ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
РІШЕННЯ

"25" березня 2014 року
справа № 927/250/14

Позивач: Концерн
"Військторгсервіс",

вул. Молодогвардійська, 28-А,
м. Київ, 03151

Відповідач: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Метатрон-Енжел",

вул. 50 р. СРСР, 7б, м. Чернігів,
14030

про стягнення 51926,04 грн.

Суддя В.І. Шестак

Представники сторін:

Позивача: Києнко Я.Д. довіреність № 314
від 27.01.2014 року, уповноважений
представник

Відповідача: не з'явився

Концерн «Військторгсервіс» звернулося
з позовом до ТОВ «Метатрон-енжел» про
стягнення 49815,60 грн. боргу, пені в сумі
1441,12 грн., 3% річних в сумі 330,36 грн. та
338,96 грн. інфляційних витрат згідно
договору надання робочого місця №
13-25-94-ВМ від 01 травня 2013 року.

Ухвалою від 13.03.2014 розгляд справи
відкладався.

В судовому засіданні 25.03.2014 року
представник позивача підтримав
позовні вимоги про стягнення 49815,60 грн.
боргу, пені в сумі 1441,12 грн., 3% річних в
сумі 330,36 грн. та 338,96 грн. інфляційних
витрат.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, відзиву на позов
не надав, направлені йому ухвали суду
від 27.02.2014 та від 13.03.2014 повернулися не
врученими з позначкою пошти «за
зазначеною адресою не значиться».

За змістом ч.1 ст.64 Господарського
процесуального кодексу України ухвали
надсилаються сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвали надсилаються за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
належним чином.

Як вбачається з наданої позивачем
копії Витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців місцезнаходженням
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Метатрон-енжел»
зазначено: 14030, м. Чернігів, вул. 50 років
СРСР, буд 7б.

За таких обставин рішення приймається
за наявними у справі матеріалами на
підставі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, вислухавши пояснення
представника позивача, з'ясувавши
фактичні обставини справи, дослідивши
докази, які мають юридичне значення для
вирішення спору, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01 травня 2013 року між Концерном
«Військторгсервіс» та ТОВ
«Метатрон-енжел» укладено договір
надання робочого місця № 13-25-94-ВМ (далі -
договір).

Згідно п.п.1.1-1.2 зазначеного договору,
банансоутримувач (Концерн
«Військторгсервіс») надає,а користувач
(ТОВ «Метатрон-Енжел») приймає за плату
в тимчасове користування робоче місце
для зберігання і торгівлі
продовольчими та непродовольчими
товарами оснащене необхідними
засобами, в приміщенні, що знаходиться
за адресою: 14013, Чернігівська м.
Чернігів вул. Шевченка,55. Загальна
площа об'єкта становить 951,2 кв.м.

Відповідно до п. 3.1, п. 3.2 розмір плати за
користування об'єктом становить 10,5 грн.
за 1 кв.м. на місяць, з урахуванням ПДВ та
перераховуються користувачем до 15
числа кожного місяця на розрахунковий
рахунок балансоутримувача. Вартість
комунальних послуг (водо-, енерго-,
теплопостачання, а також інші витрати,
що пов'язані з утриманням приміщень)
відшкодовуються щомісяця користувачем
на розрахунковий рахунок
балансоутримувача протягом 5
календарних днів з дня отримання
рахунку користувачем.

Згідно з п.6.1 договір вважається
укладеним і набирає чинності з моменту
його підписання сторонами та
скріплення печатками сторін і діє до 31
грудня 2013 року.

Відповідно до п. 6.3 договору у разі
відсутності заяви однієї зі сторін про
припинення договору або зміну його
умов після закінчення строку його
чинності протягом одного місяця,
договір вважається укладеним на той
самий строк і на тих самих умовах, які
були передбачені цим договором, з
урахуванням змін в законодавстві на
дату продовження договору.

Як зазначає позивач, договір є
пролонгованим і діє до 31.08.2014 року.

Позивачем виставлені наступні
рахунки-фактури:

Рахунку-фактури № СФ-00413 від 13 травня 2013
року на суму 9987,60 грн.;

Рахунку-фактури № СФ-00541 від 12 червня 2013
року на суму 9987,60 грн.;

Рахунку-фактури № СФ-00703 від 10 липня 2013
року на суму 9987,00 грн.;

Рахунку-фактури № СФ-00802 від 08 серпня 2013
року на суму 9987,00 грн.;

Рахунку-фактури № СФ-00885 від 09 вересня
2013 року на суму 9987,00 грн.;

Рахунку-фактури № СФ-01060 від 09 жовтня 2013
року на суму 9987,00 грн.;

Рахунку-фактури № СФ-01278 від 11
листопада 2013 року на суму 9867,00грн.;

Рахунку-фактури № СФ-01543 від 10 грудня 2013
року на суму 9987,60 грн.;

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач частково виконав
зобов'язання по оплаті надання
робочого місця, сплативши кошти за
травень 2013року, червень 2013 року, липень
2013 року.

Отже заборгованість відповідача
складає 49815,60 грн. за період з серпня 2013
по грудень 2013.

27.11.2013 року позивач звернувся до
відповідача з претензією № 10/1914, в якій
вимагав перерахувати позивачу
заборгованість за договором № 13-25-94-ВМ
від 1 травня 2013 року в розмірі 29960,40 грн.
та підписати акт взаєморозрахунків
станом на 31.10.2013 року.

Відповіді на претензію відповідач не
надіслав, акт звірки розрахунків не
підписав, вимогу щодо оплати
заборгованості не виконав.

У відповідності зі ст. 193
Господарського кодексу України та
ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається.

Приймаючи до уваги, що відповідач в
порушення ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України та ст. 193
Господарського кодексу України взяті
на себе зобов'язання не виконав, не
розрахувався повністю, суд, з
урахуванням вищезазначеного,
доходить висновку, що позовні вимоги
позивача в частині стягнення основного
боргу є обґрунтовані і підлягають
задоволенню у сумі 49815,60 грн.

Згідно п.5.2 договору, за несвоєчасне або
неповне проведення грошових
розрахунків, що встановлені в Розділі 3
цього договору користувач зобов'язаний
сплатити балансоутримувачу пеню у
розмірі 7% від сплаченої за кожен день
прострочення.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного
кодексу України, виконання зобов'язань
за договором можуть забезпечуватись
неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка
(штраф, пеня) є грошова сума або інше
майно, яке боржник повинен передати
кредитору в разі порушення боржником
зобов'язання.

Пункт 2 статті 343 Господарського
кодексу України платник грошових
коштів сплачує на користь одержувача
цих коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін, але не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Позивач просить стягнути з
відповідача пеню у відповідності до п.2
ст.343 Господарського кодексу України з
урахуванням подвійної облікової
ставки НБУ, що складає 1441,12 грн. за
період з травня 2013 по грудень 2013.

Враховуючи, що відповідачем не
доведено та не надано належних доказів
направлення (вручення) рахунків
відповідачу, суд доходить до висновку
про задоволення позовних вимог щодо
стягнення пені з моменту направлення
ТОВ «Метатрон-енжел» претензії від
14.11.2013 № 10/1914 (а.с.61), а саме з 28.11.2013 року
по 31.12.2013, що складає 176,27грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Позивач просить стягнути з
відповідача 338,96 грн. інфляційних за
серпень-грудень 2013 року та 330,36грн. 3
відсотки річних за період травень-
грудень 2013 року.

Зважаючи на вищевикладене, суд
доходить до висновку про задоволення
позовних вимог щодо стягнення
інфляційних і 3 відсотків річних
частково, за період з 28.11.2013 року по
31.12.2013, що складає 40,69 грн. - три проценти
річних та 49,34 грн. - інфляційних.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати, пов'язані з розглядом справи,
покладаються при частковому
задоволенні позову - на обидві
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог, що складає

Враховуючи вищевикладене, з
відповідача підлягає стягненню
судовий збір в сумі 1762,11грн.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Метатрон-Енжел»
(вул. 50 років СРСР, буд. 7б, м. Чернігів,
14030, відомості про рахунки відсутні, ) на користь Концерна
«Військторгсервіс» (вул.
Молодогвардійська, 28-а, м. Київ, 03151,
відомості про рахунки відсутні, ) 49815,60 грн. боргу, 176,27 грн.
пені, 40,69 грн. 3% річних від простроченої
суми, 49,34грн. інфляційних та 1762,11 грн.
судового збору, відмовивши в решті
позову.

3. Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Суддя
В.І.Шестак