КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2014 р. Справа№ 925/1343/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Іоннікової І.А.

Майданевича А.Г.

за участю секретаря судового засідання
Шалівського В.О.

в судове засідання з'явився прокурор
Тєлічко І.В. - посв. від 05.09.2012 року № 002689

за участю представників

від позивача: не з'явилися

від відповідача 1: не з'явилися

від відповідача 2: Козятинський О.М. -
дов. від 02.01.2014 року № 206

від відповідача 3: не з'явилися

розглянувши апеляційну скаргу
Заступника прокурора Черкаської
області на рішення господарського суду
Черкаської області від 19.12.2013 року

у справі № 925/1343/13 (суддя Потапенко В.В.)

за позовом Шевченківського прокурора з
нагляду за додержанням законі у
транспортній сфері (м. Сміла Черкаської
області) в інтересах держави в особі
Державної екологічної інспекції у
Черкаській області (м. Черкаси)

до 1. Приватного підприємства
„Подільська промислова компанія" (м.
Вінниця)

2. Державного підприємства „Одеська
залізниця" (м. Одеса)

3. Сільськогосподарського
приватно-орендного підприємства
„Відродження" (м. Шпола Черкаської
області)

про стягнення 130 030 грн.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської
області звернувся Шевченківський
прокурор з нагляду за додержанням
законі у транспортній сфері в
інтересах держави в особі Державної
екологічної інспекції у Черкаській
області з позовом та уточненнями до
нього до Приватного підприємства
„Подільська промислова компанія" та
Державного підприємства „Одеська
залізниця" про стягнення з
відповідачів у рівниз долях на користь
Державного бюджету України, місцевих
бюджетів Шполянської міської ради та
Черкаської обласної ради 130 030 грн.
майнової шкоди, завданої забрудненням
земельної ділянки в смузі відводу
Одеської залізниці по станції Шпола
біля під'їзної колії № 6 по прив'язці 245
км + 551 км - 245 км + 635 м, зарахувавши кошти
на аналітичний рахунок.

Прокурор подав уточнення до позову, в
якому просив залучити до участі у
справі Державне підприємство „Одеська
залізниця" в якості іншого відповідача
та стягнути з ДП „Одеська залізниця" Ѕ
збитків, завданих забрудненням
земельної ділянки в смузі відводу
Одеської залізниці по станції Шпола
біля під'їзної колії № 6 по прив'язці 245
км + 551 км - 245 км + 635 м.

Ухвалою від 21.10.2013 року господарський
суд Черкаської області залучив до
участі у справі в якості інших
відповідачів - Державне підприємство
„Одеська залізниця" та
Сільськогосподарське приватно-орендне
підприємство „Відродження".

Рішенням від 19.12.2013 року господарський
суд Черкаської області у позові
відмовив повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
місцевого господарського суду
Заступник прокурора Черкаської
області звернувся до апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду
Черкаської області від 19.12.2013 року №
925/1343/13 та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 20.02.2014 року
Заступнику прокурора Черкаської
області було відновлено строк на
апеляційне оскарження, його апеляційна
скарга була прийнята до провадження та
призначено розгляд справи № 925/1654/13 у
судовому засіданні за участю
представників сторін.

В судове засідання 27.03.2014 року
повноважні представники позивача,
відповідачів 1 та 3 не з'явилися та про
причини неявки суд не повідомили, хоча
про час та місце судового засідання
були повідомлені належним. Після
обговорення судова колегія дійшла
висновку, що неявка повноважних
представників позивача, відповідачів 1
та 3 не перешкоджає розгляду
апеляційної скарги по суті. Відповідач
2 надіслав суду відзив на апеляційну
скаргу, в якому проти вимог апеляційної
скарги заперечував.

В судовому засіданні 27.03.2014 року
прокурор підтримала вимоги
апеляційної скарги. Представник
відповідача 2 проти вимог апеляційної
скарги заперечував з підстав,
викладених у відзиві на апеляційну
скаргу.

Дослідивши докази, що є у справі,
заслухавши пояснення прокурора та
представника відповідача 2,
перевіривши застосування норм
матеріального та процесуального права
судом першої інстанції, обговоривши
доводи апеляційної скарги, судова
колегія апеляційного господарського
суду дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, а
рішення місцевого господарського суду
має бути залишено без змін, виходячи з
наступного.

Як вірно встановлено місцевим
господарським судом та
підтверджується матеріалами справи
Шевченківською прокуратурою з нагляду
за додержанням законів у транспортній
сфері проведено перевірку додержання
вимог чинного законодавства з питань
охорони й використання земель та
дотримання вимог природоохоронного
законодавства.

У ході перевірки встановлено, що на
станції Шпола Одеської залізниці біля
під'їзної колії № 6 в межах смуги
відводу залізниці висипані вапнякові
відходи.

При перевірці законності та підстав
знаходження вказаних відходів на
земельній ділянці залізниці в межах
станції Шпола було встановлено, що
01.03.2012 року між ДП „Одеська залізниця" в
особі Шевченківської дирекції
залізничних перевезень (Залізниця) та
СПОП „Відродження" (Користувач) було
укладено договір № 2/216 про подачу та
забирання вагонів (далі - договір).

Згідно умов вказаного договору
земельна ділянка в користування СПОП
„Відродження" не надавалась. 29.10.2012
року сторони уклали додаткову угоду до
Договору, згідно якої за умовами цього
договору вагони подаються ПП
„Подільська промислова компанія".
14.02.2013 року сторони уклали додаткову
угоду № 2, згідно якої було визначено,
що СПОП „Відродження" у межах смуги
відведення залізниці зайнято земельну
ділянку площею 2000 кв.м.

Перевіркою встановлено, що вказана
компанія здійснювала перевезення
вапнякових відходів. При цьому, при
здійсненні навантаження
вантажовідправником вантажу тривалий
час, з грудня 2012 року по березень 2013
року, проводилось його складування на
земельній ділянці ДП „Одеська
залізниця" без вжиття будь-яких заходів
для запобігання забруднення земельної
ділянки.

Відповідно до ст. 33 Закону України „Про
відходи" зберігання та видалення
відходів здійснюються відповідно до
вимог екологічної безпеки та
способами, що забезпечують максимальне
використання відходів чи передачу їх
іншим споживачам. Зберігання та
видалення відходів здійснюються у
місцях, визначених органами місцевого
самоврядування з врахуванням вимог
земельного та природоохоронного
законодавства, за наявності
спеціальних дозволів, у яких визначені
види та кількість відходів, загальні
технічні вимоги, заходи безпеки,
відомості щодо утворення, призначення,
методів оброблення відповідно до
лімітів та умови їх зберігання.

Згідно п. 2.4.1 ДСанПіН 2.2.7.029-99
„Гігієнічні вимоги щодо поводження з
промисловими відходами та визначення
їх класу небезпеки для здоров'я
населення" при тимчасовому зберіганні
відходів на майданчиках на території
підприємства у відкритому вигляді
(навалом, насипом) або в негерметичній,
відкритій тарі повинні бути
забезпечені такі умови: концентрація
шкідливих речовин у ґрунті
санітарно-захисної зони не повинна
перевищувати допустимих рівнів;
промисловий майданчик для тимчасового
зберігання відходів повинен
розташовуватися на території
підприємства з підвітряного боку, бути
покритий неруйнівним та непроникним
для токсичних речовин матеріалом
(керамзитбетоном, полімербетоном та
інші) з автономним зливовідводом і
нахилом у бік очисних споруд. При цьому
попадання поверхневого стоку з
майданчиків у загальний зливовідвід
повинен бути виключений за рахунок
обвалування і інших заходів. Для
зазначеного поверхневого стоку
необхідні спеціальні очисні споруди,
що забезпечуватимуть уловлювання
токсичних речовин, очистку і їх
знешкодження. Повинен бути
передбачений ефективний захист
відходів від дії атмосферних опадів та
вітру.

Перевіркою, яка проводилась
представниками Державної екологічної
інспекції в Черкаській області у
лютому 2013 року зі вказаного питання
встановлено, що розміщення відходів
вапна на земельних ділянках спричинило
їх забруднення.

Площа забруднених земельних ділянок
становить 1 456 кв.м та 2 747 кв.м, розмір
завданої шкоди забрудненням хлоридами
становить 45 045 грн. та 84 985 грн. 31 коп.
відповідно.

Процедуру проведення перевірок з
питань здійснення державного контролю
у сфері охорони навколишнього
природного середовища та оформлення їх
результатів визначено та затверджено
наказом Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України „Про затвердження Порядку
організації та проведення перевірок
суб'єктів господарювання щодо
дотримання вимог природоохоронного
законодавства" від 10.09.2008 року № 464.

Відповідно до 4.13 Порядку за
результатами проведеної перевірки, в
тому числі спільної з іншими органами
державного нагляду (контролю),
державним інспектором складається акт
перевірки вимог природоохоронного
законодавства.

В порушення вищевказаного Порядку, акт
перевірки додержання
природоохоронного законодавства з
питань забруднення земельних ділянок
представниками ДЕІ у Черкаській
області не складався.

Відповідно до ст. 167 Земельного кодексу
України господарська та інша
діяльність, яка зумовлює забруднення
земель і ґрунтів понад встановлені
гранично допустимі концентрації
небезпечних речовин, забороняється.
Нормативи гранично допустимих
концентрацій небезпечних речовин у
ґрунтах, а також перелік цих речовин
затверджуються спеціально
уповноваженими органами виконавчої
влади у галузі охорони здоров'я та
санітарного нагляду, екології та
природних ресурсів.

Згідно Методики визначення розмірів
шкоди, зумовленої забрудненням і
засміченням земельних ресурсів через
порушення природоохоронного
законодавства, затвердженої наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України від
27.10.1997 pоку № 171 розміри шкоди
обчислюються уповноваженими особами,
що здійснюють державний контроль за
додержанням вимог природоохоронного
законодавства, на основі актів
перевірок, протоколів про
адміністративне правопорушення та
інших матеріалів, що підтверджують
факт забруднення земель, протягом
шести місяців з дня виявлення
порушення. Основою розрахунків розміру
шкоди від забруднення земель є
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки, яка зазнала забруднення.
Розмірною одиницею для розрахунку
величини шкоди приймається товща землі
в 0,2 м (об'єм ґрунтової маси 2 000 куб.м на
один гектар земної поверхні).

Розмір шкоди визначено Державною
екологічною інспекцією в Черкаській
області, яка має відповідні
повноваження, згідно вказаної Методики
визначення розмірів шкоди, зумовленої
забрудненням і засміченням земельних
ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства, п. 4.6
якої передбачено, що розмір шкоди від
забруднення земель визначається за
формулою:

РШ = А х ГОЗ х ПД х КЗ х КН х КЕГ,

де РШ - розмір шкоди від забруднення
земель, грн.;

А - питомі витрати на ліквідацію
наслідків забруднення земельної
ділянки, значення якого дорівнює 0,5;

ГОЗ - нормативна грошова оцінка
земельної ділянки, що зазнала
забруднення (засмічення), грн./кв.м;

ПД - площа забрудненої земельної
ділянки, кв.м;

КЗ - коефіцієнт забруднення земельної
ділянки, що характеризує кількість
забруднюючої речовини в об'ємі
забрудненої землі залежно від глибини
просочування;

КН - коефіцієнт небезпечності
забруднюючої речовини;

КЕГ - коефіцієнт
еколого-господарського значення
земель.

Відповідно до проведеного позивачем
розрахунку згідно вимогам вказаної
методики розмір завданої шкоди
становить 130 030 грн.

Згідно п. 3.3 Методики визначення
розмірів шкоди, зумовленої
забрудненням і засміченням земельних
ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства факти
забруднення (засмічення) земель
встановлюються уповноваженими
особами, які здійснюють державний
контроль за додержанням вимог
природоохоронного законодавства
шляхом оформлення актів перевірок,
протоколів про адміністративне
правопорушення та інших матеріалів, що
підтверджують факт забруднення та
засмічення земель.

В обґрунтування факту забруднення
земельної ділянки прокурором було
подано акт обстеження земельних
ділянок від 26.02.2013 року, складений
представниками Державної екологічної
інспекції в Черкаській області, акт
відбору проб ґрунтів від 26.02.2013 року №
01-02-13, розрахунок розміру шкоди від
забруднення земельної ділянки ст.
Шпола Одеської залізниці вздовж
залізної дороги та земельної ділянки
за адресою вул. Привокзальна, 27, м.
Шпола.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про те, що в акті обстеження
земельних ділянок від 26.02.2013 року
зазначено план-схему земельних
ділянок, які були забруднені, однак, при
цьому, на ній не зазначено дату її
складання; сам акт обстеження
складався без присутності
представників відповідачів; в акті
обстеження не вказується про факт
накопичення відходів вапна на
земельній ділянці по вул. Привокзальна,
27, а лише площа даної ділянки; не
вказано яким шляхом вирахувані обсяги
відходів вапна на земельних ділянках;
яким чином таке накопичення пов'язане з
виробничими технологіями та процесами
в діяльності відповідачів; не
міститься жодних відомостей, що
підтверджують причетність до
виявлених відходів вапна саме
відповідачів; в акті обстеження
земельних ділянок не відтворені
реальні обсяги виявлених відходів
вапна на земельних ділянках.

Також місцевим господарським судом
вірно встановлено, що акт відбору проб
ґрунтів від 26.02.2013 року № 01-02-13
складений з порушенням встановленої
форми, а саме, у ньому не зазначено, ким
затверджена дана форма акту, в ньому
відсутня вказівка на виконання якого
розпорядчого документу проведено
відбір проб ґрунтів (таким розпорядчим
документом повинен був бути зазначений
наказ Держекоінспекції у Черкаській
області); в акті не зазначені дані про
дату та час прийняття та проведення
вимірювань доставлених проб ґрунтів із
вищевказаних земельних ділянок, немає
даних про наявність чи відсутність
зауважень щодо стану проб і записів,
відсутні дані (висновки) щодо придатних
або непридатних проб відібраних
ґрунтів.

Те саме стосується і складеного
протоколу вимірювань показників
складу та властивостей ґрунтів від
01.03.2013 року № 01.02.13 - у ньому відсутня
вказівка, ким затверджена форма такого
протоколу, відсутнє посилання, на
підставі якого розпорядчого документу
складений даний протокол.

Прокурор у позовній заяві вказує, що
відповідач 1 протягом грудня 2012 року -
березня 2013 року здійснював складування
вапнякових відходів на земельних
ділянках площею 1 456 кв.м та 2 747 кв.м без
вжиття будь-яких заходів для
запобігання забруднення земельної
ділянки і факт такої протиправної
поведінки зафіксовано в акті від 26.02.2013
року, складеному представниками
Державної екологічної інспекції в
Черкаській області, та акті відбору
проб ґрунтів від 26.02.2013 року № 01-02-13.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоду завдано не з її вини. Для
застосування такої міри
відповідальності, як відшкодування
шкоди, потрібна наявність усіх
елементів складу цивільного
правопорушення: протиправної
поведінки; шкоди, її розмір; причинного
зв'язку між протиправною поведінкою
заподіювача та шкодою; вини.

За відсутності хоча б одного з цих
елементів цивільна відповідальність
не настає. Протиправною є поведінка,
яка не відповідає вимогам закону, тягне
за собою порушення (зменшення,
обмеження) майнових прав (благ) і
законних інтересів іншої особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 68 Закону України
„Про охорону навколишнього природного
середовища" підприємства, установи,
організації та громадяни України, а
також іноземні юридичні та фізичні
особи та особи без громадянства
зобов'язані відшкодувати шкоду,
завдану внаслідок порушення вимог
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища, в
порядку та розмірах, встановлених
законодавством України.

Згідно з ст. 69 Закону України „Про
охорону навколишнього природного
середовища" шкода, заподіяна внаслідок
порушення законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до ст. 56 Закону України „Про
охорону земель" юридичні і фізичні
особи, винні в порушенні законодавства
України про охорону земель, несуть
відповідальність згідно із законом.
Шкода, заподіяна внаслідок порушення
законодавства України про охорону
земель, підлягає відшкодуванню в
повному обсязі.

У відповідності до ст. 22 ЦК України
особа, якій завдано збитків в
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитки відшкодовуються у повному
обсязі, якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку
зі знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу
України, особа, яка порушила
зобов'язання, несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або
необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справі,
розмір збитків, розраховано відповідно
до Методики визначення розмірів шкоди,
зумовленої забрудненням і засміченням
земельних ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства та
складає 130 030 грн.

Вказана Методика встановлює порядок
розрахунку розмірів відшкодування
шкоди суб'єктами господарювання та
фізичними особами в процесі їх
діяльності через забруднення земель
хімічними речовинами, їх засмічення
промисловими, побутовими та іншими
відходами, і поширюється на всі землі
України незалежно від форм їх
власності.

Згідно з п. 3.1 Методики визначення
розмірів шкоди, зумовленої
забрудненням і засміченням земельних
ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства землі
вважаються забрудненими, якщо в їх
складі виявлені негативні кількісні
або якісні зміни, що сталися в
результаті господарської діяльності
чи впливу інших чинників. При цьому
зміни можуть бути зумовлені не тільки
появою в зоні аерації нових
шкодочинних речовин, яких раніше не
було, а і збільшенням вмісту речовин, що
перевищує їх граничнодопустиму
концентрацію, які характерні для
складу незабрудненого грунту або у
порівнянні з даними агрохімічного
паспорта (для земель
сільськогосподарського призначення).

Факти забруднення (засмічення) земель
встановлюються уповноваженими
особами, які здійснюють державний
контроль за додержанням вимог
природоохоронного законодавства
шляхом оформлення актів перевірок,
протоколів про адміністративне
правопорушення та інших матеріалів, що
підтверджують факт забруднення та
засмічення земель.

Таким чином, для встановлення того, чи є
землі забрудненими, необхідно
встановити наявність наступних
критеріїв забруднення у їх сукупності
та взаємозв'язку:

- наявність негативних кількісних або
якісних змін, що сталися в результаті
господарської діяльності чи впливу
інших чинників;

- наявність в зоні аерації нових
шкодочинних речовин, яких раніше не
було, або збільшення вмісту речовин, що
перевищує їх граничнодопустиму
концентрацію, які характерні для
складу незабрудненого ґрунту;

- наявність таких речовин, що може
призвести саме до забруднення землі
(накопичення в ґрунтах речовин, які
негативно впливають на їх родючість та
інші корисні властивості).

Акт обстеження засміченої земельної
ділянки від 26.02.2013 року вказівок на
наявність таких критеріїв не містить.
Акт перевірки додержання
природоохоронного законодавства не
складався.

Відповідно до п. 4.1 Методики визначення
розмірів шкоди, зумовленої
забрудненням і засміченням земельних
ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства
розміри шкоди обчислюються
уповноваженими особами, що здійснюють
державний контроль за додержанням
вимог природоохоронного
законодавства, на основі актів
перевірок, протоколів про
адміністративне правопорушення та
інших матеріалів, що підтверджують
факт забруднення земель, протягом
шести місяців з дня виявлення
порушення.

Наказом Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України від 21.12.2008 року № 685 затверджено
Методичні рекомендації щодо
застосування Методики, роз'яснення
процедури обстеження земельних
ділянок та здійснення розрахунків
розміру шкоди, завданої державі
зумовленої забрудненням і засміченням
земельних ресурсів через порушення
вимог природоохоронного
законодавства, уточнення порядку
оформлення матеріалів розрахунків,
процедури стягнення заподіяної шкоди
та зарахування коштів.

Відповідно до п. 2.1 Методичних
рекомендацій щодо застосування
Методики визначення розмірів шкоди,
зумовленої забрудненням і засміченням
земельних ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства
підставою для здійснення розрахунку
шкоди, заподіяної державі, зумовленої
забрудненням або засміченням
земельних ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства, є
матеріали, які підтверджують факт
вчинення правопорушення, а саме: акт
перевірки дотримання
природоохоронного законодавства, у
якому зазначено правопорушення та
припис (з вимогою усунення порушення
природоохоронного законодавства);
протокол про адміністративне
правопорушення; акт відбору проб
ґрунтів (при забрудненні земельної
ділянки); акт обстеження засміченої
земельної ділянки.

Отже, факт засмічення земельної
ділянки повинен підтверджуватися вище
вказаними документами в їх сукупності
та саме усі перелічені документи є
підставою для здійснення розрахунку
розміру шкоди, заподіяної державі
внаслідок засмічення земельної
ділянки.

Місцевим господарським судом вірно
встановлено, що факт забруднення
земельних ділянок відповідачем 1
підтверджується лише актом обстеження
земельних ділянок. Акт перевірки
дотримання вимог природоохоронного
законодавства не складався, також не
складався протокол про
адміністративне правопорушення за
порушення природоохоронного
законодавства внаслідок забруднення
земель.

Щодо наявності вини відповідача 2 у
забрудненні земельної, який на думку
прокурора, має нести відповідальність
через бездіяльність своїх працівників
відповідальних за охорону
навколишнього природного середовища,
то слід зазначити, що вироком
Шполянського районного суду
Черкаської області від 15.11.2013 року по
справі № 710/1657/13-к провадження №
1-кп/710/80/2013 начальника станції Шпола
Новічкова В.В. було виправдано.

Крім того ДЕІ в Черкаській області не
складалися документи за якими винним
було визначено ДП „Одеська залізниця".

Отже, прокурором та ДЕІ в Черкаській
області в позовній заяві та при
розрахунку суми збитків
проігнорований зміст п. 4.1 Методики,
відповідно до якого розміри шкоди
обчислюються уповноваженими особами
на основі актів перевірок, протоколів
про адміністративне правопорушення та
інших матеріалів, що підтверджують
факт забруднення земель.

Прокурором не доведено факту завдання
шкоди навколишньому природному
середовищу жодним з відповідачів.
Відсутні належні та допустимі докази
на обґрунтування позовних вимог, а
саме: розрахунок розміру заподіяної
шкоди проведений з порушенням вимог
Методичних рекомендацій; акт перевірки
додержання природоохоронного
законодавства, протокол про
адміністративне правопорушення,
постанова про накладення
адміністративного стягнення по факту
забруднення земельних ділянок
відсутні; акт обстеження забруднених
земельних ділянок від 26.02.2013 року, акт
відбору проб ґрунтів від 26.02.2013 pоку №
01-02-13, протокол вимірювань показників
складу та властивостей ґрунтів від
01.03.2013 року № 01.02.2013 року складені з
порушенням встановленої форми та не
містять всіх фактичних обставин.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про те, що прокурором належним
чином не доведено суду факту
забруднення земельної ділянки жодним з
відповідачів, не обґрунтовано та не
підтверджено належними доказами
розміру заподіяної шкоди, а відтак
місцевий господарський суд дійшов
вірного висновку, що позов про
стягнення заподіяної шкоди
задоволенню не підлягає.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
прокурора, викладені в апеляційній
скарзі, не спростовують висновків
господарського суду першої інстанції,
а тому відсутні підстави для
скасування рішення господарського
суду.

Колегія суддів вважає, що
господарський суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини
справи, належним чином дослідив наявні
докази, дав їм належну оцінку та
прийняв законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права,
а тому, рішення підлягає залишенню без
змін, а апеляційна скарга - без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України
Київський апеляційний господарський
суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника
прокурора Черкаської області на
рішення господарського суду
Черкаської області від 19.12.2013 року по
справі № 925/1343/13 залишити без
задоволення.

2. Рішення господарського суду
Черкаської області від 19.12.2013 року по
справі № 925/1343/13 залишити без змін.

3. Справу № 925/1343/13 повернути до
господарського суду Черкаської
області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Повний текст постанови
підписано__31.03.2014 р.__

Головуючий суддя
О.М. Гаврилюк

Судді
І.А. Іоннікова

А.Г. Майданевич