ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2014 р.
Справа № 922/3781/13

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя
Пушай В.І. , суддя Плужник О.В.

при секретарі Сіренко К.О.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився.

відповідача - Волошина В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу ПАТ "Укртрансгаз" в
особі філії "Науково-дослідний і
проектний інститут транспорту газу"
ПАТ "Укртрансгаз" (вх. № 640 Х/3-9) на ухвалу
господарського суду Харківської
області від 24.02.14 р. у справі № 922/3781/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю Компанія "Мост", м.
Харків

до Публічного акціонерного товариства
"Укртрансгаз" в особі філії
"Науково-дослідний і проектний
інститут транспорту газу" ПАТ
"Укртрансгаз", м. Харків

про стягнення 117332,82 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Харківської області від 01.10.2013 р. по
справі № 922/3781/13 позовні вимоги
задоволено повністю. Стягнуто з ПАТ
"Укртрансгаз" в особі філії
"Науково-дослідний і проектний
інститут транспорту газу" ПАТ
"Укртрансгаз" на користь ТОВ Компанія
"Мост" 111279,20 грн. основної
заборгованості, 6053,62 грн. 3% річних та
2346,66 грн. судового збору.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 07.02.2014 р.
рішення господарського суду
Харківської області від 01.10.2013 р. по
даній справі залишено без змін.

29.11.2013 р. на виконання рішення виданий
наказ.

Постановою Вищого господарського суду
України від 28.01.2014 р. постанова
Харківського апеляційного
господарського суду від 07.02.2014 р. та
рішення господарського суду
Харківської області від 01.10.2013 р. по
даній справі залишені без змін.

07.02.2014 р. боржник звернувся до
господарського суду Харківської
області з заявою, в якій просив суд
відстрочити виконання судового
рішення по даній справі на 3 роки.
Обґрунтовуючи свою заяву скрутним
фінансовим станом, та тим, що
незадоволення цієї заяви може
призвести до повної втрати його
платоспроможності.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 24.02.2014 р. по
даній справі відмовлено в задоволенні
заяви ПАТ "Укртрансгаз" в особі філії
"Науково-дослідний і проектний
інститут транспорту газу" ПАТ
"Укртрансгаз" про надання відстрочки
виконання рішення господарського суду
Харківської області від 01.10.2013 р. по
справі № 922/3781/13.

Ухвала мотивована з посиланням на те,
що надані боржником докази є
недостатніми для встановлення
існування обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у визначений строк та ін.

Боржник з ухвалою господарського суду
першої інстанції не погодився,
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу господарського суду
Харківської області від 24.02.2014 р. по
даній справі та прийняти постанову про
відстрочення на три роки виконання
рішення господарського суду
Харківської області від 01.10.2013 р. по
справі № 922/3781/13 в частині стягнення з
філії "Науково-дослідний і проектний
інститут транспорту газу" ПАТ
"Укртрансгаз" 119679,48 грн., з мотивів та
підстав, зазначених в апеляційній
скарзі.

Стягувач у відзиві на апеляційну
скаргу просить рішення господарського
суду першої інстанції залишити без
змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення, посилаючись на законність
та обґрунтованість рішення суду, з
мотивів викладених у відзиві та ін.

Стягувач у призначене судове засідання
не з'явився.

Неявка в судове засідання представника
стягувача не перешкоджає розгляду
апеляційної скарги по суті.

Згідно зі ст. 102 ГПК України, апеляційна
скарга на ухвалу місцевого
господарського суду розглядається
протягом п'ятнадцяти днів з дня
винесення ухвали про прийняття
апеляційної скарги до провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України,
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Судова колегія, повторно розглянувши
справу, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення встановила
наступне:

Як свідчать матеріали справи, боржник
звернувся до господарського суду
Харківської області з заявою про
відстрочення виконання судового
рішення по даній справі на 3 роки,
посилаючись на скрутний фінансовий
стан, який може призвести до повної
втрати його платоспроможності.

З матеріалів справи також вбачається,
що господарський суд приймаючи
оскаржуване рішення крім іншого
виходив з того, що надані боржником
докази є недостатніми для встановлення
існування обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у визначений строк та ін.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 34 ГПК
України, доказами у справі є будь -які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі статтею 43 цього ж кодексу,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення
господарського суду, що набрало
законної сили, є обов'язковим на всій
території України і виконується у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження".

Згідно зі ст. 121 ГПК України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим суд у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити виконання рішення.

Відповідно до п. 7.1. - 7.1.2, 7.2. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду № 9
від 17.10.2012 р., господарський суд на
підставі ст. 121 ГПК України має право за
заявою сторони, державного виконавця,
прокурора або за власною ініціативою у
виняткових випадках залежно від
обставин справи відстрочити,
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови (далі - рішення), змінити
спосіб та порядок їх виконання.
Відстрочка - це відкладення чи
перенесення виконання рішення на новий
строк, який визначається господарським
судом.

Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом. При
цьому слід мати на увазі, що згоди
сторін на вжиття заходів, передбачених
ст. 121 ГПК України, ця стаття не вимагає,
і господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, ухвала про відстрочення
або розстрочення виконання рішення,
ухвали, постанови, зміну способу та
порядку їх виконання може бути
винесена лише у виняткових випадках за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового акта або роблять
його виконання неможливим. Такі
обставини визначаються господарським
судом з огляду на матеріали конкретної
справи, у тому числі доводи сторін та
подані ними докази.

В обґрунтування своєї заяви боржник
посилається на те, що на теперішній час
існують обставини, які роблять
неможливим виконання рішення суду, а
саме обставини, які пов'язані з
настанням терміну сплати обов'язкових
платежів (податків та зборів) до
державного бюджету, недобросовісне
виконання контрагентами своїх
договірних зобов'язань по сплаті за
надані ним послуги та як наслідок,
відсутність необхідної кількості
грошових коштів для здійснення
розрахунку зі стягувачем по справі.

Проте, обставини, на які посилається
боржник в обґрунтування своєї заяви не
є виключними та мають негативний вплив
на господарську діяльність не лише
боржника, але і інших суб'єктів
підприємницької діяльності, а допущена
боржником заборгованість має
негативний вплив на фінансовий стан
стягувача та здійснювану останнім
господарську діяльність.

У зв'язку з чим заява боржника про
відстрочення виконання рішення не
підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, судова колегія
погоджується з висновками
господарського суду про відмову в
задоволенні заяви публічного
акціонерного товариства "Укртрансгаз"
в особі філії "Науково-дослідний і
проектний інститут транспорту газу"
ПАТ "Укртрансгаз" про надання
відстрочки виконання рішення
господарського суду Харківської
області від 01 жовтня 2013 року по справі
№ 922/3781/13.

Таким чином, висновки, викладені в
ухвалі господарського суду
відповідають вимогам законодавства та
фактичним обставинам справи, а мотиви
заявника скарги, з яких вони
оспорюються не можуть бути підставою
для його скасування.

Керуючись ст. ст. 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. ст.
105, 106 ГПК України, судова колегія -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу господарського суду
Харківської області від 24.02.14 р. у
справі № 922/3781/13 залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до касаційної
інстанції Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови підписано 31.03.2014
р.

Головуючий суддя
Могилєвкін Ю.О.

Суддя
Пушай В.І.

Суддя
Плужник О.В.