м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/1623/14 24.03.14
За позовомТовариства з обмеженою
«Гревніч»ДоТовариства з обмеженою
«Імпортторгпостач»Простягнення 191 927,18
Суддя Спичак О.М.
Без виклику представників сторін:
від позивача: Сказком О.М. - дов. № 2 від
від відповідача: не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Гревніч» звернулось
до Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Імпортторгпостач»
про стягнення 191 927,18 грн.
Ухвалою суду від 07.02.2014 року було
порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 21.02.2014 року.
Зважаючи на те, що суддя Спичак О.М.
перебуває на лікарняному,
розпорядженням Голови Господарського
суду міста Києва № б/н від 21.02.2014 року
справу № 910/1623/14 передано для розгляду
судді Ковтуну С.А.
Ухвалою суду від 21.02.2014 року справу №
910/1623/14 прийнято до свого провадження
суддею Ковтуном С.А. та призначено її до
розгляду на 24.03.2014 року.
У зв'язку з виходом судді Спичака О.М. з
лікарняного, розпорядженням Голови
Господарського суду міста Києва № б/н
від 24.03.2014 року справу № 910/1623/14 передано
для розгляду судді Спичаку О.М.
Ухвалою суду від 24.03.2014 р. справа №
910/1623/14 прийнято до свого провадження
суддею Спичаком О.М.
Представник позивача у судовому
засіданні 24.03.2014 р. надав клопотання про
долучення документів до матеріалів
справи, яке судом розглянуто та
задоволено, а в судовому засіданні
24.03.2014 р. надав усні пояснення по справі,
відповідно до яких підтримав заявлені
позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача у дане судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, про дату та час
судового засідання був повідомлений
Згідно з абзацом 4 пункту 2
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України № 01-08/140
від 15.03.2010 року «Про деякі питання
запобігання зловживанню
процесуальними правами у
господарському судочинстві» особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.
Відповідно до положень статті 75 ГПК
України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.
В судовому засіданні 24.03.2014 року на
підставі ст. 85 ГПК України оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
суду.
Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
Між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Імпортторгпостач»
(первісний боржник. відповідач),
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Гревніч» (позивач,
новий боржник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Європроект Україна» було укладено
договір про переведення боргу від
08.11.2013 р., умовами пункту 1 якого
передбачено, що даним договором
регулюються відносини, пов'язані зі
зміною зобов'язаної сторони
(первісного боржника) у зобов'язанні, що
виникло відповідно до видаткових
накладних: - від 28.08.2013 р. до
рахунку-фактури № РФ/У/003154 на суму 94 847,41
грн.; - від 28.08.2013 р. до рахунку-фактури №
РФ/У/003155 на суму 95 841,60 грн. до договору
поставки № 169-25/05 УМ від 25.05.2010 р.,
укладеного між первісним боржником та
Пунктом 2 договору встановлено, що
первісний боржник переводить на нового
боржника борг (грошове зобов'язання) у
розмірі 190 689,01 грн., що виник на підставі
основного договору, а новий боржник
погоджується виконати зазначене
грошове зобов'язання.
Відповідно до п. 3 договору, кредитор не
заперечує проти заміни первісного
боржника новим боржником в основному
договорі і, підписуючи зі своєї сторони
цей договір, дає свою згоду на
відповідне переведення боргу в порядку
та на умовах, визначених цим договором.
За передане грошове зобов'язання
первісний боржник сплачує новому
боржнику компенсацію у розмірі
зазначеного грошового зобов'язання 190
698,01 грн. у строк, що не перевищує 1 (один)
банківський день з моменту підписання
цього договору ( п. 4 договору).
Умовами п. 6 договору, новий боржник,
підписуючи цей договір, підтверджує, що
йому була передана вся необхідна
інформація (документація), пов'язана із
основним договором, зокрема і та, що
стосується спорів і суперечностей за
основним договором між первісним
боржником та кредитором.
Як стверджує позивач, відповідач
всупереч п. 4 даного договору, не
перерахував у строки передбачені
умовами договору на рахунок ТОВ
«Гренвіч» грошові кошти у розмірі 190
698,01 грн., у зв'язку з чим ТОВ «Гренвіч»
звернулося до Господарського суду м.
Києва з позовом про стягнення з ТОВ
«Імпортторгпостач» 190 689,01 грн.
основного боргу та 1 238,17 грн. три
відсотки річних, у зв'язку з неналежним
виконанням зобов'язань з оплати за
договором про переведення боргу від
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають
задоволенню частково з наступних
Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.
До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.
Відповідно до статей 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.
Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
Умовою виконання зобов'язання - є строк
(термін) його виконання. Дотримання
строку виконання є одним із критеріїв
належного виконання зобов'язання,
оскільки прострочення є одним із
проявів порушення зобов'язання. Строк
(термін) виконання зобов'язання за
загальним правилом, узгоджується
сторонами в договорі.
Відповідно до п. 4 договору, за передане
грошове зобов'язання первісний боржник
сплачує новому боржнику компенсацію у
розмірі зазначеного грошового
зобов'язання 190 698,01 грн. у строк, що не
перевищує 1 (один) банківський день з
моменту підписання цього договору.
Судом встановлено, що відповідач
всупереч п. 4 даного договору, не
перерахував у строки передбачені
умовами договору на рахунок ТОВ
«Гренвіч» грошові кошти у розмірі 190
Таким чином, зважаючи на встановлені
факти та вимоги вищезазначених
правових норм, господарський суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги в частині стягнення суми
основного боргу підлягають
задоволенню повністю в сумі 190 689,01 грн.
У зв'язку з простроченням здійснення
оплати за договором, позивачем
заявлено до стягнення з відповідача 1
2368,17 грн. три відсотки річних.
Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
Здійснивши перерахунок 3 % річних, з
урахуванням умов договору,
прострочення відповідачем сплати
грошового зобов'язання та порядку
розрахунків погодженого сторонами,
господарський суд дійшов до висновку,
що позовні вимоги про стягнення 3 %
річних підлягають задоволенню
повністю у розмірі 1 238,17 грн.
Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача.
Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України,
Господарський суд міста Києва, -
1. Позовні вимоги задовольнити
2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Імпортторгпостач»
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гревніч»
(сто дев'яносто тисяч шістсот
вісімдесят дев'ять) грн. 01 коп. боргу, 1 238
(одну тисячу двісті тридцять вісім) грн.
17 коп. три відсотки річних та 3 838 (три
тисячі вісімсот тридцять вісім) грн. 54
коп. судового збору.
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

31.03.2014 р.

Суддя
Спичак О.М.