м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомПриватної організації
«Українська ліга авторських і суміжних
прав» До Товариства з обмеженою
«Шахерезада»Простягнення 17 452, 59 грн.
Суддя Борисенко І.І.
Від позивача Хлєбніков С. Г. - за
Від відповідача не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача на свою
користь загальну заборгованість у
розмірі 17 452, 59 грн., з яких 16 400,84грн.
основного боргу з врахуванням індексу
інфляції, 796,53грн. -3% річних, 255,22грн.-3%
річних, згідно Договору №КБР-50/07/11 від
Відповідач у судове засідання не
з'явився, представників не направляв,
про поважні причини неявки суд не
повідомив, пояснень, витребуваних
ухвалами суду від 30.12.2013р. про порушення
провадження у справі та від 13.02.2014р. про
відкладення розгляду справи не подав.

Відповідно до Витягу з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України, станом на 15.10.2013р.
місцезнаходження Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Шахерезада»: 01001, м. Київ, майдан
Незалежності, ПТП 1, сект В.

Водночас, ухвала суду від 13.02.2014р.
направлена на адресу відповідача: 01001,
м. Київ, майдан Незалежності, ПТП 1, сект
В отримана Відповідачем.
Підтвердженням про належне
повідомлення Відповідача про розгляд
справи є повернуте рекомендоване
повідомлення про вручення Ухвали від
13.02.2014р. Відповідачу за довіреністю

Тому повернення рекомендованого
повідомлення з зазначенням: «вручено
за довіреністю» з урахуванням
конкретних обставин даної справи є
належними доказами виконання
господарським судом обов'язку щодо
повідомлення учасника судового
процесу про вчинення цим судом певних
процесуальних дій, тому спір
розглядається за наявними у справі
доказами, відповідно до ст. 75 ГПК
України.

За клопотанням Позивача, з метою
забезпечення повного, всебічного та
об'єктивного розгляду справи, спір у
даній справі вирішено у строк у
відповідності п.3 ст.69 ГПК України.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги і заперечення проти позову,
об'єктивно оцінивши в сукупності
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2011 року між Приватною
організацією «Українська ліга
авторських і суміжних прав» (Позивачем)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Щахерезада»
(Відповідачем) було укладено Договір
№КБР-50/07/11.

Відповідно до п. 2.1. Договору,
Відповідач визнає, що він здійснює
публічне виконання оприлюднених
музичних творів, фонограм, а також
зафіксованих у фонограмах виконань,
публічну демонстрацію відеограм, а
також зафіксованих у відеограмах
виконань.

Позивач, в свою чергу, надав
Відповідачу згідно з цим Договором
право (невиключну ліцензію) на таке
виконання.

За надане право (невиключну ліцензію)
Відповідач відповідно до пункту 2.3.
Договору зобов'язаний перераховувати
на поточний рахунок Відповідача
винагороду (роялті) узгоджену
Сторонами у відповідних Додатках до
Договору не пізніше ніж за 5 (п'ять) днів
до початку місяця за який здійснюється
платіж.

Строк дії Договору визначено в п. 4.1.
Договору: він набрав чинності з моменту
його підписання, тобто з 01.07.2011р. і мав
діяти до 01.07.2012 р.

При цьому в п. 4.2. Договору зазначено, що
у випадку, якщо жодна із сторін не
повідомить письмово іншу Сторону про
припинення дії Договору протягом
місяця до настання зазначеної в п. 4.1.
дати припинення дії Договору, дія
договору вважається подовженою на той
самий строк і на тих же умовах.

Враховуючи те, що жодна із Сторін не
повідомляла іншу Сторону про
припинення дії Договору, на поточний
момент строк дії Договору визначається
періодом: з 01.07.2011 по 01.07.2014.

Згідно п. 1.2. Додатку №2 до Договору
загальна сума щомісячної винагороди з
дня набуття чинності Договором, тобто з
01.07.2011, складає 1 500 гривень.

Судом встановлено, що за весь час з
моменту підписання Договору
Відповідач мав право легально
здійснювати комерційне використання
музичних творів, фонограм, а також
зафіксованих у фонограмах виконань.
Одночасно з цим Відповідач не
дотримувався належним чином
зустрічного обов'язку: обов'язку
сплачувати винагороду Позивачу.

Пунктом 3.4. Договору передбачено, що
Відповідач зобов'язується протягом
п'яти днів письмово повідомити
Позивача про припинення використання
Творів в закладах Відповідача,
зазначених у відповідних Додатках до
Договору, а в разі несвоєчасного
повідомлення про настання таких
обставин Відповідач зобов'язується
сплатити винагороду, узгоджену
Сторонами у відповідних Додатках, у
повному обсязі і за весь період.

Матеріалами справи підтверджено, що
Відповідачем були здійсненні платежі
за липень, серпень, вересень, жовтень,
листопад, грудень 2011 року та за січень,
лютий, березень, квітень, травень,
червень, липень, серпень, вересень,
жовтень, листопад, грудень 2012 року.
Тобто, було сплачено загалом 27 000
гривень. В той же час Відповідач не
сплатив винагороду за січень, лютий,
березень, квітень, травень, червень,
липень, серпень, вересень, жовтень,
листопад 2013 року.

Відповідно до п. 2.6. Договору, у разі
затримки платежів, Відповідач
зобов'язаний виплатити Позивачу пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла у період, за який
сплачується пеня.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи
документи та досліджуючи в судовому
засіданні докази, Господарський суд
вважає позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню з наступних
підстав:

Спірний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу
України визначено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Матеріалами справи підтверджується
факт здійснення Відповідачем
публічного виконання оприлюднених
музичних творів, фонограм, а також
зафіксованих у фонограмах виконань,
публічну демонстрацію відеограм, а
також зафіксованих у відеограмах
виконань.

Проте, матеріали справи свідчать про
існування у відповідача
заборгованості по сплаті роялті на
користь Позивача в розмірі 16 500 грн., а з
урахуванням індексу інфляції в розмірі
16 400 84 грн.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу
України визначено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Факт наявності боргу у Відповідача за
договором у сумі 16 400,84 грн. Позивачем
належним чином доведений,
документально підтверджений і
Відповідачем не спростований, і тому ця
сума має бути стягнута з відповідача.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до п. 2.6. Договору, у разі
затримки платежів, Відповідач
зобов'язаний виплатити Позивачу пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла у період, за який
сплачується пеня.

Отже, порушення відповідачем строків
оплати, визначених договором, є
порушенням зобов'язання, що відповідно
до ст. 611 Цивільного кодексу України
тягне за собою правові наслідки,
встановлені договором або законом,
зокрема сплату неустойки.

Тому, Позивачем правомірно заявлена
вимога про стягнення з відповідача
пені за неналежне виконання
зобов'язання, відповідно до договору.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою визнається визначена
законом або договором грошова сума, яку
боржник повинен сплатити кредиторові в
разі невиконання або неналежного
виконання зобов'язання, зокрема в разі
прострочення.

Таким чином, за прострочення терміну
платежу з відповідача належить
стягнути пеню у сумі 796,53 грн.,
відповідно до розрахунку Позивача з
яким суд погоджується та вважає
обґрунтованим.

З огляду на наявність прострочення
грошового зобов'язання, позивач також
правомірно нарахував відповідачу борг
з урахуванням три проценти річних від
простроченої суми за весь час
прострочення, відповідно до ст. 625 ЦК
України.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
за договором або законом.

Згідно здійсненого позивачем
розрахунку з відповідача підлягає
стягненню 255,22 грн. 3% річних, відповідно
до ст. 625 ЦК України, з яким суд
погоджується та вважає обґрунтованим.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Виходячи з вищенаведених норм закону,
відповідачем належним чином протягом
розгляду справи не було надано
належних доказів по справі на
спростування позовних вимог в частині
стягнення основного боргу за мінусом
індексу інфляції у сумі 16 400, 84грн., пені
у сумі 796, 53 грн. та 255, 22грн. -3% річних.

В судовому засіданні, допустимими
доказами, які знаходяться в матеріалах
справи позивач довів, що його вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Витрати по оплаті судового збору,
згідно ст. 49 ГПК України покладаються
на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Шахерезада» (01001, м.
Київ, майдан Незалежності, б. ПТП 1, СЕКТ
В; Код: 32454824) на користь Приватної
організації «Українська ліга
авторських і суміжних прав» (02152, м.
Київ, вул. Березняківська, буд.
8; Код: 37396233) суму основного боргу з
урахуванням індексу інфляції в розмірі
16 400, 84 (шістнадцять тисяч чотириста грн.
84 коп.), 255, 22 грн. (двісті п'ятдесят п'ять
грн. 22 коп.) 3% річних, 796, 53 грн. (сімсот
дев'яносто шість грн. 53 коп.) пені та 1 720,
50 грн. (одну тисячу сімсот двадцять грн.
50 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116
ГПК України.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального
кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 18.03.2014р.

Суддя
І.І.Борисенко