ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року Справа № 904/7733/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Полякова Б.М., - головуючого (доповідач
у справі), Коваленка В.М., Короткевича
О.Є.,розглянувши касаційну
скаргуДержавної податкової інспекції
у Кіровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
областіна ухвалувід 14.01.2014
господарського суду Дніпропетровської
області на постановувід 13.02.2014
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду у справі№ 904/7733/13
господарського суду Дніпропетровської
областіпро банкрутствотовариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
Дім "Приват", м.
Дніпропетровськарбітражний керуючий
Власова С.А., м. Дніпропетровськ
(розпорядник майна) представники
сторін у судове засідання не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 24.10.2013
порушено справу № 904/7733/13 про
банкрутство товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім
"Приват".

06.11.2013 у № 208 газети "Голос України"
оприлюднене оголошення про порушення
справи про банкрутство.

05.12.2013 Державна податкова інспекція у
Кіровському районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (далі -
кредитор) звернулась до боржника з
грошовими вимогами в сумі
4 253 037 грн.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 14.01.2014
(суддя Полєв Д.М.) відхилено грошові
вимоги кредитора до боржника в сумі 4 253
037 грн.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
13.02.2014 (судді: Виноградник О.М. -
головуючий, Лисенко О.М., Вечірко І.О.)
ухвалу від14.01.2014 залишено без змін.

Не погоджуючись із прийнятими судовими
рішеннями, кредитор звернувся до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить їх
скасувати, прийняти нове рішення яким
грошові вимоги скаржника визнати у
повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована
неправильним застосуванням судами
норм процесуального права, а саме ст.
ст. 1, 23 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (у редакції
Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI, далі -
Закон про банкрутство), ст. 210
Господарського кодексу України, ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши наявні матеріали справи,
проаналізувавши застосування судами
норм процесуального права, колегія
суддів дійшла висновку що касаційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

У силу ч. 1 ст. 23 Закону про банкрутство
конкурсні кредитори одночасно з заявою
про грошові вимоги до боржника
зобов'язані подати до господарського
суду документи, що їх підтверджують.

Відтак, грошові вимоги кредитора до
боржника повинні бути підтверджені
відповідними доказами.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, грошові вимоги кредитора в
сумі 4 253 037 грн. становлять податковий
борг боржника з податку на додану
вартість, який визначений кредитором
на підставі податкового повідомлення -
рішення від 18.12.2006 № /0/23116/10/23-519.

Однак постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
18.04.2011, яка залишена без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 21.05.2013 у
справі 2а-8946/10/0470, задоволено позов
боржника та скасовано податкове
повідомлення - рішення кредитора від
18.12.2006 № /0/23116/10/23-519.

У силу ст. ст. 254, 255 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова апеляційного
адміністративного суду набрала
законної сили з моменту її
проголошення та є обов'язковою для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України

Отже, на момент звернення кредитора з
грошовими вимогами у справі про
банкрутство правова підстава для
заявлення цих вимог, а саме відповідне
податкове повідомлення - рішення вже
було скасовано рішенням суду
адміністративної юрисдикції, яке
набрало законної сили та у
встановленому порядку не скасовано.

За таких обставин висновки судів
попередніх інстанцій про відмову у
визнанні грошових вимог кредитора є
законними та обґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, оскаржувані
судові рішення підлягають залишенню
без змін, як такі, що відповідають
нормам чинного законодавства.

З урахуванням наведеного та керуючись
ст. 23 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", ст. ст. 1115 - 1117,
1119 - 11111 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області залишити
без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 14.01.2014 та
постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
13.02.2014 у справі № 904/7733/13 залишити без
змін.

Головуючий
Б.М. Поляков

Судді
В.М. Коваленко

О.Є. Короткевич