ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.03.14р. Справа № 904/548/14За позовом
Комунального підприємства
"КОМЕНЕРГОСЕРВІС" Дніпропетровської
міської ради, м.Дніпропетровськ

до Житлово-будівельного кооперативу №
159 "РУБИН", м.Дніпропетровськ

про стягнення 42 925,42 грн. боргу за
спожиту теплову енергію

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

від позивача - Синьогіна Я. В.
представник за довіреністю №32 від
09.01.2014р.

від відповідача - Ульянова О.П. - голова
правління

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача
70 925,42 грн. боргу за спожиту теплову
енергію, з яких: 63 514,78 грн. - основного
боргу, 3 633,07 грн. - пені, 3 777,57 грн. - 3 %
річних, мотивуючи порушенням
Відповідачем договірних зобов'язань
у частині оплати.

24.03.14р. Позивач в уточненні позовних
вимог повідомив про часткову оплату
боргу Відповідачем після звернення
Позивачем з позовною заявою, зокрема:
30.01.14р. сплачено 4 000,00 грн., 20.03.14р. - 15 000,00
грн., 03.03.14р. - 9 000,00 грн., а всього - 28 000,00
грн. З урахуванням викладеного, Позивач
просить стягнути з Відповідача 42 925,42
грн., з яких: 35 514,78 грн. - основного боргу,
3 777,57 грн. - 3 % річних, 3 633,07 грн. - пені.

Відповідач позов визнав частково,
повідомивши про часткову оплату боргу
(28 000,00 грн.), посилаючись на те, що
прострочення оплати виникло у зв'язку з
несвоєчасним відшкодуванням державою
вартості субсидій пільговим
категоріям громадян на оплату
спожитих послуг та те, що вина
Відповідача у простроченні оплати
послуг відсутня, просить суд зменшити
розмір нарахованої пені та розстрочити
виконання рішення суду у даній справі.

Позивач клопотання Відповідача
залишив на розсуд суду.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України,
розглядається за наявними у ній
матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.11.2009р. Позивачем (теплопостачальною
організацією) з Відповідачем
(споживачем) укладено договір № 88/02-09
про постачання теплової енергії у
вигляді гарячої води (далі - Договір), за
яким теплопостачальна організація
зобов'язалася постачати споживачеві
теплову енергію в гарячій воді у
потрібних йому обсягах, а той, у свою
чергу, сплачувати за одержану теплову
енергію за затвердженими тарифами у
терміни передбачені цим договором (п. 1.1
Договору).

Порядок розрахунків сторони визначили
у розділі 6 вказаного Договору та
встановили, що обсяг відпущеної
теплової енергії підтверджується
двостороннім актом на
відпуск-отримання теплової енергії,
який складається на кожний місяць
поставки теплової енергії.

Згідно з п. 6.6 Договору розрахунки за
теплову енергію споживач здійснює з
теплопостачальною організацією
впродовж 25 днів з моменту отримання
рахунку.

За даними Позивача, Відповідач,
порушуючи договірні зобов'язання, за
отриману теплову енергію розрахувався
частково, у зв'язку з чим, на час
звернення Позивачем з позовом, у
Відповідача утворився борг за період з
січня 2011р. по грудень 20143р. у сумі 63 514,78
грн.

На обґрунтування позовних вимог до
матеріалів справи подано: Договір, акти
про постачання теплової енергії,
рахунки, тощо. Надані документи
свідчать про подачу теплової енергії
на спірний об'єкт у спірний період.

За несвоєчасну оплату наданих послуг
теплопостачальна організація, на
підставі п.7.2.4 Договору та положень,
нарахувала Відповідачеві пеню у
розмірі 3 633,07 грн. за період з 01.04.13р. по
23.01.14р. відповідно.

Крім того, на прострочений борг
Відповідача нараховані 3 % річних - 3 777,57
грн. за період з 04.03.12р. по 23.01.14р.

Відносини, що виникли між сторонами у
справі на підставі Договору, є
господарськими зобов'язаннями, тому,
згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК
України, до цих відносин мають
застосовуватися відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Спірний Договір за своїм змістом є
договором енергопостачання.

Відповідно до ст. 275 ГК України за
договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду споживачеві,
який зобов'язаний оплатити прийняту
енергію та дотримуватися
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Статтею 193 ГК України визначено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону та інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог - відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше
не встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його не
виконання або виконання з порушенням
умов, які визначені змістом
зобов'язання. Договір є обов'язковим
для виконання сторонами (ст. 629 ЦК
України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання, шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідач підтвердив наявність боргу
в сумі 35 513,78 грн. та оплату частини
боргу після звернення Позивачем з
позовом; посилаючись на те, що
прострочення оплати виникло у зв'язку з
несвоєчасним відшкодуванням державою
вартості субсидій пільговим
категоріям громадян на оплату
спожитих послуг та те, що вина
Відповідача у простроченні оплати
послуг відсутня, просить суд зменшити
розмір нарахованої пені та розстрочити
виконання рішення суду у даній справі
на шість місяців.

Статтею 233 ГК України передбачено, що у
разі якщо належні до сплати штрафні
санкції надмірно великі порівняно зі
збитками кредитора, суд має право
зменшити розмір санкцій, аналогічні
положення містить ст. 551 ЦК України.

Господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання (п. 3 ч.
1 ст. 83 ГПК України).

Господарський суд, приймаючи рішення,
має право відстрочити або розстрочити
виконання рішення (п. 6 ч. 1 ст. 83 ГПК
України).

Беручи до уваги часткову оплату
Відповідачем за одержані послуги та
наявність боргу із субсидій, що
Відповідач є неприбутковою
організацією, суд вважає за можливе
зменшити розмір нарахованої йому пені
до 1 816,53 грн.

На підставі викладеного, суд вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню
за уточненими позовними вимогами у
розмірі 35 514,78 грн. - основного боргу, 1
816,53 грн. - пені, 3 633,07 грн. - 3 % річних,
решта вимог задоволенню не підлягає.

З наведених вище підстав, суд також
вважає, за можливе розстрочити
виконання рішення суду на шість
місяців.

Згідно зі ст. 49 ГПК України
господарські витрати у справі слід
покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Житлово-будівельного
кооперативу № 159 "Рубін", 49000,
м.Дніпропетровськ, вул. Маліновського,
20 (код ЄДРПОУ 230 770 28) на користь
Комунального підприємства
"Коменергосервіс" Дніпропетровської
міської ради, 49000, м.Дніпропетровськ,
вул. Артільна, 6-б (код ЄДРПОУ 366 391 01) 35
514,78 грн. - основного боргу, 1 816,53 грн. -
пені, 3 633,07 грн. - 3 % річних, 1 827 грн. -
судового збору.

У решті позову відмовити.

Розстрочити виконання рішення суду на
шість місяців за наступним графіком:

сплатити до 24.04.14р. - 7 131,90 грн.;

сплатити до 24.05.14р. - 7 131,90 грн.;

сплатити до 24.06.14р. - 7 131,90 грн.;

сплатити до 24.07.14р. - 7 131,90 грн.;

сплатити до 24.08.14р. - 7 131,90 грн.;

сплатити до 24.09.14р. - 7 131,88 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня підписання його повного тексту.

Суддя
С.Г. Юзіков

Рішення підписане__________________