номер провадження справи 35/25/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2014
Справа № 908/723/14

Суддя господарського суду Запорізької
області Топчій О.А.

при секретарі Коцар А.О.

за участю представників сторін:

Від позивача - Солоніна Є.С.,
довіреність № 509 від 11.12.2013р.

Від відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" в особі
Запорізької філії Публічного
акціонерного товариства "Укртелеком",
м. Запоріжжя

до Державного підприємства "Хлібна
база № 74" Державного агентства резерву
України, м. Молочанськ, Токмацький
район, Запорізька область

про стягнення 6 215, 94грн.

СУТЬ СПОРУ:

05.03.2014 до господарського суду
Запорізької області звернулось ПуАТ
"Укртелеком" в особі Запорізької філії
ПуАТ "Укртелеком" про стягнення
заборгованості за договором про
надання послуг бізнес-мережі № 2688-БК
від 26.02.2008р. у розмірі 6 215, 94 грн.

Позивач обґрунтовуючи свій позов
посилається на те, що на підставі
Закону України "Про телекомунікації",
Правил надання та отримання
телекомунікаційних послуг,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 295 від 11.04.2012р. і
договору № 2688-БК від 26.02.2008р. про
надання послуг бізнес-мережі ПАТ
"Укртелеком" в особі Запорізької філії
ПАТ "Уктелеком" зобов'язалося надавати
Державному підприємству "Хлібна база №
74" Державного агентства резерву
України телекомунікаційні послуги
бізнес-мережі, а саме:

- послуги телефонного зв'язку
(додаткова угода № 1 від 26.02.2008р. та №3/1
від 19.06.2009р.

- послуги не комутованого доступу до
мережі Інтернет (додаткові угоди №2
від 26.02.2008р. та № 4 від 08.04.2009р.).

Свої обов'язки за договором позивач
виконав у повному обсязі, щомісяця
надаючи відповідачу телекомунікаційні
послуги бізнес-мережі, проте
відповідач належним чином не виконує
свої зобов'язання внаслідок чого у
відповідача перед позивачем
утворилась заборгованість у розмірі
5257, 95 грн., у зв'язку з чим позивач
звернувся до суду та просить суд
стягнути з відповідача 6215, 94 грн., з яких
5257, 95 грн. - основний борг; 615, 18 грн. -
інфляційні витрати; 262, 79 - 3% річних та
суму судового збору.

05.03.2014р. автоматизованою системою
документообігу господарського суду
здійснено розподіл справ між суддями
та визначено позовну заяву до розгляду
судді Топчій О.А.

Ухвалою від 05.03.2014р. судом порушено
провадження у справі № 908/723/14 та
присвоєно вищевказаній справі номер
провадження 35/25/14. У сторін витребувані
документи, які необхідні для
всебічного та об'єктивного розгляду і
вирішення справи по суті, судове
засідання призначено на 18.03.2014р. о/об 09
год. 15 хв.

Ухвалою суду від 18.03.2014р., у зв'язку із
неявкою представника відповідача та у
зв'язку із неподанням останнім
витребуваних доказів в порядку ст. 77
ГПК України, розгляд справи було
відкладено на 01.04.2014р.

В судовому засіданні 01.04.2014р. позивач
підтримав позовні вимоги на підставах,
викладених в позові, та просить
стягнути з відповідача заборгованість
за договором про надання послуг
бізнес-мережі № 2688-БК від 26.02.2008р. в
розмірі 6215, 94 грн., з яких 5257, 95 грн. -
основний борг; 615, 18 грн. - інфляційні
витрати; 262, 79 - 3% річних та суму судового
збору.

Відповідач вимоги ухвал суду від
05.03.2014р. та від 18.03.2014 не виконав, двічі в
судове засідання не з'явився, про
причини не можливості з'явитись в
судове засідання суд не повідомив, хоча
належним чином повідомлений про час та
місце судового засідання, про що
свідчить повідомлення про вручення
10.03.2014р. рекомендованого поштового
відправлення - копії ухвали
господарського суду Запорізької
області від 05.03.2014р. про порушення
провадження у справі № 908/723/14.

Копія ухвали суду від 18.03.2014р. про
відкладення розгляду справи на 01.04.2014р.,
яка направлена на адресу відповідача,
що міститься в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на 01.04.2014р., до
канцелярії суду не поверталась.

Отже, відповідач був належним чином
повідомлений про час і місце судового
засідання 01.04.2014р.

Як зазначено в підпункті 3.9.2 постанови
пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. № 18, у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи, що відповідач належним
чином повідомлений про час та місце
судового засідання, двічі без поважних
причин не з'явився в судове засідання,
суд вважає можливим розглядати справу
за його відсутності, за наявними в ній
матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК
України та за заявою представника
позивача - без застосування засобів
технічної фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 01.04.2014р., на
підставі ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, судом встановлено наступне.

26.02.2008р. між ВАТ "Укртелеком"
(правонаступником якого є ПАТ
"Укртелеком") (Оператор) та ДП "Хлібна
база № 74" Держкомрезерву України
(Бізнес абонент) укладено договір про
надання послуг бізнес-мережі № 2688-БК.

Пунктом 1.1 Договору визначено, що на
підставі ліцензії на здійснення
діяльності у сфері телекомунікацій на
території України, виданої органом
регулювання в сфері телекомунікацій,
Оператор надає Бізнес-абоненту на
території України телекомунікаційні
послуги Бізнес-мережі Утел (Послуги), а
Бізнес - абонент отримує зазначені
послуги та сплачує іх вартість
відповідно до діючих тарифів. Послуги
замовляються Бізнес - абонентом шляхом
укладання відповідних додаткових угод
до цього договору.

Відповідно до додаткової угоди № 1 від
26.02.2008р. та додаткової угоди № 3/1 від
19.06.2009р. Оператор надає Бізнес -
абоненту на території України послуги
телефонного зв'язку, а Бізнес - абонент
отримує зазначені послуги та сплачує
їх вартість відповідно до встановлених
тарифів.

Як зазначено у Додатковій угоді № 4 від
08.04.2009р. оператор надає Бізнес-абоненту
на території України послуги
некомутованого доступу до мережі
Інтернет та додаткові послуги,
визначені у замовленні (Послуга
Інтернет), а Бізнес - абонент отримує
зазначені послуги Інтернет,
користується ними на умовах Договору
та цієї Додаткової угоди й сплачує її
вартість.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що
Послуги які надаються Оператором,
сплачуються на підставі встановлених
тарифів, що діяли на момент надання
Послуг згідно з додатками до цього
Договору. Додатково при оплаті Послуг
нараховується податок на додану
вартість за ставкою, що діяла на момент
оплати.

Згідно до п. 3.2 Договору, щомісячно не
пізніше 10 числа поточного місяця
Оператор виставляє Бізнес - абоненту
рахунок для оплати вартості Послуг за
авансовою системою оплати. Для
одержання послуг Бізнес-абонент
проводить попередню оплату їх вартості
в розмірі не менше вартості послуг,
наданих у попередньому розрахункову
періоді з подальшим перерахунком,
виходячи з обсягу фактично наданих
послуг.

Пунктом 3.3. Договору передбачено, що
Бізнес-абонент повинен оплатити
рахунок за Послуги протягом десяти
робочих днів з моменту його отримання
(але не пізніше останнього числа
місяця, наступного за розрахунковим)
шляхом перерахування належної до
сплати суми на розрахунковий рахунок
Оператора. Оплата Послуг проводиться у
національній валюті України.

На виконання умов договору позивач
надав відповідачу телекомунікаційні
послуги за період з 01.03.2013р. по 30.06.2013р.
на загальну суму 5 257, 95 грн. що
підтверджується рахунками - актами
(а.с. 34-38) які направлені на адресу
відповідача.

Проте відповідач не виконав прийняті
на себе грошові зобов'язання та не
оплатив зазначені рахунки.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу
України зазначено, що однією із підстав
виникнення цивільних прав і обов'язків
(зобов'язань), які мають виконуватись
належним чином і в установлений строк,
є договір.

В даному випадку підставою виникнення
цивільних прав і обов'язків
(зобов'язань), які мають виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону,
договору, є договір надання послуг
бізнес-мережі № 2688-БК від 26.02.2008р. (із
змінами та доповненнями)

Згідно ст. 901 ЦК України, за договором
про надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Відповідно до п. 1 ст. 903 ЦК України,
виконавець повинен надати послугу
особисто.

Згідно ч. 1, 2 ст. 904 ЦК України, якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором. У разі неможливості
виконати договір про надання послуг, що
виникла не з вини виконавця, замовник
зобов'язаний виплатити виконавцеві
розумну плату. Якщо неможливість
виконати договір виникла з вини
замовника, він зобов'язаний виплатити
виконавцеві плату в повному обсязі,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 526 Цивільного
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським Кодексом
України.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Відповідно до ст. 530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи, що ДП "Хлібна база № 74"
Державного агентства резерву України
не виконало свої грошові зобов'язання
перед позивачем за договором надання
послуг бізнес-мережі № 2688-БК від
26.02.2008р. вимоги про стягнення з
відповідача на користь позивача суми
основного боргу в розмірі 5 257, 95 грн. є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню повністю.

Також позивач просить суд стягнути з
відповідача 262, 79 грн. - 3 % річних від
простроченої суми та 615, 18 грн. втрат від
інфляції грошових коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Договором надання послуг бізнес-мережі
№ 2688-БК від 26.02.2008р. сторони інший
розмір процентів не встановлювали.

Враховуючи невиконання відповідачем
грошових зобов'язань, вимоги про
стягнення з нього на користь позивача
262, 79 грн. - 3 % річних від простроченої
суми підлягають задоволенню повністю.

Розрахунок позивача (т. а.с.31) в цій
частині перевірений судом і не
суперечить діючому законодавству.

Тому вимоги про стягнення з
відповідача 3 % річних в розмірі 262, 79
грн. підлягають задоволенню повністю.

Також позивач просить стягнути з
відповідача 615, 18 грн. втрат від
інфляції грошових коштів.

Суд приймає до уваги, що інфляційні
нарахування на суму боргу, сплата яких
передбачена частиною другою статті 625
ЦК України, не є штрафною санкцією, а
виступають способом захисту майнового
права та інтересу, який полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення коштів
внаслідок інфляційних процесів за весь
час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються
окремо за кожен період часу, протягом
якого діяв відповідний індекс
інфляції, а одержані таким чином
результати підсумовуються за весь час
прострочення виконання грошового
зобов'язання.

Відповідно до "Рекомендацій відносно
порядку застосування індексів
інфляції при розгляді судових справ" №
62-97р. від 03.04.1997р. Верховного Суду
України, для визначення індексу за
будь-який період необхідно щомісячні
індекси, що складають відповідний
період, перемножити між собою.

У випадку, коли відшкодуванню належить
сума, яка складається з внесків,
зроблених в різні періоди, кожний
внесок збільшується на величину
індексу відповідного періоду,
результати підсумовуються. При
застосуванні індексу інфляції слід
мати на увазі, що індекс інфляції
розраховується не на кожну дату місяця,
а в середньому на місяць. Тому умовно
слід рахувати, що сума внесена за
період з 1 по 15 число відповідного
місяця, наприклад, травня, індексується
за період з урахуванням травня, а якщо з
16 по 31 число, то розрахунок починається
з наступного місяця - червня.

Інформаційним листом Вищого
господарського суду України від
17.07.2012р. № 01-06/928/2012 «Про практику
застосування Вищим господарським
судом України у розгляді справ окремих
норм матеріального права» передбачено,
що сума боргу з урахуванням індексу
інфляції повинна розраховуватися,
виходячи з індексу інфляції за кожний
місяць (рік) прострочення, незалежно
від того, чи був в якийсь період індекс
інфляції менше одиниці (тобто мала
місце не інфляція, а дефляція).

Як вбачається з розрахунку Позивача,
останнім не враховано вказівки
вищезазначених листів та здійснено
нарахування інфляційних втрат за ті
періоди, де мала місце інфляція, за
періоди травень 2012р. - грудень 2013 р. та
червень 2012р. -грудень 2013р. де мала місце
дефляція позивачем зазначено 0,00 грн.

Судом за допомогою юридичної
інформаційно-пошукової системи
«Законодавство» та з урахуванням
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
17.07.2012р. № 01-06/928/2012, перевірено
розрахунок суми втрат від інфляції
грошових коштів, здійснений позивачем
(а.с. 33) та господарський суд вважає
правильним наступний розрахунок:

від суми боргу 1 396, 64 грн. за період з
травня 2012р. по грудень 2013р. дефляція
склала -5,67грн.;

від суми боргу 2 856, 63 грн. за період з
червня 2012р. по грудень 2013р. дефляція
складає -3,04 грн.;

від суми боргу 4 333, 29 грн. за період з
липня 2012р. по грудень 2013р. (індекс
інфляції 100,1941) сума втрат від інфляції
складає 8, 41 грн.;

від суми боргу 5 257, 95 грн. за період з
серпня 2012р. по грудень 2013р. (індекс
інфляції (100, 3949) сума втрат від інфляції
складає 20, 76 грн.

Отже згідно розрахунку суду загальна
сума втрат від інфляції склала 20, 46грн.

У зв`язку із чим стягненню з
відповідача підлягає 20,46 грн. втрат від
інфляції. В частині стягнення втрат від
інфляції грошових коштів в розмірі 594, 72
грн. в задоволенні позову слід
відмовити.

Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст. 49 ГПК
України, судовий збір у спорах, що
виникають при виконанні договорів та з
інших підстав, покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

З заявленої до стягнення позивачем
суми 6215, 94 грн. в частині 586, 01 грн. в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Таким чином, оскільки судом
встановлено, що відповідач має
заборгованість перед позивачем за
отриманні послу бізнес - мережі, що
підтверджується належними та
допустимими доказами, не спростовані
відповідачем, вимоги позивача про
стягнення 5257,95 грн. - основного боргу,
трьох відсотків річних в розмірі 262,79
грн. та інфляційних витрат в сумі 20,46
грн., суд вважає законними,
обґрунтованими, документально
підтвердженими, в зв'язку з чим позов
підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір стягується з відповідача на
користь позивача пропорційно
задоволеним позовним вимогам.

Керуючись п. ст. ст. 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з Державного підприємства
"Хлібна база № 74" Державного агентства
резерву України (71716, Запорізька
область, Токмацький р-н, м. Молочанськ,
вул. Вокзальна, буд. 125,
ідентифікаційний код 19283199 на користь
Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком" в особі Запорізької філії
Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком" (69005, м. Запоріжжя, пр-т.
Леніна, 133, ідентифікаційний код 01184385,
р/р 26002364 у ЗОД "Райффайзен Банк Аваль" м.
Запоріжжя, МФО - 313827) 5 257 (п'ять тисяч
двісті п'ятдесят сім) грн. 95 коп.
основного боргу, 262 (двісті шістдесят
дві) грн. 79 коп. - 3% річних, та 20 (двадцять)
грн. 46 коп. суми втрат від інфляції
грошових коштів. Видати наказ.

3. Стягнути з Державного підприємства
"Хлібна база № 74" Державного агентства
резерву України (71716, Запорізька
область, Токмацький р-н, м. Молочанськ,
вул. Вокзальна, буд. 125,
ідентифікаційний код 19283199 на користь
Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком" в особі Запорізької філії
Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком" (69005, м. Запоріжжя, пр-т.
Леніна, 133, ідентифікаційний код 01184385,
р/р № 26009408 в ЗОДАТ "Райффайзен Банк
Аваль", м. Запоріжжя, МФО - 313827) 1 628 (одну
тисячу шістсот двадцять вісім) грн. 68
коп. витрат на судовий збір. Видати
наказ.

4. В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку для подання
апеляційної скарги з моменту
оформлення та підписання повного
тексту рішення.

Повне рішення оформлено і підписано,
згідно із вимогами ст. 84 ГПК України
07.04.2014 р.

Суддя
О.А. Топчій