ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
У Х В А Л А

27.03.2014 справа № 908/2761/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів Марченко О.А.
Зубченко І.В., Татенко В.М.

розглянувши апеляційну скаргу
Садового товариства "Сілікатчик", м.
Запоріжжя на рішення господарського
суду Запорізької області від
24.01.2014р.(повний текст підписано
29.01.2014р.)у справі№908/2761/13(суддя
Давиденко І.В.) за позовомКомунального
підприємства "Водоканал", м.
Запоріжжя до відповідача Садового
товариства "Сілікатчик", м. Запоріжжя
простягнення 9266,11 грн. В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 24.01.2014 року у
справі №908/2761/13 позовні вимоги
Комунального підприємства "Водоканал",
м. Запоріжжя до Садового товариства
"Сілікатчик", м. Запоріжжя про стягнення
9266,11 грн. -задоволені у повному обсязі.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Садове товариство "Сілікатчик", м.
Запоріжжя звернулось до Донецького
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою на рішення
господарського суду Запорізької
області від 24.01.2014р. у справі №908/2761/13 та
клопотанням про поновлення
пропущеного процесуального строку.

Розглянувши матеріали апеляційної
скарги та додані до неї документи,
судом встановлено наступне:

У відповідності до положень ст.93
Господарського процесуального кодексу
України апеляційна скарга подається на
рішення місцевого господарського суду
протягом десяти днів, а на ухвалу
місцевого господарського суду -
протягом п`яти днів з дня їх оголошення
місцевим господарським судом. У разі
якщо в судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, зазначений строк
обчислюється з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до статті 84
Господарського процесуального кодексу
України. Апеляційний господарський суд
постановляє рішення про повернення
апеляційної скарги у випадках, якщо
вона подана після закінчення строків,
установлених цією статтею, і суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку, та
незалежно від поважності причини
пропуску цього строку - у разі, якщо
апеляційна скарга подана прокурором,
органом державної влади, органом
місцевого самоврядування після спливу
одного року з дня оголошення
оскаржуваного судового рішення.

Клопотання чи заява про відновлення
процесуального строку повинні містити
роз`яснення причин пропуску і підстави,
з яких заявник вважає ці причини
поважними, також повинні бути
зазначені докази того, що здійснити
відповідні процесуальні дії у
визначений строк у заявника не було
можливості.

Виходячи з того, що повний текст
рішення у справі №908/2761/13 підписано
29.01.2014р., строк для подання апеляційної
скарги на рішення господарського суду
Запорізької області від 24.01.2014р. у
справі №908/2761/13 сплив 10.02.2014р.

Наразі, скаржник звернувся з
апеляційною скаргою на рішення
господарського суду Запорізької
області від 24.01.2014р. у справі №908/2761/13
18.03.2014р., про що свідчить штамп
канцелярії господарського суду
Запорізької області.

Тобто, виходячи з приписів ст.93
Господарського процесуального кодексу
України, строк на звернення з
апеляційною скаргою на рішення
господарського суду Запорізької
області від 24.01.2014р. у справі №908/2761/13
пропущено.

Згідно зі ст. 53 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд може відновити
пропущений строк в разі наявності
поважних причин пропуску цього строку.
Виходячи зі змісту вказаної статті,
поважними причинами пропуску
процесуального строку визнаються лише
такі обставини, які є об'єктивно
непереборними, незалежними від
волевиявлення сторони та пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для вчинення процесуальної
дії. Тому при зверненні із клопотанням
сторона повинна роз'яснити причини
пропуску і підстави, з яких вона вважає
ці причини поважними. У клопотанні
треба доцільно навести докази того, що
здійснити відповідні процесуальні дії
у визначений строк у заявника не було
можливості.

В обґрунтування клопотання про
поновлення пропущеного процесуального
строку апелянт зазначає, що не був
обізнаний про наявність ухвали
господарського суду Запорізької
області від 19.12.2013р. про поновлення
провадження по справі та призначення
розгляду справи на 24.01.2014р.; не був
присутній у судовому засіданні при
оголошенні рішення 24.01.2014р. Оскільки
рішення господарського суду отримано
відповідачем у березні, тому після
ознайомлення з матеріалами справи
13.03.2014р. ним підготовлено апеляційну
скаргу, що й стало підставою порушення
строків на звернення з апеляційною
скаргою.

Розглянувши подане клопотання, колегія
суддів Донецького апеляційного
господарського суду України вважає, що
воно не підлягає задоволенню, а строк
для подання апеляційної скарги -
відновленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.64 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала про відкриття провадження у
справі надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
належним чином.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації -адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Зазначеної правової позиції
дотримується Вищий господарський суд
України у постанови пленуму № 18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції".

Згідно ч.2 п.2. ст.104 Господарського
процесуального кодексу України
порушення норм процесуального права є
в будь-якому випадку підставою для
скасування рішення місцевого
господарського суду, якщо справу
розглянуто господарським судом за
відсутністю будь-якої із сторін, не
повідомленої належним чином про місце
засідання суду.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено, що у відповідності до
штампів канцелярії господарського
суду Запорізької області вся
кореспонденція щодо розгляду справи
№908/2761/13 направлялась відповідачу
рекомендованими листами за адресою:
69104, м.Запоріжжя, вул. Очаківська,8, яка
вказана безпосередньо відповідачем у
договорі і позивачем у позовній заяві
та за адресою, зазначеною випискою з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців,
копія якої знаходиться в матеріалах
справи №908/2761/13.

Проте, рекомендована кореспонденція
про направлення господарським судом
ухвали про поновлення провадження у
справі повернута відправнику у зв'язку
з закінченням терміну зберігання, про
що свідчить поштовий конверт, наявний в
матеріалах справи.

Виходячи з чого, колегія суддів
доходить висновку про відсутність
порушення норм процесуального права
господарським судом щодо належного
повідомлення відповідача. Вказане
навпаки свідчить про відсутність
наміру відповідача отримати вказане
поштове відправлення.

Також, у наданому клопотанні, апелянт
посилається на те, що не був присутній у
судовому засіданні 24.01.2014р. під час
оголошення рішення господарського
суду Запорізької області у справі
№908/2761/13 та отримав зазначене рішення у
березні 2014р.

Однак, доводи відповідача не є
переконливими, оскільки в матеріалах
справи міститься поштове повідомлення
про направлення господарським судом
04.02.2014р. на адресу відповідача рішення
господарського суду Запорізької
області та отримання представником
відповідача зазначеного рішення
27.02.2014р.

Таким чином, не зважаючи на отримання
апелянтом оскаржуваного рішення
27.02.2014р., апеляційна скарга подана
останнім лише 18.03.2014р., тобто майже
через місяць після того, як відповідачу
стало відомо про наявність рішення
господарського суду від 24.01.2014р. у
справі №908/2761/13.

В свою чергу, скаржником не доведено, що
причини пропуску процесуального
строку є об'єктивно непереборними,
незалежними від волевиявлення сторони
та пов'язані з істотними перешкодами чи
труднощами для останнього, оскільки
апелянтом не представлно будь - яких
доказів в обґрунтування цих причин.

Наразі, вищевикладене свідчить про те,
що наведені скаржником обставини мали
виключно суб'єктивний характер.

З огляду на те, що дотримання строків,
встановлених Господарським
процесуальним кодексом є обов'язковим
як для суду, так і для сторін у справі,
колегія суддів вважає, що скаржник не
довів поважність причини пропуску
строку на апеляційне оскарження,
оскільки не дотримання апелянтом вимог
Господарського процесуального кодексу
України не є поважною причиною з огляду
на приписи частини першої статті 53
Господарського процесуального кодексу
України

Інших причин пропуску строку на
апеляційне оскарження скаржником
наведено не було.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що лише факт
подання стороною клопотання про
відновлення строку не кореспондується
з автоматичним обов'язком суду
відновити цей строк, оскільки
клопотання про відновлення строку для
подання апеляційної скарги повинно
містити, як зазначено вище,
обґрунтування поважності причин
пропуску цього строку.

Поряд з цим, відновлення пропущеного
процесуального строку є правом суду,
яким останній користується виходячи із
поважності причин пропуску строку, які
в даному випадку не вбачаються за
відсутності обставин, які об'єктивно
перешкоджали скаржнику реалізувати
своє право на подання апеляційної
скарги протягом законодавчо
встановленого терміну.

Отже, можливість подання апеляційної
скарги на рішення господарського суду
Запорізької області від 24.01.2014р.
залежала виключно від волевиявлення
самого скаржника, а тому підстав для
відновлення пропущеного
процесуального строку у даному випадку
колегія суддів не вбачає.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
не визнає причини пропуску
процесуального строку поважними, тому
залишає клопотання про відновлення
строку без задоволення.

Згідно п.4 ст. 97 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційна скарга не приймається до
розгляду і повертається апеляційним
господарським судом, якщо скаргу
подано після закінчення строку,
встановленого для її подання, без
клопотання про поновлення цього строку
або таке клопотання відхилено, у
зв'язку з чим апеляційна скарга
підлягає поверненню заявнику.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 94
Господарського процесуального кодексу
України, необхідною умовою прийняття
апеляційної скарги до розгляду є
додані до скарги докази сплати
судового збору.

Згідно ч.1 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір"від 08.07.2011р. № 3674-VI (набрав
чинності з 01.11.2011р.), судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Частиною 2 зазначеної статті визначені
ставки судового збору, зокрема, за
подання позовної заяви майнового
характеру-2% ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат, та за подання позовної
заяви немайнового характеру - 1 розмір
мінімальної заробітної плати. В свою
чергу, за подання до господарського
суду апеляційної скарги на рішення
суду щодо розгляду позовної заяви
немайнового характеру, заявник повинен
сплатити 50% ставки, що підлягає сплаті
під час подання позову.

Як встановлено судом, скаржником до
апеляційної скарги додана квитанція
№6553.55.1 від 18.03.2014р., згідно з якою
судовий збір сплачено у сумі
860грн.00коп., що є меншим від
встановленого законом розміру.

Тобто, скаржником до апеляційної
скарги не надано доказів сплати
судового збору у встановленому
розмірі.

Згідно п. 3 ст. 97 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційна скарга не приймається до
розгляду і повертається апеляційним
господарським судом, якщо до скарги не
додано документів, що підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

Окрім зазначеного, апеляційний
господарський суд звертає увагу
скаржника на те, що додані ним до
апеляційної скарги документи належним
чином не засвідчені, що є порушенням
приписів ст. 36 Господарського
процесуального кодексу України.

З огляду на викладене та керуючись ст.
ст. 53, 86, 93, п. п. 3, 4 ст.97 Господарського
процесуального кодексу України,
Донецький апеляційний господарський
суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Садовому товариству
"Сілікатчик", м. Запоріжжя у задоволенні
клопотання про відновлення
пропущеного процесуального строку на
апеляційне оскарження рішення
господарського суду Запорізької
області від 24.01.2014р. по справі №908/2761/13.

Апеляційну скаргу Садового товариства
"Сілікатчик", м. Запоріжжя на рішення
господарського суду Запорізької
області від 24.01.2014р. у справі №908/2761/13
повернути заявнику, а справу №908/2761/13
господарському суду Запорізької
області.

Додаток: (тільки для Садового
товариства "Сілікатчик", вул.
Очаківська, 8, м. Запоріжжя, 69104)
-апеляційна скарга б/н від 17.03.2014р. з
додатками згідно опису, всього на 8 арк.,
поштовий конверт.

Головуючий О.А. Марченко

Судді:
І.В. Зубченко

В.М.Татенко