м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 51/4 02.04.14
За заявою Публічного акціонерного
товариства «Київенерго» та
Житлово-будівельного кооперативу « 60
про затвердження мирової угоди
За позовом (стягувач) Акціонерної
енергопостачальної компанії
«Київенерго» в особі Структурного
відокремленого підрозділу «Енергозбут
до (боржник) Житлово-будівельного
кооперативу « 60 років Жовтня»
про стягнення 279 747, 66 грн.
Суддя Пригунова А.Б.
від стягувача: Янєва Т.М.
від боржника: не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач звернувся до Господарського
суду міста Києва з вимогами про
стягнення з відповідача
заборгованості за спожиту теплову
енергію у розмірі 223 212, 41 грн. за
договором на постачання теплової
енергії у гарячій воді № 24-0461 від 02.08.2000
р., 37 964, 16 - інфляційних нарахувань, 10
692, 58 грн. - 3% річних та 6 346, 24 грн. - пені.
Позовні вимого обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
зобов?язань щодо оплати спожитої
теплової енергії у гарячій воді
відповідно до умов вищевказаного
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.01.2011 р. порушено провадження
у даній справі, призначено її до
розгляду у судовому засіданні на 26.01.2011
р. за участю представників сторін, яких
зобов'язано надати суду певні
Рішенням Господарського суду міста
Києва від 06.04.2011 р. позовні вимоги
Акціонерної енергопостачальної
компанії «Київенерго» в особі
Структурного відокремленого
підрозділу «Енергозбут Київенерго»
задоволено частково; присуджено до
стягнення з Житлово-будівельного
кооперативу « 60 років Жовтня» на
користь Акціонерної
енергопостачальної компанії
«Київенерго» в особі Структурного
відокремленого підрозділу «Енергозбут
Київенерго» заборгованість у розмірі
209 839, 31 грн., 37 964, 16 грн. - інфляційних
втрат, 3% річних у розмірі 10 692, 58 грн., 6
346, 24 грн. - пені, 2 648, 42 грн. - державного
мита та 223, 43 грн. - витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу; в іншій частині у
задоволенні позову відмовлено.

11.05.2011 р. Господарським судом міста
Києва видано наказ на виконання
рішення Господарського суду міста
Києва від 06.04.2011 р. у справі № 51/4.

13.03.2014 р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
Публічного акціонерного товариства
«Київенерго» та Житлово-будівельного
кооперативу « 60 років Жовтня» надійшла
заява про затвердження мирової угоди.

Згідно резолюції Голови
Господарського суду міста Києва від
13.03.2014 р., у зв'язку з перебуванням судді
Пригунової А.Б. у відпустці,
вищевказану заяву передано на розгляд
судді Коткову О.В. та 18.03.2014 р. передано
до сектору.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 18.03.2014 р. заяву призначено до
розгляду у судовому засіданні на 31.03.2014
р. за участю представників сторін, яких
зобов'язано надати суду певні
документи.

Розпорядженням Голови Господарського
суду міста Києва від 31.03.2014 р. у зв'язку з
поверненням судді Пригунової А.Б. із
відпустки, справу № 51/4 передано їй для
розгляду заяви про затвердження
мирової угоди.

У даному судовому засіданні
представник Публічного акціонерного
товариства «Київенерго» підтримав
заяву про затвердження мирової угоди.

Представник Житлово-будівельного
кооперативу « 60 років Жовтня» на виклик
суду не з'явився, про поважні причини
неявки суд не повідомив.

Розглянувши заяву Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
та Житлово-будівельного кооперативу «
60 років Жовтня» про затвердження
мирової угоди, дослідивши зміст
мирової угоди, проаналізувавши
положення чинного господарського
процесуального законодавства України,
суд дійшов висновку про відмову у
задоволенні вищевказаної заяви з
огляду на наступне.

За змістом п. 5 поданої на затвердження
Господарського суду міста Києва
мирової угоди, укладеної між Публічним
акціонерним товариством «Київенерго»
та Житлово-будівельним кооперативом «
60 років Жовтня», у разі невиконання
умов цієї мирової угоди або сплати у
неповному розмірі місячного платежу,
встановленого мировою угодою, стягувач
має право вимагати примусового
стягнення залишку боргу на підставі
мирової угоди, яка у разі її
невиконання з ухвалою Господарського
суду про її затвердження набуває сили
виконавчого документа та виконується
примусово державною виконавчою
службою в порядку, встановленому
Законом України «Про виконавче
провадження», в частині усієї
несплаченої заборгованості на день її
пред'явлення до виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України мирова
угода, укладена сторонами у процесі
виконання судового рішення, подається
на затвердження Господарського суду,
який прийняв відповідне судове
рішення.

Відповідно до п. 7.9. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 9
від 17.10.2012 р. «Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України»
судом може бути затверджено мирову
угоду на підставі статті 121
Господарського процесуального кодексу
України лише за умови наявності
відкритого виконавчого провадження з
примусового виконання судового
рішення згідно з Законом України "Про
виконавче провадження".

Також пунктом 7.9. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 9
від 17.10.2012 р. «Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України»
визначено, що у випадках невиконання
зобов'язаною стороною умов мирової
угоди, укладеної в процесі виконання
судового рішення і затвердженої
господарським судом, заінтересована
сторона може звернутися до державного
виконавця на підставі ст. 19 Закону
України "Про виконавче провадження" із
заявою про примусове виконання ухвали,
якою затверджено цю угоду. Якщо ухвала
про затвердження мирової угоди не
відповідає вимогам, встановленим для
виконавчих документів (стаття 18 Закону
України "Про виконавче провадження"), і
державним виконавцем з цих підстав
буде відмовлено у відкритті
виконавчого провадження,
заінтересована сторона вправі
звернутися до господарського суду з
позовом про спонукання до виконання
мирової угоди, в разі задоволення якого
господарським судом видається
відповідний наказ.

За приписами п. 3.19 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» господарський суд не
затверджує мирову угоду, якщо вона не
відповідає закону, або за своїм змістом
вона є такою, що не може бути виконана у
відповідності з її умовами, або якщо
така угода остаточно не вирішує спору
чи може призвести до виникнення нового
спору. Мирова угода не може вирішувати
питання про права і обов'язки сторін,
які можуть виникнути у майбутньому, а
також стосуватися прав і обов'язків
інших юридичних чи фізичних осіб, які
не беруть участі у справі або, хоча й
беруть таку участь, але не є учасниками
мирової угоди. Укладення мирової угоди
неможливе і в тих випадках, коли ті чи
інші відносини однозначно
врегульовані законом і не можуть
змінюватись волевиявленням сторін.

Слід відзначити, що наслідки
невиконання сторонами умов мирової
угоди, затвердженої судом, встановлені
Законом України "Про виконавче
провадження" та не підлягають
врегулюванню безпосередньо сторонами.

При цьому, суд відзначає, що умови
мирової угоди мають бути викладені
чітко й недвозначно з тим, щоб не
виникало неясності і спорів з приводу
її змісту під час виконання.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про
виконавче провадження" сторони мають
право укласти мирову угоду про
закінчення виконавчого провадження,
яка визнається судом.

Тож, підсумовуючи вищевикладені
обставини, суд дійшов висновку, що п. 5
укладеної між Публічним акціонерним
товариством «Київенерго» та
Житлово-будівельним кооперативом « 60
років Жовтня» мирової угоди суперечить
законодавчо закріпленим процесуальним
нормам в частині примусового виконання
ухвали суду про затвердження мирової
угоди, встановленим ст. 19 Закону
України "Про виконавче провадження", що
відповідно до постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» унеможливлює
затвердження судом мирової угоди у
поданій редакції.

Таким чином, приймаючи до уваги, що
укладена сторонами мирова угода не
відповідає вимогами чинного
законодавства України, суд відмовляє у
задоволенні заяви про її затвердження.

В той же час, суд звертає увагу сторін,
що вони не позбавлені можливості
повторно укласти мирову угоду та
звернутись до суду про її затвердження
після усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 86, 121 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, ?

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному
товариству «Київенерго» та
Житлово-будівельному кооперативу « 60
років Жовтня» у задоволенні заяви про
затвердження мирової угоди.

Суддя
Пригунова А.Б.