перерахунку пеня за
вказаний період становить 75,82 грн., а
тому, вимога щодо стягнення пені
підлягає до задоволення.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, доказів повної оплати боргу
чи заперечень на позов суду не
представив. Доказів які б
спростовували позовні вимоги також
суду не подав.

Відповідно до ст. 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вище викладене, суд вважає,
що позовні вимоги обґрунтовані та
підлягають до задоволення в повному
обсязі.

Судові витрати у відповідності до ст. 49
ГПК України, слід віднести на
відповідача.

Керуючись
3,4,41,42,43,44;45,46,12,32,33,34,35,36,43,49,82,84,85 ГПК
України, суд , -

В И Р І Ш И В:

1. Зменшені позовні вимоги задоволити
повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" в особі
Львівської філії Публічного
акціонерного товариства "Укртелеком"
(79000, м.Львів, вул.Дорошенка, 43, ) 515,97 грн. основного боргу,
75,82 грн. пені, 18,19 грн. інфляційних, 17,50
грн. 3% річних, 1827,00 грн. судового збору.

3. Рішення суду може бути оскаржено
протягом 10 днів до Львівського
апеляційного господарського суду.

Наказ видати у відповідності до ст. 116
ГПК України.

Повний текст рішення
виготовлений та підписаний 21.03.2014 року.

Суддя
Березяк Н.Є.