ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2014 р.
Справа № 921/1123/13-г/15

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого-судді
Хабіб М.І.

суддів
Данко Л.С.

Зварич О.В.

при секретарі судового засідання
Бараняк Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "ПАНОРАМА", б/н від
24.01.14р.

на рішення господарського суду
Тернопільської області від 13.01.14р.

у справі № 921/1123/13-г/15

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "ВЕКА Україна", смт.
Калинівка Київської області

до відповідача: товариства з обмеженою
відповідальністю "ПАНОРАМА", с.
Млинівці Тернопільської області

про стягнення 730 277, 84 грн.
заборгованості та штрафних санкцій

за участю представників:

позивача - Мельник О.В. - представник
(довіреність в матеріалах справи);

відповідача - не з'явився (належно
повідомлений);

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 05.02.14р. (колегія
суддів у складі: головуючого судді
Марка Р.І., суддів Бойко С.М., Бонк Т.Б.)
апеляційну скаргу прийнято до
провадження, розгляд скарги призначено
на 25.02.14р.

У зв'язку з перебуванням головуючого
судді Марка Р.І. у відпустці
розпорядженням в.о. керівника апарату
суду № 24 від 24.02.2014 року призначено
повторний автоматизований розподіл
справи № 921/1123/13-г/15 та розподілено до
розгляду судді - доповідачу Хабіб М.І.

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
24.02.2014р. у склад колегії для розгляду
справи № 921/1123/13-г/15 введено суддів
Данко Л.С. та Зварич О.В.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ВЕКА Україна"
звернулося до господарського суду
Тернопільської області з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "ПАНОРАМА" про
стягнення 730 277,84 грн., з яких: 701 700,90 грн.
заборгованості за поставлену
продукцію, 23 386,30 грн. - пені за період з
28.06.2013 р. - 25.09.2013р. та 5 190,66 грн. - 3% річних
за період з 28.06.2013 р. - 25.09.2013р. Позов
заявлено на підставі договору поставки
від 01.11.2011 року №02/27, укладеного
позивачем з відповідачем.

При розгляді спору місцевим судом
позивач зменшив (на 2 копійки) позовні
вимоги в частині стягнення пені та
просив стягнути з відповідача пеню в
сумі 23 386,28 грн. В решті позовні вимоги
не змінювались.

Рішенням господарського суду
Тернопільської області від 13.01.2014 року
у справі № 921/1123/13-г/15 (суддя Галамай О.З.)
зменшені позовні вимоги задоволено
частково.

Присуджено до стягнення з відповідача
на користь позивача 701 700, 90 грн.
основного боргу, 23 377, 21 грн. пені, 5 190, 66
грн. 3 % річних та 14 605, 38 грн. судового
збору. В решті позовних вимог
відмовлено.

Рішення місцевого суду мотивоване
положеннями ст. ст. 509, 525, 526, 610, 612, 625, 712
Цивільного кодексу України, ст. 193
Господарського кодексу України.

При вирішенні спору місцевий суд
виходив з того, що на виконання умов
договору поставки № 02/27 від 01.11.2011р.
позивач поставив відповідачі
продукцію, яку відповідач оплатив
частково. В додатковій угоді № 2 від
20.05.2013р. до договору сторонами
визначена заборгованість відповідача
за договором № 02/27 від 01.11.2011р. в сумі 710
447,41 грн., яку відповідач мав оплатити до
28.06.2013р., проте оплатив частково, його
заборгованість становить 701 700,90грн. За
прострочення оплати пунктом 6
додаткової угоди №2 від 20.05.2013р.
передбачена сплата пені у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
кожен день прострочення, без обмеження
строків її нарахування. Відтак,
місцевий господарський суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог в частині стягнення основного
боргу та 3% річних, в частині стягнення
пені позовну вимогу задоволено
частково.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу,
вважає його таким, що прийняте з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог. Скаржник стверджує, зокрема, що
ТзОВ "Панорама" не було належним чином
повідомлено про розгляд справи та не
брало участі у її розгляді , оскільки
позивачем надана недостовірна
інформація щодо місцезнаходження ТзОВ
"Панорама" - м. Тернопіль,
вул..Котляревського,41/4, в той час як на
момент розгляду справи ТзОВ "Панорама"
знаходилося за адресою: Тернопільська
область, Збаразький район, с.Млинівці,
вул. Грабковецька,1д. Ухвали та рішення,
надіслані судом першої інстанції за
місцезнаходженням (юридичною адресою)
товариства, отримані ТОВ "Панорама"
лише 21.01.2014р.

Вважає, що частина видаткових
накладних, наданих позивачем на
підтвердження заборгованості за
Договором поставки №02/27 від 01.11.2011р.,
оформлена з порушенням чинного
законодавства і не може бути доказом у
справі, оскільки підписана
невстановленими особами. Крім того,
позивачем не надано жодних документів,
які б доводили належність усіх
видаткових накладних саме Договору
поставки №02/27 від 01.11.2011р.

У відзиві на апеляційну скаргу (вх.
№0104/1154/14 від 26.02.14р.) позивач спростовує
доводи скаржника та зазначає, що в
позові була вказана адреса
відповідача така, яка вказана в
договорі -м.Тернопіль, вул.
Котляревського,41/4. Однак, після
отримання місцевим судом відомостей з
ЄДР, стало відомо про зміну
відповідачем місцезнаходження, у
зв'язку з чим відповідачу були
надіслані копії позовних матеріалів за
новою адресою: Тернопільська область,
Зборівський район, с.Млинівці, вул.
Грабковецька,1д. На цю адресу судом була
надіслана ухвала про порушення
провадження. Відповідні докази є
наявні в матеріалах справи.

На думку позивача, зміна адреси
свідчить про зловживання скаржником
своїм правом, що має на меті можливість
ухилення від виконання своїх
обов'язків, оскільки відповідно до п.16.9
Договору у випадку зміни юридичної або
фактичної адреси сторона зобов'язана
протягом 3 календарних днів повідомити
іншу сторону про такі зміни. Зазначає,
що відповідач про зміну свого
місцезнаходження у встановленому
договором порядку не повідомив.

Щодо накладних, позивач стверджує, що
останні підписані сторонами та містять
відтиски печаток підприємств, зокрема
печатку скаржника. В тому випадку, де
видаткова накладна не містить підпис і
печатку скаржника, на підтвердження
передачі товару позивачем надано
товарно - транспортні накладні.
Зазначає, що станом на 20 травня 2013р.
заборгованість відповідача за
отриманий товар склала 710 447,41 грн.
Вказана сума заборгованості була
зафіксована у додатковій угоді № 2 від
20 травня 2013 року, в якій скаржник визнав
вищезазначену суму боргу перед
позивачем. та зобов'язався погасити
борг у термін до 28 червня 2013 року.
Відтак, позивач вважає, що скаржником
не наведено жодного аргументованого
доводу, який слугував би підставою для
скасування рішення суду.

В судовому засіданні 11.03.2014р., в яке
з'явилися представники двох сторін,
була оголошена перерва до 25.03.2014р.

В судове засідання 25.03.14р. з'явився
представник позивача та підтримав свої
доводи. Скаржник не забезпечив явки
свого представника.

Розглянувши матеріали справи,
апеляційну скаргу, апеляційний
господарський суд встановив наступне.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
01.11.2011р. позивачем та відповідачем був
укладений договір поставки №02/27, за
умовами якого позивач (постачальник за
договором) зобов'язується передавати у
власність відповідача (покупця за
договором) товар, а покупець
зобов'язується прийняти товар та
оплатити його на умовах даного
Договору.

Предметом постачання за договором є
віконні та двірні пластмасові профілі,
необхідні комплектуючі, а також фрези
та інша оснастка, необхідна для обробки
профілів VEKA (п. 1.2. договору).

Загальна сума договору визначається
сторонами при підписанні видаткових
накладних на поставку товару шляхом її
збільшення на суму наступної,
погодженої сторонами, партії товару (п.
1.3. договору).

Асортиментний перелік товару
наведений у Додатку, що є невід'ємною
його частиною (п.1.4. договору).

Товар поставляється на умовах EXW (склад
Постачальника, Інкотермс 2000). Адреса
складу Постачальника: Київська
область, Броварський район, смт.
Калинівка, вул. Ігорева, буд.2/1 (п. 3.1.
договору).

Повноваження особи, що приймає товар,
засвідчується оформленим належним
чином дорученням, що передається
постачальнику (п. 3.10. договору).

При передачі товару постачальник
зобов'язаний передати всю необхідну
документацію на товар, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
підписати всі необхідні документи, що
підтверджують передачу товару (п. 3.11.
договору).

В п. 5.1.4. договору сторони погодили, що
розрахунки за товар здійснюються на
умовах стопроцентної передплати
згідно сумі в гривнях, вказаної в
рахунку.

Підпис уповноваженої особи покупця у
товарно - транспортній та/або
видатковій накладній свідчить про
належний стан товару, його упаковки та
маркування, а також про прийняття
товару. Про відмову від прийняття
товару робиться помітка у товарно -
транспортній та/або товарній
накладній, яка засвідчується підписами
уповноважених представників
постачальника та покупця (п. 7.1.
договору).

При прийнятті товару покупцю необхідно
керуватися Інструкціями № П-6, П-7,
затвердженими Постановою
Держарбітражу СРСР, що визначають
порядок прийняття продукції, кількістю
та якістю, а також Додатком Б до цього
Договору, що визначають порядок
прийняття товару за кількістю та
якістю(п. 7.3. договору).

Згідно з п. 14.1. договору останній
вступає в силу з моменту його
підписання та діє до 31.12.2011р. У разі,
якщо після закінчення строку дії
даного договору жодна із сторін не
повідомить іншу за три місяці до
закінчення строку дії Договору про
наміри розірвати договірні стосунки,
то дія договору кожного разу
вважається продовженою автоматично на
таких же умовах на один календарний
рік.

Сторони встановили, що з моменту
підписання і набрання чинності цим
договором припиняє дію будь-який інший
договір поставки, раніше укладений між
сторонами з того ж предмету (незалежно
від строку його дії), та весь товар,
поставлений постачальником покупцю
після підписання цього договору
вважається таким, що поставлений
виключно на умовах та відповідно до
цього Договору(п. 16.3. договору).

У випадку зміни юридичної чи фактичної
адреси, або зміни розрахункових
рахунків, однією із Сторін даного
Договору, така Сторона зобов'язана
протягом 3 (трьох) календарних днів
повідомити про відповідні зміни іншу
Сторону (п. 16.9. договору).

Згідно з п.4 Додатку А до Договору
поставки №02/27 від 01.11.2011р.
уповноважений представник покупця
зобов'язаний поставити підпис і
печатку організації в
товарно-транспортних накладних, що
свідчить про прийняття Товару, вказати
на здійснення додаткових робіт (повна
розтентовка ), а також позначити час
прибуття та від'їзду автомобілів
передати їх водію транспортного
засобу.

Додатком Б (п.10) до Договору поставки
№02/27 від 01.11.2011р.передбачено
обов'язкову наявність печаток,
підписів, і розшифровок підписів осіб,
що здійснювали приймання продукції в
усіх документах (ТН, ТТН).

31.12.2011р. сторонами укладено додаткову
угоду № 1 до Договору поставки № 02/27 від
01.11.2011р., якою встановлено, що договір
діє безстроково.

Видатковими та товарно - транспортними
накладними, які є в матеріалах справи,
підтверджено, що на виконання умов
договору поставки № 02/27 від 01.11.2011р.,
позивач виставляв рахунки на оплату та
поставляв товар, а відповідач приймав
та оплачував товар.

20.05.2013р. сторони уклали додаткову угоду
№2 до Договору поставки № 02/27, якою
встановлено, що на момент її укладення
заборгованість ТзОВ "Панорама" перед
ТзОВ "ВЕКА Україна" за товар,
поставлений умовах Договору поставки
№02/27 від 01.11. 2011р. , становить 710 447,41 грн.

За умовами п.3 додаткової угоди № 2 ТзОВ
"Панорама" зобов'язується повністю
оплатити заборгованість в сумі 710 447,41
грн. в строк до 28.06.2013р.

Пунктом 6 додаткової угоди № 2
передбачено, що у разі порушення строку
оплати отриманого товару,
передбаченого пунктом 3, ТзОВ "Панорама"
сплачує пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожен день
прострочення, без обмеження строків її
нарахування.

Крім того, додатковою угодою
встановлено, що до погашення
заборгованості, визначеної цією
угодою, позивач вправі здійснювати
подальшу поставку товару на умовах 100%
передоплати.

Як вбачається з матеріалів справи,
після укладення 20.05.2013р. додаткової
угоди №2, позивач виставляв рахунки на
оплату та поставляв товар, а
відповідач приймав та оплачував товар.

Виписками банку з рахунка клієнта (т.1,
а.с.293-297) підтверджено, що за період
24.05.2013р. по 06.06.2013р. відповідач
перерахував позивачу 201 060,58грн., з яких:

- 175 520 ,40грн. за товар, поставлений по
товарно-транспортній накладній № U
2805201 від 28.05.2013 р. (видаткова накладна
№ від 28.05.2013 р. на суму 174 850,43 грн.,
рахунок № від 23.05.2013 р.; видаткова
накладна № від 28.05.2013 р. на суму:
669,97 грн., рахунок № від 21.05.2013 р.).
Вказана ТТН підписана відповідачем та
скріпленою його печаткою ( Т.1, а.с. 205-212);

- 8823,67 грн. за товар згідно з рахунком №
від 31.05.2013 р.;

-16 716,51 грн. за товар, поставлений до
20.05.2013р., зокрема, поставлений по
видатковій накладній № від
09.11.2012р. ( т.1, а.с. 157), по видатковій
накладній № від 03.05.2013р., рахунок
№ від 30.04.2013 р.( т.1, а.с.204).

Дослідивши всі обставини справи,
доводи апеляційної скарги та оцінивши
подані докази, апеляційний суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення частково з
наступних підстав.

Частиною 2 ст.11 ЦК встановлено, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків є, зокрема, договори та
інші правочини.

Згідно з ч.1 ст.265 ГК України за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення щодо договору
поставки містить частина 1 ст. 712 ЦК
України.

Водночас, частиною 2 ст.712 ЦК України
встановлено, що до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частиною 1 ст.692 ЦК покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом (ст.
525 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджено, що на
виконання умов договору поставки від
01.11.2011р. №02/27 позивач поставив
відповідачу товар, який мав бути
оплачений відповідачем на умовах 100%
попередньої оплати, проте був
оплачений частково. Станом на 20.05.2013р.
заборгованість відповідача за
договором № 02/27 за отриманий товар
становила 710 447,41 грн., що встановлено
додатковою угодою №2, підписаною двома
сторонами. Ця заборгованість мала бути
погашена в строк до 28.06.2013р. В травні
2013р. відповідач погасив цю
заборгованість частково в сумі 16 716,51
грн.

Таким чином, заборгованість
відповідача за товар, поставлений до
20.05.2013р.(до моменту укладення
додаткової угоди №2), становить 693
730,90грн. (710 447,41 - 16 716,51).

З матеріалів справи( акту звірки, т.2,
а.с.47,48) вбачається, що заборгованість в
сумі 701 700,90грн., яка заявлена до
стягнення та яка задоволена місцевим
судом, була визначена позивачем з
урахуванням поставки товару по
видаткових накладних № 1-00000314 від
24.07.2013р. на суму 5 250грн. та № 1-00000316 від
24.07.2013р. на суму 2720,00грн.( т.1, а.с.213,214).
Однак, ці накладні не можна вважати
належним доказом поставки товару,
оскільки вони не містять підпису
представника відповідача про
отримання товару, також відсутній
відбиток печатки відповідача (графа
про отримання товару взагалі не
заповнена). В судовому засіданні
представник позивача підтвердив, що
він не може подати суду будь-яких інших
доказів на підтвердження поставки
товару 24.07.2013р. на суму 7970,00грн. (
підписаних відповідачем ТТ накладних
тощо), оскільки такі відсутні.

Товар, який був поставлений позивачем
після 20.05.2013р. (після укладення
додаткової угоди №2), поставка якого
підтверджена належними доказами
(підписаними двома сторонами
накладними та скріпленими печатками
двох сторін) оплачений відповідачем
повністю.

На підставі викладеного апеляційний
суд вважає висновок місцевого суду про
те, що заборгованість відповідача
становить 701 700,90 грн. помилковим, а
доводи позивача необґрунтованими.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Виконання зобов'язання може
забезпечуватися, зокрема, неустойкою
(ст.546 ЦК).

За правопорушення у сфері
господарювання учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність шляхом застосування
до правопорушників господарських
санкцій на підставах і в порядку,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами та договором (ч.1 ст. 216 ГК).

Пунктом 6 додаткової угоди № 2
передбачено, що у разі порушення строку
оплати отриманого товару відповідач
сплачує позивачеві пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
кожен день прострочення, без обмеження
строків її нарахування.

Згідно з ч.6 ст.232 ГК України нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три відсотки річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

За порушення строку оплати товару на
підставі пункту 6 додаткової угоди № 2
від 20.05.2013р. та ч. 2 ст. 625 ЦК України
позивачем заявлена до стягнення пеня в
сумі 23 386,28 грн. та 3% річних в сумі 5 190,66
грн, які нараховані за період з 28.06.2013р.
по 25.09.2013р. від суми боргу 701 700,90грн.

Однак, з урахуванням суми боргу 693
730,90грн., пеня за вказаний період
становить 23111,69грн, а 3% річних - 5131,71грн.

Апеляційний суд відхиляє твердження
скаржника про те, що він не був
повідомлений про розгляд спору,
оскільки матеріалами справи
підтверджено, що місцевий суд надсилав
ухвали на адресу відповідача, яка була
вказана в позові: м.Тернопіль, вул.
Котляревського,41/4. Така ж адреса
вказана в договорі № 02/27 та додатковій
угоді №2. Водночас, після отримання
місцевим судом відомостей з ЄДР, стало
відомо про зміну відповідачем
місцезнаходження, у зв'язку з чим
відповідачу були надіслані ухвали суду
від 16.12.2013р та від 23.12.2013р. на адресу:
Тернопільська область, Зборівський
район, с.Млинівці, вул. Грабковецька,1д.

Інші доводи сторін, в т.ч розрахунок
пені та 3% річних від 18.03.2014р., поданий
позивачем апеляційному суду, не
беруться до уваги як такі, що
спростовуються матеріалами справи,
якими підтверджена заборгованості
відповідача в сумі 693 730,90грн., з
урахуванням якої пеня становить 23
111,69грн, а 3% річних - 5131,71грн.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами
у справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

В силу вимог ст.ст.33,34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно з ч.2 ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.104 ГПК України
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є: неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які місцевий господарський суд визнав
встановленими; невідповідність
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

На підставі викладеного апеляційний
суд вважає, що при розгляді спору
місцевий господарський суд не повно
з'ясував обставини, що мають значення
для справи, та дійшов помилкового
висновку про задоволення позову саме в
таких сумах - 701 700, 90 грн. основного
боргу, 23 377, 21 грн. пені, 5 190, 66 грн. 3 %
річних., оскільки обґрунтованими та
підтвердженими належними доками є
вимоги позивача про стягнення з
відповідача 693 730,90грн. основного боргу,
23 111,69 грн. пені, 5131,71грн. 3% річних, з
урахуванням яких підлягав стягненню з
відповідача судовий збір в сумі 14
439,43грн.. Відтак, рішення місцевого
суду в частині стягнення 7970,00грн (701 700,90
- 693 730,90) основного боргу, 265, 52грн.( 23 377, 21
-23 111,69) пені, 58,95 грн.( 5190.66- 5131,71)- 3% річних
та 165,95грн.( 14605,38 - 14 439,43) судового збору
належить скасувати. В цій частині
прийняти нове рішення, яким відмовити в
позові. В решті рішення залишити без
змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Судовий збір за розгляд апеляційної
скарги покладається на сторони
пропорційно до задоволених
апеляційних вимог.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 103, 104, 105 ГПК
України, Львівський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу задоволити
частково.

Рішення господарського суду
Тернопільської області від 13.01.2014 року
у справі № 921/1123/13-г/15 в частині
стягнення 7970,00грн основного боргу, 265,
52грн. пені, 58,95 грн.- 3% річних та 165,95грн.
судового збору скасувати. В цій
частині прийняти нове рішення, яким
відмовити в позові.

В решті рішення залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "ВЕКА Україна", ідент.
код 34360838, місцезнаходження: 07443,
Київська область, Броварський район,
смт. Калинівка, вул. Ігорєва, 2/1, на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "ПАНОРАМА", ідент. код
31830862, місцезнаходження: 47242,
Тернопільська область, Зборівський
район, с.Млинівці, вул. Грабковецька,1д,
- 82.95грн. судового збору за розгляд
апеляційної скарги.

3.Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття і може бути
оскаржена в касаційному порядку.

4. Справу повернути до місцевого
господарського суду.

Постанова підписана 26.03.2014р.

Головуючий-суддя
Хабіб М.І.

суддя
Данко Л.С.

суддя
Зварич
О.В.