ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2014 р.Справа № 922/654/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання
Кріциній В.Е.

розглянувши справу

за позовом Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Харківській області, м. Харків до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аптека № 21 ПЗ", м.
Харків про розірвання договору
оренди за участю представників сторін
:

Представник позивача - Денісова І.А (дов
№05 від 13.01.2014 року )

Представник відповідача - Безрукава
Л.С.( дов від 20.03.2014 року)

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду
державного майна України по
Харківській області, звернулось до
господарського суду Харківської
області із позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аптека № 21 ПЗ", в
якій просить суд розірвати договір
оренди №3309-Н від 16.03.2007 року , укладений
між регіональним відділенням Фонду
державного майна України по
Харківській області та товариством з
обмеженою відповідальністю "Аптека
№21ПЗ". Крім того, позивач просить суд
стягнути з відповідача витрати по
сплаті судового збору .

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилається на положення
ч.3 ст.26 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна ".

Ухвалою господарського суду від 26.02.2014
року порушено провадження у справі
№922/654/14, розгляд справи призначено на
13.03.2014 року .

Ухвалою господарського суду від 13.03.2014
року, у зв'язку із неявкою в судове
засідання представників сторін ,
розгляд справи відкладено до 03.04.2014
року.

Представник позивача в судовому
засіданні 03.04.2014 року підтримує
заявлені позовні вимоги у повному
обсязі .

Представник відповідача в судовому
засіданні 03.04.2014 року заперечує проти
заявлених позовних вимог, через
канцелярію господарського суду
(вх.№10395 від 27.03.2014 року) надав
заперечення на позовну заяву , в якому
просить суд відмовити в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на те, що
відповідачем завжди сумлінно
виконувались зобов'язання за
договором оренди, вчасно сплачувались
орендні платежі, підтримувало
орендоване приміщення у належному
стані , жодних нарікань зі сторони
орендодавця чи балансоутримувача не
надходило , у зв'язку із чим відповідач
просить суд відмовити в задоволенні
позовних вимог повністю.

Крім того , представник відповідача
звернувся до суду з клопотанням про
залучення до участі в якості третьої
особи балансоутримувача - Харківську
дирекцію Українського підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" (
61052,м.Харків, пл.Привокзальна,2).

Суд розглянувши вищевказане
клопотання відповідача про залучення
до участі у справі в якості 3-ї особи
балансоутримувача - Харківську
дирекцію Українського підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта", вважає за
необхідне відмовити в його
задоволенні, за наступних підстав.

В силу приписів постанови пленуму
Вищого господарського суду України №18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" ГПК передбачає
можливість участі в судовому процесі
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
якщо рішення господарського суду зі
спору може вплинути на права та
обов'язки цієї особи щодо однієї із
сторін. Така третя особа виступає в
процесі на стороні позивача або
відповідача - у залежності від того, з
ким із них у неї існують (або існували)
певні правові відносини.

Отже, особа яка бажає взяти участь у
справі як третя особа без самостійних
вимог має право перебувати з однією із
сторін у матеріальних
правовідносинах, які в результаті
прийняття судом рішення у справі
зазнають певних змін. Підставою вступу
(залучення) у судовий процес такої
третьої особи є її заінтересованість в
результатах вирішення спору -
ймовірність виникнення в майбутньому в
неї права на позов або пред'явлення до
неї позовних вимог зі сторони позивача
чи відповідача.

Частина 2 ст. 27 ГПК України встановлює
вимоги до змісту заяви про залучення
чи допущення третіх осіб.

Якщо особа бажає вступити у справу як
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, вона подає
заяву про вступ у справу.

Якщо сторона чи прокурор вважають
необхідною участь особи у справі як
третьої особи вони подають заяву про
залучення третьої особи до участі у
справі.

У заяві про вступ або залучення третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, повинно бути
зазначено:

а) на стороні позивача чи відповідача
братиме участь третя особа;

б) підстави вступу або залучення, які
полягають у тому, які правовідносини
існують у третьої особи з однієї із
сторін та яким чином рішення суду
вплине на ці правовідносини.

Таким чином, Господарський
процесуальний кодекс України
встановлює механізм вирішення питання
про можливість залучення третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору, однак, відповідач в
порушення вимог ст. 27 ГПК України при
зверненні до суду з відповідним
клопотанням не надав суду не
обґрунтував на стороні позивача чи
відповідача братиме участь третя
особа, мети участі відповідної
юридичної особи у справі, підстав
залучення та яким чином рішення
господарського суду може вплинути на
її права чи обов'язки, в зв'язку з чим,
господарський суд, з врахуванням норм
ГПК України, відмовляє в задоволенні
вищевказаного клопотання.

Враховуючи те, що норми ст.38
Господарського процесуального кодексу
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст.
129 Конституції України визначає одним з
принципів судочинства свободу в
наданні сторонами суду своїх доказів і
у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
ним повноважень створені належні умови
для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе здійснити розгляд
справи за наявними у справі і додатково
поданими на вимогу суду матеріалами і
документами.

16 березня 2007 року між регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по Харківській області та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Аптека №21ПЗ" було
укладено договір оренди №3309-Н. В
подальшому між сторонами було
укладено додаткову угоду від 16.03.2007
року до договору оренди №19/105 від 01.08.2000
року. з метою приведення діючого
договору оренди №19/105 від 01.08.2008 року до
Господарського кодексу України , який
набрав чинності з 01.01.20004 року .

Розділом першим договору , сторонами
передбачено предмет договору , а саме
відповідно п.1.1. договору орендодавець
передає, а орендар приймає в строкове
платне користування окреме
індивідуально визначене майно -
нежитлові приміщення кім.№86,87.128-135 у
цокольному поверсі 8 - поверхової
будівлі пошти, пам'ятка архітектури,
загальною площею 96,6 кв.м. розміщене за
адресою: м. Харків, пл.Привокзальна,2, що
знаходиться на балансі Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта". Вартість майна
визначена згідно з незалежною оцінкою
за станом 31.03.2000 року і становить 38
600,0грн.

Розділом десятим договору сторони
визначили , строк чинності , умови зміни
та припинення договору, зокрема
п.10.1.,10.4,10.6., сторонами визначено, що цей
договір укладено строком на два роки
11 місяців , що діє з 16 березня 2007 року до
16 лютого 2010 року .

Договір оренди може бути розірваний за
погодженням сторін. На вимогу однієї
із сторін договір оренди може бути
достроково розірваний за рішенням
суду у разі невиконання сторонами
своїх зобов'язань, визначених
договором, з підстав передбачених
статтями 783,784ЦК України у порядку
встановленому ст.188 ГК України,
несплати орендних платежів у продовж
3-х місяців. Сторона яка вважає за
необхідне розірвати договір або
внести зміни в договір , повинна
надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором .

Сторона за договором , яка одержала
пропозицію про зміну чи розірвання
договору, у двадцятиденний строк після
одержання пропозиції повідомляє другу
сторону про результати розгляду. У
разі, якщо сторони не досягли згоди
щодо зміни (розірвання) договору, або в
разі неодержання відповіді у
встановлений строк з урахуванням часу
поштового обігу, заінтересована
сторона має право передати спір на
вирішення суду.

Додатковою угодою №4 від 21 травня 2013
року строк дії договору оренди №3309 - Н
від 16.03.2007 року було продовжено на два
роки 11 місяців, тобто з 16.01.2013 року до 16
грудня 2015 року .

Як вказував позивач в процесі розгляду
справи балансоутримувач (Українське
державне підприємство поштового
зв'язку "Укрпошта") своїми листами від
19.08.2013 року №19/68 та від 10.01.2014 року
повідомив балансоутримувача про
необхідність припинення дії договору
оренди №3309-Н від 16.03.2007 року. Підставою
припинення дії договору оренди
балансоутримувач визначив "виникнення
виробничої необхідності".

20 січня 2014 року позивач звернувся до
органу управління державним майном -
Міністерства Інфраструктури України з
листом №06-279 про надання дозволу на
дострокове розірвання договору оренди
№3309-Н від 16.03.2007 року. Листом №915/16/10-14
від 03.02.2014 року Міністерство
Інфраструктури України повідомило
позивача , що не заперечує проти
дострокового розірвання договору
оренди №3309-Н від 16.03.2007 року .

Листами №06-4665 від 05.09.2013 року та №06-243
від 17.01.2014 року позивач повідомив
відповідача та балансоутримувача про
направлення для підписання актів
приймання - передачі нерухомого майна
з метою розірвання договору оренди
№3309-Н від 16.03.2007 року .

Позивач стверджує, що, оскільки
балансоутримувач , як господарський
суб'єкт зазначив необхідність
подальшого використання державного
майна у виробничій діяльності, а орган
управління державним майном висловив
свою позицію стосовно припинення
договору оренди №3309-Н від 16.03.2007 року ,
позивач звернувся до господарського
суду з вимогою про розірвання договору
оренди №3309-Н від 16.03.2007 року, що
укладений між регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по Харківській області та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Аптека №21ПЗ"

Дослідивши правову норму, яка підлягає
застосуванню у спірних відносинах
сторін, суд дійшов висновку, що доводи
позивача є необґрунтованими та такими,
що не підлягають задоволенню виходячи
із наступного.

Судом дана належна правова оцінка
правовідносинам сторін, і між
сторонами укладено договір оренди
нерухомого майна. Фактичні обставини
справи підтверджують, що сторони
досягли усіх суттєвих умов,
передбачених законом для даних видів
договорів оренди: зокрема щодо його
предмету, орендної плати та строку дії,
а тому він вважається укладеним згідно
вимог ст.ст. 180, 181 ГК України та ст. 638, 759
ЦК України.

Згідно зі ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться ( ст. 526 ЦК України ).

Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України, ч. 1 ст. 283 ГК
України за договором найму (оренди)
наймодавець (орендодавець) передає
(наймачу (орендареві) майно у
користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу
України зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

На вимогу однієї із сторін договір
оренди може бути достроково розірваний
з підстав, передбачених Цивільним
кодексом України для розірвання
договору найму, в порядку,
встановленому статтею 188 цього Кодексу
(ч.3 ст. 291 Господарського кодексу
України).

Підставами розірвання договору найму
на вимогу наймодавця, у відповідності
зі ст.783 ЦК України, можуть бути: 1)
користування наймачем річчю всупереч
договору або призначенню речі; 2)
передача наймачем речі у користування
іншій особі без дозволу наймодавця; 3)
створення внаслідок недбалої
поведінки наймача загрози пошкодження
речі; 4) невиконання наймачем
покладеного на нього обов'язку щодо
проведення капітального ремонту речі.

Договір оренди, відповідно до статті 26
Закону України „Про оренду державного
та комунального майна", також
припиняється в разі закінчення строку,
на який його було укладено;
приватизації об'єкта оренди орендарем
(за участю орендаря); банкрутства
орендаря; загибелі об'єкта оренди. Крім
цього, договір оренди може бути
розірвано за погодженням сторін. Інших
підстав для розірвання договору оренди
законом не передбачено.

Відповідно до приписів ст. 782 ч. 1 ЦК
України наймодавець має право
відмовитися від договору найму і
вимагати повернення речі, якщо наймач
не вносить плату за користування річчю
протягом трьох місяців підряд.

Проте, як вбачається із матеріалів
справи та пояснення представників обох
сторін, Орендар виконує зобов'язання за
договором належним чином ( доказів не
виконання Відповідачем зобов'язань за
договором суду не надано).

Розірвання договору оренди з підстав
"виникнення виробничої необхідності"
чинним законодавством не передбачено.

Крім того, в матеріалах справи
знаходиться лист Українського
державного підприємства поштового
зв*язку "Укрпошта" №19/44 від 01.04.2014 року
направлений на адресу ТОВ "Аптека
21ПЗ"(відповідача) ,в якому зазначено, що
на даний час Українське державне
підприємство поштового зв*язку
"Укрпошта"(балансоутримувач) немає
необхідності у викоритсанні
орендованих за вказаним правочином
нежитлових приміщень, загальною площею
96,6 кв.м., розташованих в м.Харкові на
пл.Привокзальній,2, для виробничих
потреб, у зв*язку із чим
балансоутримувач не вбачає підстав
передбачених чинним законодавством
України , для дострокового розірвання
договору оренди №3309-Н від 16.03.2007 року .

Також, суд враховує, те що позивачем не
дотримано вимог ст. 188 Господарського
кодексу України, яка передбачає, що
сторона договору, яка одержала
пропозицію про зміну чи розірвання
договору, у двадцятиденний строк після
одержання пропозиції повідомляє другу
сторону про результати її розгляду. У
разі якщо сторони не досягли згоди
щодо зміни (розірвання) договору або у
разі неодержання відповіді у
встановлений строк з урахуванням
часу поштового обігу, заінтересована
сторона має право передати спір на
вирішення суду.

В порушення ст. 188 ГК України, Позивач не
надіслав Відповідачеві пропозиції
саме про розірвання договору.

Посилання позивача на листи №06-4665 від
05.09.2013, №№06-243 від 17.01.2014 року,
відхиляється судом, оскільки зі змісту
цих листів вбачається пропозиція
підписання трьох примірників акту
приймання - передачі нерухомого майна
пор вищевказаному договору оренди, а не
пропозиція щодо розірвання договору
оренди.

Оскільки Позивач не представив
належних доказів в підтвердження своїх
позовних вимог та доказів порушення
відповідачем його прав чи охоронюваних
законом інтересів, а Відповідач проти
позову заперечив, представив належні
докази в підтвердження своїх
заперечень, виконавши вимоги
процесуального права, всебічно і повно
перевіривши обставини справи в їх
сукупності, дослідивши представлені
докази, у відповідності з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин,
згідно роз'яснень Пленуму Верховного
Суду України, вказаних у пункті 1
Постанови від 29 грудня 1976 року № 11 «Про
судові рішення», суд прийшов до
висновку, що позовна заява
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Харківській області розірвання
договору оренди є безпідставною, не
обґрунтованою і такою, що не підлягає
до задоволенню.

Згідно ст. 49 ГПК України витрати по
оплаті судового збору в сумі 1218,0грн.
відносяться за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст.1, 2, 33, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Повне рішення складено 04.04.2014 р.

Суддя О.О. Присяжнюк