ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2014 р.Справа № 922/381/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання
Аюповою Р.М.

розглянувши справу

за позовом Ф(С)Г "Надежда", с. Шевченкове
до 1. Сахновщинська районна державна
адміністрація, смт. Сахновщина , 2.
Головне управління Держземагентство у
Харківської області, м. Харків про
визнання права на поновлення договору
за участю представників сторін:

Представник позивача - Поворознюк О.Ю.
(дов. б/н від 08.01.2014 року)

Представник відповідача (1) - не
з"явився.

Представник відповідача (2) - не
з"явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Фермерське (сілянське)
господарство "Надежда", с. Шевченкове,
звернувся до господарського суду з
позовом до Сахновщинської районної
державної адміністрації (перший
відповідач) та Головного управління
Держземагентства у Харківській
області (другий відповідач), в якому
просить суд: визнати за Фермерським
(сілянським) господарством "Надежда"
право на поновлення договору оренди
земельної ділянки №34, зареєстрованого
02.08.2004р., загальною площею 45,0000 га із
земель запасу Олійниківської
сільської ради терміном на 10 років та
право на поновлення договору оренди
земельної ділянки №35, зареєстрованого
02.08.2004р., загальною площею 69,9000 га із
земель державного резервного фонду
Олійниківської сільської ради
терміном на 10 років.

Ухвалою господарського суду від
10.02.2014р. прийнято вказану позовну заяву
до розгляду, порушено провадження у
справі та призначено її розгляд на
20.02.2014р. об 11:00 год.

Ухвалами господарського суду від
20.02.2014р., 04.03.2014р., 12.03.2014р. розгляд справи
відкладався, з метою надання сторонами
додаткових доказів по справі.

У призначеному судовому засіданні
21.03.2014р. представник позивача позов
підтримав, наполягав на його
задоволенні.

Представник першого відповідача у
судове засідання 21.03.2014р. не з"явився,
матеріали справи містять заяву першого
відповідача (вх. № 6444) про визнання
позову та розгляд справи за
відсутності представника
Сахновщинської РДА.

Представник другого відповідача у
призначене судове засідання не
з"явився, через канцелярію суду надав
додаткові заперечення на позовну заяву
(вх. № 9514), які судом досліджені та
долучені до матеріалів справи. Також
представник другого відповідача
просив розглядати справу за
відсутності представника Головного
управління Держземагентства в
Харківській області.

Враховуючи надані представниками
відповідачів клопотання про розгляд
справи за відсутності їх повноважних
представників, позивач вважає за
можливе розглянути справу по суті в
даному судовому засіданні.

Враховуючи те, що норми ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, що необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
ним повноважень, створені належні
умови для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе розглянути справу за
наявними у ній та додатково поданими на
вимогу суду матеріалами та
документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та
всебічно дослідивши обставини та
докази на їх підтвердження, заслухавши
представника позивача, судом
встановлено наступне:

Як свідчать матеріали справи, 24.09.2003р.
Сахновщинська райдержадміністрація (
другий відповідач по справі) своїм
розпорядженням № 267 надала
фермерському (сілянському)
господарству "Надежда" (позивач по
справі) дозвіл на виготовлення
докуметів із землеустрою на земельні
ділянки із земель державного
резервоного фонду в розмірі 69,9 га та
земель запасу в розмірі 45 га, які
знаходяться на території
Олейніківської сільської ради
Сахновщинського району Харківської
області.

Розпорядженням № 2 від 12.01.2004р.
Сахновщинською РДА було затверджено
документацію землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право оренди земельних ділянок Ф(С)Г
"Надежда" для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 69,9 га ріллі земель державного
резервного фонду та 45 га ріллі земель
запасуна території Олейніківської
сільської ради Сахновщинського району
Харківської області.

На виконання вказаних розпоряджень,
між Ф(С)Г "Надежда" та Сахновщинською
РДА було укладено договір оренди № 34
від 02.08.2004р. земельної ділянки площею 45
га ріллі із земель запасу
Олейніківської сільської ради строком
на 5 років та договір оренди № 35 від
02.08.2004р. земельної ділянки площею 69,9 га
із земель державного резервного фонду
Олейніківської сільської ради строком
на 5 років.

За результатом розгляду заяви голови
Ф(С)Г «Надежда», розпорядженням голови
Сахновщинської РДА №96 від 25.03.2010 року
дано згоду на поновлення договору
оренди земельної ділянки №34,
зареєстрованого 02.08.2004 року, загальною
площею 45 га із земель запасу
Олійниківської сільської ради
терміном на 10 років та №97 від 25.03.2010
року дано згоду на поновлення договору
оренди земельної ділянки №35,
зареєстрованого 02.08.2004 року, загальною
площею 69,9 га із земель державного
резервного фонду Олійниківської
сільської ради терміном на 10 років.

05.12.2012 року розпорядженням голови
Сахновщинської РДА № 423 «Про
скасування розпоряджень голови
районної державної адміністрації від
25.03.2010 року №96, №97» визнано такими, що
втратили чинність розпорядження
голови Сахновщинської РДА №96, №97 від
25.03.2010 року.

На погодившись із розпорядженням
голови Сахновщинської РДА від 05.12.2012
року №423, Ф(С)Г «Надежда» звернулось до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Сахновщинської РДА про визнання
протиправними та скасування
розпорядження № 423 «Про скасування
розпоряджень голови районної
державної адміністрації від 25.03.2010 року
№ 96, № 97».

За результатом розгляду
адміністративного позову, Харківський
окружний адміністративний суд
постановою від 23 липня 2013 року у справі
№820/5111/13-а задовольнив
адміністративний позов Ф(С)Г «Надежда»,
визнав протиправним та скасував
розпорядження голови Сахновщинської
РДА № 423 від «Про скасування
розпоряджень голови районної
державної адміністрації від 25.03.2010 року
№ 96, № 97».

Зазначена постанова Харківського
окружного адміністративного суду
набрала законної сили 12.08.2013р.

На підставі постанови Харківського
окружного адміністративного суду від 23
липня 2013 року у справі №820/5111/13-а,
розпорядження голови Сахновщинської
РДА №96 від 25.03.2010 року та №97 від 25.03.2010
року, на замовлення Ф(С)Г «Надежда» було
виготовлено технічну документацію із
землеустрою щодо встановлення
(відновлення) меж земельних ділянок в
натурі (на місцевості) Ф(С)Г «Надежда»
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташованих на території
Олійниківської сільської ради
Сахновщинського району Харківської
області.

З метою укладення додаткової угоди про
поновлення договору оренди земельної
ділянки № 34, зареєстрованого 02.08.2004
року, загальною площею 45 га із земель
запасу Олійниківської сільської ради
терміном на 10 років та додаткової угоди
про поновлення договору оренди
земельної ділянки № 35, зареєстрованого
02.08.2004 року, загальною площею 69,9 га із
земель державного резервного фонду
Олійниківської сільської ради
терміном на 10 років, Ф(С)Г «Надежда»
надало до Головного управління
Держземагентства у Харківській
області заяву та виготовлену технічну
документацію із землеустрою.

Проте, 16.12.2013 року Головне управління
Держземагентства у Харківській
області надало відповідь №19-20-14-13611/0/9-13
та повернуло надану технічну
документацію із землеустрою та
матеріали до неї на доопрацювання.

Позивач вважає незаконною та
необгрунтованою відповідь Головного
управління Держземагентства у
Харківській області №19-20-14-13611/0/9-13 від
16.12.2013 року щодо відмови в поновленні
договору оренди земельної ділянки № 34,
зареєстрованого 02.08.2004 року, загальною
площею 45 га із земель запасу
Олійниківської сільської ради
терміном на 10 років та поновленні
договору оренди земельної ділянки № 35,
зареєстрованого 02.08.2004 року, загальною
площею 69,9 га із земель державного
резервного фонду Олійниківської
сільської ради терміном на 10 років, чим
порушило гарантоване чинним
законодавством право Ф(С)Г «Надежда»
використовувати земельні ділянки на
умовах оренди, що і стало підставою для
звернення позивача з відповідним
позовом до господарського суду
Харківської області.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам суд виходить з
наступного.

Відповідно до статті 11 Цивільного
кодексу України цивільні права та
обов`язки виникають з дій осіб, що
передбачений актами цивільного
законодавства, а також з дій осіб, що не
передбачені цими актами але за
аналогією породжують цивільні права та
обов`язки; цивільні права та обов`язки
можуть виникати безпосередньо з актів
цивільного законодавства; у випадках
встановлених актами цивільного
законодавства, цивільні права та
обов`язки виникають з актів органів
державної влади, органів влади
Автономної Республіки Крим або органів
місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 2 Земельного кодексу України,
земельні відносини - це суспільні
відносини щодо володіння, користування
і розпорядження землею. Суб'єктами
земельних відносин є громадяни,
юридичні особи, органи місцевого
самоврядування та органи державної
влади. Об'єктами земельних відносин є
землі в межах території України,
земельні ділянки та права на них, у тому
числі на земельні частки (паї).

Відповідно до ст.ст. 3, 4 Земельного
кодексу України, земельні відносини
регулюються Конституцією України, цим
Кодексом, а також прийнятими
відповідно до них нормативно-правовими
актами. Земельне законодавство включає
цей Кодекс, інші нормативно-правові
акти у галузі земельних відносин.
Завданням земельного законодавства є
регулювання земельних відносин з метою
забезпечення права на землю громадян,
юридичних осіб, територіальних громад
та держави, раціонального використання
та охорони земель.

За статтями 13, 14 Конституції України,
статтею 324 Цивільного кодексу України
земля є об`єктом права власності
Українського народу; від імені
Українського народу права власника
здійснюють органи державної влади та
органи місцевого самоврядування в
межах, встановлених Конституцією
України.

Підстави набуття прав на землю
визначені розділом IV Земельного
кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 116
Земельного кодексу України, громадяни
та юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно по пункту 12 Перехідних
положень Земельного кодексу України до
розмежування земель державної і
комунальної власності повноваження
щодо розпорядження землями в межах
населених пунктів, крім земель,
переданих у приватну власність,
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

У відповідності із ст. 173
Господарського кодексу України та ст.
509 Цивільного кодексу України,
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або
утримуватися від певних дій, а інший
суб'єкт (управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконати її
обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать (ст. 174 Господарського
кодексу України).

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626
Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу
України сторони мають право укласти
договір, який не передбачений актами
цивільного законодавства, але
відповідає загальним засадам
цивільного законодавства; сторони
мають право врегулювати у договорі,
який передбачений актами цивільного
законодавства, свої відносини, які не
врегульовані цими актами; сторони в
договорі можуть відступити від
положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд.

Ст. 627 Цивільного кодексу України
встановлено, що відповідно до ст.6 цього
Кодексу сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв діловою
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 179
Господарського кодексу України при
укладенні господарських договорів
сторони можуть визначати зміст
договору на основі вільного
волевиявлення, коли сторони мають
право погоджувати на свій розсуд
будь-які умови договору, що не
суперечать законодавству.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського
кодексу України, господарські договори
укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (ст. 628
Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно статті 525 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання; кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу;
способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути, зокрема,
визнання права.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу
України, зобов'язання припиняється
частково або у повному обсязі на
підставах, встановлених договором або
законом та припинення зобов'язання на
вимогу однієї із сторін допускається
лише у випадках, встановлених законом
або договором, а згідно статті 599
Цивільного кодексу України,
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського
кодексу України, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 283
Господарського кодексу України за
договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності.

Частиною 6 вказаної норми передбачено,
що до відносин оренди застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 759 та ч. 2 ст. 792
Цивільного кодексу України законом
можуть бути передбачені особливості
укладення та виконання договору найму
(оренди), а відносини щодо найму (оренди)
земельної ділянки регулюються законом.
При цьому, ч. 6 ст. 93 Земельного кодексу
України, зокрема передбачено, що
відносини, пов'язані з орендою землі
регулюються законом.

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про
оренду землі", договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

У свою чергу, частиною 1 ст.1 Закону
України «Про фермерське господарство»
передбачено, що фермерське
господарство є формою підприємницької
діяльності громадян із створенням
юридичної особи, які виявили бажання
виробляти товарну
сільськогосподарську продукцію,
займатися її переробкою та реалізацією
з метою отримання прибутку на
земельних ділянках, наданих їм для
ведення фермерського господарства,
відповідно до закону. Відносини,
пов'язані із створенням, діяльністю та
припиненням діяльності фермерських
господарств, регулюються Конституцією
України, Земельним кодексом України,
цим Законом та іншими
нормативно-правовими актами України.

Нормами ст.12 Закону України «Про
фермерське господарство» та ст. 31
Земельного кодексу України
встановлено, що землі фермерського
господарства можуть складатися,
зокрема, із земельної ділянки, що
використовується фермерським
господарством на умовах оренди.

З матеріалів справи вбачається, що
02.08.2004 року між Ф(С)Г «Надежда»
(позивачем у справі) та Сахновщинською
РДА (першим відповідачем у справі) був
договір оренди №34 земельної ділянки
загальною площею 45 га ріллі із земель
запасу Олійниківської сільської ради
строком на 5 років та договір оренди №35
земельної ділянки загальною площею 69,9
га із земель державного резервного
фонду Олійниківської сільської ради
строком на 5 років. Зазначені договір
оренди землі були укладені на підставі
розпорядження Сахновщанської РДА №267
від 24.09.2003 року про надання Ф(С)Г
«Надежда» дозволу на виготовлення
документів із землеустрою на земельні
ділянки із земель державного
резервного фонду в розмірі 69,9 га та
земель запасу у розмірі 45 га, які
знаходяться на території
Олійниківської сільської ради
Сахновщинського району, та
розпорядження Сахновщанської РДА №2
від 12.01.2004 року про затвердження
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право оренди земельних ділянок
Фермерським господарством «Надежда»
(позивача у справі) для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва площею 69,9 га ріллі земель
державного резервного фонду та 45 га
ріллі земель запасу на території
Олійниківської сільської ради.

Пунктом 8 договорів оренди землі
передбачено переважне право орендаря
на його поновлення на новий строк.

Згідно статті 202 Господарського
кодексу України та ст.ст. 598, 599
Цивільного кодексу України
зобов'язання припиняється частково або
в повному обсязі на підставах,
визначених законом або договором.

Статтями 610, ст. 612 Цивільного
кодексу України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне зобов'язання); боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Частиною 2 статті 291 Господарського
кодексу України передбачено, що
договір оренди припиняється у разі
закінчення строку на який його було
укладено.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського
кодексу України, господарські договори
укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 764 Цивільного кодексу
України, якщо наймач продовжує
користуватися майном після закінчення
строку договору найму, то за
відсутністю заперечень наймодавця
протягом одного місяця, договір
вважається поновленим на строк, якій
був раніше встановлений договором.

Дана правова норма кореспондується з
нормами частині 4 статті 284
Господарського кодексу України та ст.33
Закону України "Про оренду землі" .

П. 2.17 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 6 від
17.05.2011 року «Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин» визначено, що у
вирішенні спорів, пов'язаних з
поновленням (пролонгацією)договорів
оренди земельних ділянок, що
перебувають у державній
абокомунальній власності, судам слід
враховувати положення статті 33
ЗаконуУкраїни "Про оренду землі" (в
редакції Закону України "Про
регулюваннямістобудівної діяльності",
який набрав чинності з 12.03.2011).

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
оренду землі», по закінченню строку, на
який було укладено договір оренди
землі, орендар, який належно виконував
обов'язки за умовами договору, має
переважне право перед іншими особами
на укладення договору оренди землі на
новий строк (поновлення договору
оренди землі). Орендар, який має намір
скористатися переважним правом на
укладення договору оренди землі на
новий строк, зобов'язаний повідомити
про це орендодавця до спливу строку
договору оренди землі у строк,
встановлений цим договором, але не
пізніше ніж за місяць до спливу строку
договору оренди землі. При поновленні
договору оренди землі його умови
можуть бути змінені за згодою сторін. У
разі недосягнення домовленості щодо
орендної плати та інших істотних умов
договору переважне право орендаря на
укладення договору оренди землі
припиняється.

Орендодавець у місячний термін
розглядає надісланий орендарем
лист-повідомлення з проектом
додаткової угоди, перевіряє його на
відповідність вимогам закону,
узгоджує з орендарем (за
необхідності) істотні умови договору і,
за відсутності заперечень, приймає
рішення про поновлення договору оренди
землі (щодо земель державної та
комунальної власності), укладає з
орендарем додаткову угоду про
поновлення договору оренди землі. За
наявності заперечень орендодавця щодо
поновлення договору оренди землі
орендарю направляється
лист-повідомлення про прийняте
орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує
користуватися земельною ділянкою
після закінчення строку договору
оренди і за відсутності протягом
одного місяця після закінчення
строку договору листа-повідомлення
орендодавця про заперечення у
поновленні договору оренди землі такий
договір вважається поновленим на той
самий строк і на тих самих умовах, які
були передбачені договором. У цьому
випадку укладання додаткової угоди про
поновлення договору оренди землі
здійснюється із уповноваженим
керівником органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
без прийняття рішення органом
виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування про поновлення
договору оренди землі (щодо земель
державної або комунальної власності).

Додаткова угода до договору оренди
землі про його поновлення має бути
укладена сторонами у місячний строк в
обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в
укладенні додаткової угоди до договору
оренди землі можуть бути оскаржені до
суду.

У разі зміни межі або цільового
призначення земельної ділянки
поновлення договору оренди землі
здійснюється у порядку одержання
земельної ділянки на праві оренди.

Положеннями ст. 654 Цивільного кодексу
України передбачено, що зміна або
розірвання договору визначається у
такій формі, що й договір, який
змінюється або розривається, якщо інше
не встановлено договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що з
метою поновлення укладених договорів
оренди земельної ділянки Ф(С)Г
«Надежда» (позивач у справі) звернулось
до Сахновщинської РДА відповідною з
заявою .

За результатом розгляду заяви Ф(С)Г
"Надежда" (позивача у справі),
розпорядженнями голови Сахновщинської
РДА № 96 від 25.03.2010 року (першого
відповідача у справі) в порядку ст.ст. 13,
21 Закону України «Про місцеві державні
адміністрації», Закону України «Про
оренду землі», ст.ст. 17, 93, 124, 126, п. 12
розділу Х Земельного кодексу України,
надано згоду на поновлення договорів
оренди земельної ділянки №3 4,
зареєстрованого 02.08.2004 року, загальною
площею 45 га із земель запасу
Олійниківської сільської ради
терміном на 10 років та №97 від 25.03.2010
року на поновлення договору оренди
земельної ділянки №35, зареєстрованого
02.08.2004 року, загальною площею 69,9 га із
земель державного резервного фонду
Олійниківської сільської ради
терміном на 10 років.

Відповідно до ст. 122 Земельного кодексу
України в редакції від 13.03.2010 року
(чинної на момент прийняття
Сахновщинською РДА розпоряджень № 96 та
№ 97 від 25.03.2010 року) повноваження з
передачі земельних ділянок із земель
державної власності у користування за
межами населених пунктів для
сільськогосподарського використання
належали районним державним
адміністраціям.

Згідно ст.ст. 123, 124 Земельного кодексу
України, надання земельних ділянок
державної власності в оренду
здійснювалось на підставі рішень
органів виконавчої влади шляхом
укладення договору оренди земельної
ділянки. До розмежування земель
державної та комунальної власності
повноваження щодо розпорядження
землями в межах населених пунктів
здійснювали відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади (п.12 Розділу Х
Перехідні положення» ЗК України).

Судом встановлено, що земельні ділянки,
надані Ф(С)Г «Надежда» за договором
оренди № 34 від 02.08.2004 року та договором
оренди № 35 від 02.08.2004 року, розташовані
за межами населених пунктів на
території Олійниківської сільської
ради Сахновщинського району
Харківської власності, належать до
земель державної власності та за
основним цільовим призначенням
відносяться до земель
сільськогосподарського призначення.

Наведеним підтверджується той факт, що
на момент прийняття розпоряджень про
поновлення договорів оренди земельних
ділянок, укладених з С(Ф)Г «Надежда»,
Сахновщинська РДА була уповноважена
розпоряджатись даною категорією
земель, зокрема, надавати згоду на
поновлення договорів оренди земельної
ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи,
05.12.2012 року розпорядженням голови
Сахновщинської РДА № 423 «Про
скасування розпоряджень голови
районної державної адміністрації від
25.03.2010 року № 96, № 97» визнано такими, що
втратили чинність розпорядження
голови Сахновщинської РДА № 96, № 97 від
25.03.2010 року.

Не погодившись із розпорядженням
голови Сахновщинської РДА від 05.12.2012
року № 423, Ф(С)Г «Надежда» було подано
позов до Харківського окружного
адміністративного суду до
Сахновщинської РДА про визнання
протиправними та скасування
розпорядження.

За результатом розгляду
адміністративного позову, Харківським
окружним адміністративним судомбуло
винесено Постанову від 23 липня 2013 року
у справі №820/5111/13-а про задоволення
позову Ф(С)Г «Надежда», визнано
протиправним та скасовано
розпорядження голови Сахновщинської
РДА № 423 від 05.12.2012 року «Про скасування
розпоряджень голови Сахновщинської
райдержадміністрації від 25 березня 2010
року № 96 та від 25 березня 2010 року № 97».

Зазначена постанова Харківського
окружного адміністративного суду
набрала законної сили 12.08.2013 року.

Суд враховує, що рішенням
Європейського суду з прав людини від
25.07.2002 року у справі
"Совтрансавто-Холдинг" проти України",
яке є в силу ст. 17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" джерелом права, визначено, що
"право на справедливий судовий розгляд,
гарантований статтею 6 § 1 Конвенції,
повинно тлумачитися в світлі преамбули
Конвенції, яка проголошує верховенство
права як елемент спільної спадщини
держав-учасниць. Одним з основних
елементів верховенства права є принцип
правової певності, який серед іншого
передбачає, що у будь-якому спорі
рішення суду, яке вступило в законну
силу, не може бути поставлено під
сумнів ("Брумареску проти Румунії", § 61)".

Таким чином, на момент розгляду спору, є
чинними розпорядження Сахновщинської
РДА № 96 від 25.03.2010 року про надання
згоди на поновлення договору оренди
земельної ділянки № 34, зареєстрованого
02.08.2004 року, загальною площею 45 га із
земель запасу Олійниківської
сільської ради терміном на 10 років та
розпорядження Сахновщинської РДА № 97
від 25.03.2010 року про надання згоди на
поновлення договору оренди земельної
ділянки № 35, зареєстрованого 02.08.2004
року, загальною площею 69,9 га із земель
державного резервного фонду
Олійниківської сільської ради
терміном на 10 років.

Матеріалами справи доведено, що перший
відповідач у встановлений законом
місячний термін після закінчення
терміну дії договору не надав
відповідачу заяви про припинення
договорів оренди землі.

Згідно п.1 та п.3 Розділу X «Перехідні
положення» Земельного кодексу України,
рішення про надання в користування
земельних ділянок, а також про
вилучення (викуп) земель, прийняті
відповідними органами, але не виконані
на момент введення у дію цього Кодексу,
підлягають виконанню відповідно до
вимог цього Кодексу. У випадках, коли
земельні ділянки надані в оренду до
введення в дію цього Кодексу органами,
повноваження яких з надання земельних
ділянок з прийняттям цього Кодексу
змінені, продовження строку оренди
зазначених земельних ділянок
здійснюється органами, що мають право
надання вказаних земель за цим
Кодексом.

Згідно норм Земельного кодексу України
в редакції, чинній на час розгляду
справи, повноваження з надання
земельних ділянок
сільськогосподарського призначення
державної власності у користування для
всіх потреб надані центральному органу
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів у галузі земельних відносин
та його територіальним органам (ч.4 ст.122
Земельного кодексу України).

Водночас, суд зазначає, що до вступу 1
січня 2013 року в дію Закону України "Про
Державний земельний кадастр"
реєстрація правовстановлюючих
документів на земельні ділянки, у тому
числі договорів оренди земельних
ділянок, здійснювалась у Державному
реєстрі земель до 1 січня 2011 року
державним підприємством "Центр
державного земельного кадастру", а до 1
січня 2013 року - територіальними
органами Держземагентства за місцем
знаходження земельної ділянки.

З 1 січня 2013 року відповідно до чинного
законодавства державну реєстрацію
земельних ділянок здійснює
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
земельних відносин, державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень здійснює Державна
реєстраційна служба України
(Укрдержреєстр), яка є головним органом
у системі центральних органів
виконавчої влади з питань реалізації
державної політики у сфері державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно.

Держземагентство України та його
територіальні органи передають
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності, крім випадків,
визначених частиною восьмою статті 122
Земельного кодексу, у власність або у
користування для всіх потреб.

Таким чином, з 01.01.2013 року, договори
земельних ділянок
сільськогосподарського призначення
державної власності укладаються
територіальними органами
Держземагентства за місцем
розташування таких ділянок.

Разом з тим слід зазначити, що
відповідно до статті 158 Земельного
кодексу виключно судом вирішуються
земельні спори з приводу володіння,
користування і розпорядження
земельними ділянками, що перебувають у
власності громадян і юридичних осіб.

Згідно п.1 Положення про Державне
агентство земельних ресурсів України,
затвердженого Указом Президента
України від 8 квітня 2011 року № 445,
центральним органом виконавчої влади з
питань земельних ресурсів є Державне
агентство земельних ресурсів України
(Держземагентство України).

Відповідно до п.4.28. Положення про
Головне управління Держземагентства у
Харківській області, до його
повноважень належить передання
відповідно до закону земельних ділянок
сільськогосподарського призначення
державної власності у власність або в
користування для всіх потреб в межах
області.

Таким чином, повноваження з
розпорядження земельними ділянками
державної власності, розташованими за
межами населених пунктів на території
Олійниківської сільської ради
Сахновщинського району Харківської
власності, які за основним цільовим
призначенням відносяться до земель
сільськогосподарського призначення,
належить Головному управлінню
Держземагентства у Харківській
області.

Отже, враховуючи вищенаведені норми
Закону, суд приходить до висновку, що
Ф(С)Г «Надежда» має право на поновлення
договору оренди земельної ділянки № 34,
зареєстрованого 02.08.2004 року, загальною
площею 45 га із земель запасу
Олійниківської сільської ради та
договору оренди земельної ділянки № 35,
зареєстрованого 02.08.2004 року, загальною
площею 69,9 га із земель державного
резервного фонду Олійниківської
сільської ради. Підставою поновлення
договорів оренди земельних ділянок по
теперішній час залишаються
розпорядження Сахновщинської РДА № 96
та № 97 від 25.03.2010 року, прийняті в рамках
законодавства, чинного на момент їх
прийняття, а також норми ст. 33 Закону
України «Про оренду землі», якою
передбачено право орендаря на
поновлення договору оренди земельної
ділянки. Проте, реалізувати законне
право Ф(С)Г «Надежда» на поновлення
свого права оренди земельних ділянок
на сьогоднішній день уповноваженне
Головне управління Держземагентства у
Харківській області на підставі ч.4
ст.122 Земельного кодексу України та п.3
Розділу X «Перехідні положення»
Земельного кодексу України.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами

Згідно ст.43 ГПК України господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України:
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

З огляду на зазначене, вбачається, що
договори оренди були укладені із
додержанням усіх вимог, передбачених
земельним законодавством, і у
договорах передбачалося його
поновлення, а отже, вони поновлюються
на той самий строк і на тих самих
умовах, які були ним передбачені.

Враховуючи вказані обставини,
вищезазначені норми чинного
законодавства, та враховуючи те, що
відповідачі не надали суду жодного
документу, що спростовує викладене у
позові, суд дійшов висновку про те, що
позовна вимога про визнання права на
продовження дії договору оренди
земельної ділянки №34, зареєстрованого
02.08.2004р., загальною площею 45,0000 га із
земель запасу Олійниківської
сільської ради терміном на 10 років та
договору оренди земельної ділянки №35,
зареєстрованого 02.08.2004р., загальною
площею 69,9000 га із земель державного
резервного фонду Олійниківської
сільської ради терміном на 10 років,
правомірна та обґрунтована, така, що не
спростована першим відповідачем,
визнана другим відповідачем,
підтверджена належними доказами, тому
підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги, що позивач не
наполягає на стягненні з відповідачів
судових витрат, відповідно до ст. 49 ГПК
України судові витрати залишаються за
позивачем.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 13, 14, 19, 55 Конституції України,
Законом України "Про оренду землі",
Законом України "Про фермерське
господарство", ст. ст. 11, 15, 16, 324, 509, 526, 598,
610, 612, 626, 627, 628, 629, 654, 759, 764 792 Цивільного
кодексу України; ст ст. 3, 4, 31, 93, 116, 122-124
Земельного кодексу України, ст. ст. 173,
174, 179, 193, 202, 183, 284, 291 Господарського
кодексу України, ст. ст. 1, 2, 12, 22, 32-34, 44, 49,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за Фермерським (сілянським)
господарством "Надежда" (64513, Харківська
область, Сахновщинський район, с.
Шевченкове, ) право на
поновлення договору оренди земельної
ділянки № 34, зареєстрованого 02.08.2004р.,
загальною площею 45,0000 га із земель
запасу Олійниківської сільської ради
Сахновщинського району Харківської
області терміном на 10 років та право на
поновлення договору оренди земельної
ділянки № 35, зареєстрованого 02.08.2004р.,
загальною площею 69,9000 га із земель
державного резервного фонду
Олійниківської сільської ради
Сахновщинського району Харківської
області терміном на 10 років.

Повне рішення складено 25.03.2014 р.

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/381/14