ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2014 р.
Справа №917/162/14

За позовом Полтавської прокуратури з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері в інтересах держави в
особі Державної служби України з
надзвичайних ситуацій, уповноваженої
представляти її інтереси у спірних
правовідносинах та
Аварійно-рятувального загону
спеціального призначення УДСНС
України у Полтавській області

до державного підприємства
"Полтавське лісове господарство"

про стягнення 2387 грн.03 коп. з
врахуванням заяви прокурора від
18.02.2014р.

Суддя Тимошенко К.В.

Представники:

від державної служби України з
надзвичайних ситуацій : не з'явився

від Аварійно-рятувального загону
спеціального призначення УДСНС
України у Полтавській області :
Полтавська Ю.В.

від відповідача: Ширай Т. Л.

від прокуратури : Чекирда О. С.

04.02.2014р. від Полтавської прокуратури з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері надійшла позовна заява
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій
Аварійно-рятувального загону
спеціального призначення УДСНС
України у Полтавській області про
стягнення з відповідача - державного
підприємства "Полтавське лісове
господарство" на користь
Аварійно-рятувального загону
спеціального призначення Управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Полтавській
області заборгованості в сумі 2413,74
грн., з яких: 2106,90 грн. - основний борг,
159,36 грн. - 3% річних, що в сумі складає
2266грн. 26коп., а не 2413грн. 74коп., як вказує
прокурор (а.с. 2-6). Отже ціна позову
прокурором визначена неправильно і
фактично складає 2266грн. 26коп.

19.02.2014р. від Полтавської прокуратури з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері надійшла заява від
18.02.2014р. про уточнення позовних вимог, в
якій прокурор просить стягнути з
відповідача - державного підприємства
"Полтавське лісове господарство" на
користь Аварійно-рятувального загону
спеціального призначення Управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Полтавській
області 2387,03 грн., з яких: 2106,03 грн. -
основний борг, 24,77 грн. - 3% річних, 107,88
грн. - пеня, 147,48 грн. - штрафні санкції
(а.с. 47-48).

Подання заяв про уточнення позовних
вимог нормами ГПК України не
передбачено. Виходячи зі змісту
вказаної заяви та змісту раніше
поданої позовної заяви суд розцінює
вказану заяву про уточнення позовних
вимог як заяву про збільшення розміру
позовних вимог.

Згідно статті 22 ГПК України позивач
вправі до прийняття рішення по справі
збільшити розмір позовних вимог або
зменшити розмір позовних вимог.

Статтею 29 ГПК України передбачено, що
прокурор, який бере участь у справі,
користується правами сторони, крім
права на укладення мирової угоди.

З врахуванням викладеного заява
прокурора від 18.02.2014р. за своїм змістом
не суперечить чинному законодавству та
прийнята судом. Таким чином,
розглядається позов про стягнення з
відповідача - державного підприємства
"Полтавське лісове господарство" на
користь Аварійно-рятувального загону
спеціального призначення Управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Полтавській
області 2387,03 грн., з яких: 2106,03 грн. -
основний борг, 24,77 грн. - 3% річних, 107,88
грн. - пеня, 147,48 грн. - штрафні санкції.

26.03.2014р. від Аварійно-рятувального
загону спеціального призначення
Управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Полтавській
області надійшла заява про зменшення
розміру позовних вимог, в якій
Аварійно-рятувальний загін
спеціального призначення Управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Полтавській
області просить суд зменшити позовні
вимоги та стягнути з відповідача 2130грн.
44коп. в т.ч. 2106грн. 90коп. основного боргу
та 24грн. 06коп. річних (а.с. 104-105).

Прокурор заперечував проти
задоволення вказаної заяви
Аварійно-рятувального загону
спеціального призначення Управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Полтавській
області.

Згідно постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
23.03.2012р. №7 "Про деякі питання участі
прокурора у розгляді справ,
підвідомчих господарським судам", якщо
позивач за поданим прокурором позовом
звертається до господарського суду із
заявою про збільшення чи зменшення
розміру позовних вимог, зміну предмета
або підстав позову, то суд має з'ясувати
думку прокурора з відповідного
питання, і в разі якщо останній не
підтримує зазначених дій позивача, -
відмовити в задоволенні такої заяви.

З врахуванням викладеного заява
Аварійно-рятувального загону
спеціального призначення Управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Полтавській
області про зменшення розміру
позовних вимог задоволенню не
підлягає.

Відповідач позов визнав частково в
сумі 2106грн. 90коп. основного боргу. В
решті суми позов не визнав посилаючись
на неправомірність вимог (а.с. 37-38).

В судовому засіданні відповідно до ст.
85 Господарського процесуального
кодексу України оголошені вступна та
резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників відповідача,
прокуратури та Аварійно-рятувального
загону спеціального призначення
Управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Полтавській
області, суд при вирішенні спору
виходить з наступного:

Згідно частини першої статті 2
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК) господарський суд
порушує справи за позовними заявами
прокурорів та їх заступників, які
звертаються до господарського суду в
інтересах держави. Частиною другою
згаданої статті передбачено, що
прокурор у позовній заяві самостійно
вказує орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних правовідносинах.

Згідно ч.2 статті 29 ГПК України при
прийнятті господарським судом такої
позовної заяви зазначений орган
набуває статусу позивача.

Прокурор у позовній заяві вказав
Державну службу України з надзвичайних
ситуацій в якості органу,
уповноваженого державою представляти
її інтереси у спірних правовідносинах,
в зв'язку з цим згідно ч.2 ст.29 ГПК
України Державна служба України з
надзвичайних ситуацій набула статусу
позивача.

Крім того, в якості позивача прокурор у
позовній заяві вказав
Аварійно-рятувальний загін
спеціального призначення Управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Полтавській
області.

Таким чином, прокурором у позовній
заяві зазначено 2 позивача.

Статтею 23 ГПК України встановлено, що
кожний з позивачів щодо іншої сторони
виступає в судовому процесі
самостійно.

Згідно ч.8 ст.84 ГПК України якщо у справі
беруть участь кілька позивачів у
рішенні вказується, як вирішено спір
щодо кожного з них, або зазначається, що
право стягнення є солідарним.

Про наявність у позивачів права
солідарного стягнення жоден учасник
судового процесу суду не повідомив і
матеріалами справи наявність такого
права не підтверджується.

Виходячи з позовної заяви та
матеріалів справи у позивача -
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій відсутні
позовні вимоги до зазначеного у
позовній заяві відповідача, доказів
наявності правовідносин між цим
позивачем та відповідачем, доказів
виникнення між Державною службою
України з надзвичайних ситуацій та
відповідачем спору у таких
правовідносинах, доказів виникнення у
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій права стягнення
з відповідача зазначеної у позові суми
учасники судового процесу не навели і
не надали.

В зв'язку з цим позов прокурора в
інтересах держави в особі Державної
служби України з надзвичайних ситуацій
задоволенню не підлягає.

В обґрунтування позову про стягнення з
відповідача на користь
Аварійно-рятувального загону
спеціального призначення Управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Полтавській
області 2106грн. 90коп. вартості наданих
послуг прокурор посилається на те, що
між державним підприємством
"Полтавське лісове господарство"
(замовник) та ДСПС "СВАРЧ" МНС
(виконавець) укладеного договір №67 на
надання платних послуг. Оригінал чи
копія зазначеного договору ні
прокурором, ні позивачами та
відповідачем не надані, отже зазначене
посилання прокурора документально не
підтверджено в зв'язку з чим не може
бути враховано.

Прокурором також зазначено, що на
виконання умов договору виконавцем
було надано замовнику транспортні
послуги, що підтверджується
товарно-транспортними накладними:
№126786 від 09.04.2011р., №126969 від 11.04.2011р.,
№807229 від 20.07.2011р. та
приймальню-здавальними актами №3578-21
від 12.04.2011р. на суму 1075грн. 98коп. та №3713-21
від 20.07.2011р. на суму 1030грн. 92коп.,
підписаними та скріпленими печатками
сторін.

Дослідивши надані у справі докази та
доводи сторін суд при вирішенні спору
між Аварійно-рятувальним загоном
спеціального призначення Управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Полтавській
області та відповідачем виходить з
наступного:

Згідно наданих прокурором копій
товарно-транспортних накладних та
приймально-здавальних актів (а.а. 13-19)
ДСПФС СВАРЧ і АРЗ СП УМНС в Полтавській
області, правонаступником яких згідно
наданих прокурором доказів (а.с.23-29, 83) є
Аварійно-рятувальний загін
спеціального призначення Управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Полтавській
області, відповідачу були надані
транспортні послуги вартістю 2106 грн. 90
коп.

26.07.2013р. відповідачу була пред'явлена
претензія в якій Аварійно-рятувальний
загін спеціального призначення
Управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Полтавській
області вимагав сплатити борг в сумі
2106 грн. 90 коп. (а.с. 20-21). Претензія
відповідачем визнана повністю (а.с. 22),
але борг не сплачений.

У відзиві на позов відповідач борг в
сумі 2106грн. 90коп. визнав.

Згідно статті 22 Господарського
процесуального кодексу України
відповідач має право визнати позов
повністю або частково.

Згідно ч. 5 ст. 78 Господарського
процесуального кодексу України, у разі
визнання відповідачем позову
господарський суд приймає рішення про
задоволення позову за умови, що дії
відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

В матеріалах справи відсутні докази,
які б свідчили про те, що визнання
відповідачем позову суперечить
законодавству або порушує права і
охоронювані законом інтереси інших
осіб, отже, виходячи з матеріалів
справи визнання відповідачем позову не
суперечить чинному законодавству та не
порушує прав і охоронюваних законом
інтересів інших осіб.

В зв'язку з вищевикладеним позов в
частині стягнення 2106грн. 90коп.
основного боргу підлягає задоволенню.

Прокурор також просить стягнути з
відповідача 24грн. 77коп. річних за
період з 03.08.2013р. по 23.12.2013р., посилаючись
на порушення відповідачем строку
оплати.

Згідно ст.530 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК) якщо у зобов'язання
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події. Якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен
виконати такий обов'язок у семиденний
строк від дня пред'явлення вимоги, якщо
обов'язок негайного виконання не
випливає із договору або актів
цивільного законодавства.

Як зазначалось вище, 26.07.2013р.
відповідачу була пред'явлена претензія
в якій Аварійно-рятувальний загін
спеціального призначення Управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Полтавській
області вимагав сплатити борг в сумі
2106грн. 90коп. (а.с. 20-21). Претензія (вимога
про оплату) відповідачем отримана
31.07.2013р. (а.с. 21). Отже визначений ч.2 ст.530
ЦК України семиденний строк сплив
07.08.2013р.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Виходячи з викладеного, вимога про
стягнення річних правомірна, але
період прострочки прокурором
визначений невірно, в результаті чого
сума річних завищена. Вимога про
стягнення річних за період з 03.08.2013р. по
07.08.2013р. необґрунтована, оскільки
прострочка розпочалась 08.08.2013р. (після
спливу строку оплати). Таким чином
вимога про стягнення річних підлягає
задоволенню частково в сумі 22грн. 88коп.
за період з 08.08.2013р. по 23.12.2013р.

Прокурор також просить стягнути з
відповідача за прострочку оплати
наданих послуг 107грн. 88коп. пені та
147грн. 48коп. штрафу, передбачених п.2
ст.231 Господарського кодексу України
(далі - ГК).

В обґрунтування стягнення пені і
штрафу прокурор посилається на те, що
Аварійно-рятувальний загін
спеціального призначення Управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Полтавській
області є державною організацією і
заснований на державній формі
власності і що заборгованість перед
позивачем - Аварійно-рятувальним
загоном спеціального призначення
Управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Полтавській
області фінансувалась за рахунок
державного бюджету.

Згідно ч.2 ст.231 ГК України у разі, якщо
порушено господарське зобов'язання, в
якому хоча б одна сторона є суб'єктом
господарювання, що належить до
державного сектора економіки, або
порушення пов'язане з виконанням
державного контракту, або виконання
зобов'язання фінансується за рахунок
Державного бюджету України чи за
рахунок державного кредиту, штрафні
санкції застосовуються, якщо інше не
передбачено законом чи договором, у
таких розмірах:

- за порушення умов зобов'язання щодо
якості (комплектності) товарів (робіт,
послуг) стягується штраф у розмірі
двадцяти відсотків вартості неякісних
(некомплектних) товарів (робіт, послуг);

- за порушення строків виконання
зобов'язання стягується пеня у розмірі
0,1 відсотка вартості товарів (робіт,
послуг), з яких допущено прострочення
виконання за кожний день прострочення,
а за прострочення понад тридцять днів
додатково стягується штраф у розмірі
семи відсотків вказаної вартості.

Виходячи зі змісту частини 2 ст.231 ГК
України зазначена норма не передбачає
відповідальності за порушення
грошового зобов'язання, отже
застосування зазначеної норми до
грошових зобов'язань є безпідставним.

Викладене підтверджується і практикою
Верховного Суду України (постанови від
06.12.2010р. №42/563, від 20.12.2010р. №06/113-38).

Таким чином вимога про стягнення пені
та штрафу необґрунтована і задоволенню
не підлягає.

Виходячи з викладеного позов підлягає
задоволенню частково в сумі 2129грн.
78коп.

(Судом при вирішенні спору врахована
практика Вищого господарського суду
України, зокрема постанова Вищого
господарського суду України від
06.03.2013р. у справі №5015/5594/11).

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий
збір при частковому задоволенні позову
покладається на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

1. В позові в інтересах держави в особі
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій відмовити.

2. Відмовити в задоволенні заяви
Аварійно-рятувального загону
спеціального призначення УДСНС
України у Полтавській області про
зменшення розміру позовних вимог.

3. Позов в інтересах держави в особі
Аварійно-рятувального загону
спеціального призначення УДСНС
України у Полтавській області
задовольнити частково.

Стягнути з державного підприємства
"Полтавське лісове господарство" (38761,
Полтавська область, Полтавський район,
с.Копили, вул.Лісова, 1-а,
ідентифікаційний код 25172647) на користь
Аварійно-рятувального загону
спеціального призначення УДСНС
України у Полтавській області (36007,
м.Полтава, вул.М.Бірюзова, 53,
ідентифікаційний код 08804689, р/р 1021
в ГУДКСУ в Полтавській області, МФО 831019)
2106 грн. 90 коп. основного боргу, 22 грн. 88
коп. річних.

В решті позову відмовити.

4. Стягнути з державного підприємства
"Полтавське лісове господарство" (38761,
Полтавська область, Полтавський район,
с.Копили, вул.Лісова, 1-а,
ідентифікаційний код 25172647) в доход
Державного бюджету України (отримувач
коштів: УДКСУ у м.Полтава, 22030001; код
отримувача 38019510; рахунок отримувача
3002 в ГУДКСУ у Полтавській
області; код банку 831019) 1630 грн. 10 коп.
судового збору.

5. Стягнути з Аварійно-рятувального
загону спеціального призначення УДСНС
України у Полтавській області (36007,
м.Полтава, вул.М.Бірюзова, 53,
ідентифікаційний код 08804689, р/р 1021
в ГУДКСУ в Полтавській області, МФО 831019)
в доход Державного бюджету України
(отримувач коштів: УДКСУ у м.Полтава,
22030001; код отримувача 38019510; рахунок
отримувача 3002 в ГУДКСУ у
Полтавській області; код банку 831019) 196
грн. 90 коп. судового збору.

Видати накази після набрання цим
рішенням законної сили.

Суддя
Тимошенко К.В.

Повне рішення складено 31.03.2014р.