ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.14
Справа № 5008/580/2012

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого -судді
Галушко Н.А.

суддів
Гриців В.М.

Орищин Г.В.

розгянув заяву приватного торгово -
виробничого підприємства „Коруна", м.
Ужгород б/н від 26.02.2014 року про перегляд
за нововиявленими обставинами
постанови Львівського апеляційного
господарського суду від 20.12.2012р.

у справі № 5008/580/12

за позовом Прокурора міста Ужгорода в
інтересах держави в особі Ужгородської
міської ради, м. Ужгород

до відповідача 1 : Департаменту
міського господарства Ужгородської
міської ради, м. Ужгород

до відповідача -2: Приватного торгово -
виробничого підприємства „Коруна", м.
Ужгород

до відповідача -3: ОСОБА_2, с. Тересва

за участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на стороні позивача:

- Управління регіонального розвитку,
містобудування та архітектури
Закарпатської облдержадміністрації, м.
Ужгород

- Управління культури
Закарпатської облдержадміністрації, м.
Ужгород

про визнання недійсним договору
купівлі продажу та патенту, визнання
недійсним договору оренди нежитлових
приміщень та зобов'язання орендаря
звільнити об'єкт оренди

За участю представників сторін:

від позивача: не з»явився

від відповідача 1: Німенко
А.С.-представник

від відповідача 2: Пайда
О.М.-представник

від третіх осіб: не з»явились

Права та обов'язки представникам
сторін відповідно до ст. ст. 20, 22 ГПК
України роз'яснено.

В судовому засіданні здійснювалась
фіксація судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, в порядку ст. 81-1 ГПК України.

В судовому засіданні 25.03.2014р. ПТВП
"Коруна" заявлено відвід суддям Галушко
Н.А., Орищин Г.В.

Ухвалою від 25.03.2014р. у задоволенні заяви
ПТВП "Коруна" про відвід суддів Галушко
Н.А. та Орищин Г.В. відмовлено за
безпідставністю.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 20.12.2012р. у
справі № 5008/580/12 апеляційну скаргу
Ужгородської міської ради задоволено;
скасовано рішення господарського суду
Закарпатської області від 03.10.2012 року у
справі №5008/580/2012, постановлено нове
рішення, яким позов прокурора міста
Ужгорода в інтересах держави в особі
Ужгородської міської ради задоволено;
визнано недійсним договір
купівлі-продажу №13 від 06.08.1997 року
права на патент, укладений між гр.
ОСОБА_2 та Ужгородською міською радою, в
особі Фонду комунального майна
Ужгородської міської ради повністю;
визнано недійсним патент НОМЕР_1
виданий 11.09.1998 року Фондом комунального
майна Ужгородської міської ради на
право оренди будівель (споруд,
приміщень) за адресою: АДРЕСА_1
повністю; визнано недійсним договір
оренди нежитлових приміщень №6/265 від
11.03.1999 року, укладений між Ужгородською
міською радою, в особі Фонду
приватизації та управління майном та
приватним торгово-виробничим
підприємством "Коруна" з усіма
додатковими угодами повністю; виселено
ПТВП "Коруна" (, м. Ужгород,
пл. Театральна, 5-7) із нежитлових
приміщень площею 3897,5 кв.м.,
розташованих у АДРЕСА_1

Постановою Вищого господарського суду
України від 09.04.2013р. постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 20.12.2012 року
залишено без змін, касаційні скарги
ОСОБА_2, АДРЕСА_2, приватного
торгово-виробничого підприємства
"Коруна", м. Ужгород залишено без
задоволення.

ПТВП „Коруна" подано заяву
б/н від 26.02.2014 року про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
Львівського апеляційного
господарського суду від 20.12.2012р., в якій
просить переглянути судове рішення за
нововиявленими обставинами та
скасувати постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
20.12.2012р., рішення господарського суду
Закарпатської області від 03.10.2012р. у
справі №5008/580/12 залишити без змін,
посилаючись на те, що постанова
Львівського апеляційного
господарського суду у даній справі від
20.12.2012 року підлягає перегляду за
нововиявленими обставинами, оскільки
існують істотні для справи обставини,
що не були і не могли бути відомі
заявнику.

Зокрема, заявник
посилається на те, що приймаючи
постанову від 20.12.2012р. однією з підстав
скасування рішення господарського
суду Закарпатської області від 03.10.2012
року судовою колегією зазначено, що
протягом 1996 - 2002 років правом на надання
погоджуючих дозволів Ужгородській
міській раді чи уповноваженим органам
на передачу в користування іншим
особам будівель і споруд, які віднесені
до пам»ятки архітектури та
містобудування місцевого значення за
адресою: АДРЕСА_1 було наділено
Управління регіонального розвитку,
містобудування та архітектури
Закарпатської обласної державної
адміністрації, оскільки до основних
завдань управління відносились
організація у межах своїх повноважень,
охорона, облік, використання й
реставрація пам»яток архітектури і
містобудування. Однак ніби-то в
архівних матеріалах Управління
регіонального розвитку,
містобудування та архітектури
Закарпатської обласної державної
адміністрації були відсутні відомості
щодо надання такого дозволу на
передачу в користування іншим особам
пом»ятки архітектури та
містобудування місцевого значення за
адресою: АДРЕСА_1.

Заявник зазначає, що 12.02.2014 року в
порядку інформування супровідним
листом від ОСОБА_5 (колишнього
директора ПП «Коруна») підприємством
отримано схему реконструкції та
добудови приміщень, які розташовані за
адресою: АДРЕСА_1, схему паспортних
оздоблень фасадів пом»ятки
архітектури готелю-ресторану «Корона»,
схему заміни вітражів 1-го поверху
головного фасаду будівлі по АДРЕСА_1 та
схему проекту влаштування офісу в
орендованому приміщенні по АДРЕСА_1,
які знаходились в архівах колишнього
директора ПП «Коруна» ОСОБА_5.

На думку заявника, даними схемами
підтверджується факт, що на момент
укладення договору купівлі-продажу №13
від 06.08.1997 року патенту на право оренди
приміщення пл.3 897,5 кв.м за адресою:
АДРЕСА_1 укладеного між ОСОБА_2 та
Фондом комунального майна
Ужгородської міської ради народних
депутатів, були наявні всі документи
дозвільного характеру, зокрема і
погодження Головного Управління
містобудування та архітектури
Закарпатської обласної державної
адміністрації щодо надання дозволу
Ужгородській міській раді чи
уповноваженим органам на передачу в
користування іншим особам будівель і
споруд, які віднесені до пам»ятки
архітектури та містобудування
місцевого значення за адресою: АДРЕСА_1

Отже, з огляду на викладене,
заявник зазначає, що вищенаведені
докази, отримані супровідним листом
від гр.. ОСОБА_5, слід розглядати як
нововиявлені обставини, оскільки вони
існували на час розгляду справи по
суті, однак не могли бути відомі ПП
«Коруна» на час такого розгляду, а
дослідження їх мало б наслідком
прийняття іншого судового рішення, ніж
те, яке було прийнято раніше.

Департамент міського господарства
Ужгородської міської ради у поясненні
на заяву про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
Львівського апеляційного
господарського суду від 20.12.2012р.
просить відмовити у задоволенні
вищезазначеної заяви, залишити
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 20.12.0212 року без
змін.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд апеляційної інстанції
встановив наступне:

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 20.12.2012р. у
справі № 5008/580/12 апеляційну скаргу
Ужгородської міської ради задоволено;
скасовано рішення господарського суду
Закарпатської області від 03.10.2012 року у
справі №5008/580/2012, постановлено нове
рішення, яким позов прокурора міста
Ужгород в інтересах держави в особі
Ужгородської міської ради задоволено;
визнано недійсним договір
купівлі-продажу №13 від 06.08.1997 року
права на патент, укладений між гр.
ОСОБА_2 та Ужгородською міською радою в
особі Фонду комунального майна
Ужгородської міської ради повністю;
визнано недійсним патент НОМЕР_1
виданий 11.09.1998 року Фондом комунального
майна Ужгородської міської ради на
право оренди будівель (споруд,
приміщень) за адресою: АДРЕСА_1
повністю; визнано недійсним договір
оренди нежитлових приміщень №6/265 від
11.03.1999 року, укладений між Ужгородською
міською радою в особі Фонду
приватизації та управління майном та
приватним торгово-виробничим
підприємством "Коруна" з усіма
додатковими угодами повністю; виселено
ПТВП "Коруна" (, АДРЕСА_1) із
нежитлових приміщень площею 3897,5 кв.м.,
розташованих у АДРЕСА_1

Приймаючи постанову від 20.12.2012 року у
даній справі, Львівський апеляційний
господарський суд виходив з
наступного.

Відповідно до ст.. 5 Закону УРСР "Про
охорону і використання пам'яток
історії та культури" продаж, дарування
або інше відчуження пам'яток історії та
культури допускається з обов'язковим
попереднім повідомленням державних
органів охорони пам'яток.

Відповідно до ст. 21 Закону УРСР, будинки
і споруди, віднесені до пам'яток
історії та культури, надаються в
користування державним, кооперативним,
іншим громадським підприємствам,
організаціям, установам, а також іншим
організаціям і особам виконавчими
комітетами обласних, міських (міст
республіканського підпорядкування)
Рад народних депутатів за погодженням
з спеціально уповноваженими
державними органами охорони пам 'яток.

Протягом 1996-2002 років правом надавати
такий дозвіл було наділено управління
містобудування та архітектури
Закарпатської ОДА, оскільки до
основних завдань управління
відносилася організація у межах своїх
повноважень охорона, облік,
використання й реставрація пам'яток
архітектури і містобудування згідно
Положення про управління від 12.03.1996
року.

З прийняттям у 2000 році Закону України
"Про охорону культурної
спадщини"втратив чинність Закон УРСР
"Про охорону і використання пам'яток
історії та культури".

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про
охорону культурної спадщини"Об'єкти
культурної спадщини, що є пам'ятками(за
винятком пам'яток, відчуження або
передача яких обмежується
законодавчими актами України) можуть
бути відчужені, а також передані
власником або уповноваженим ним
органом у володіння, користування чи
управління іншій юридичній або
фізичній особі за наявності погодження
відповідного органу охорони
культурної спадщини.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 30.03.2002 року №446
"Про утворення Державної служби
охорони культурної спадщини", на
підставі розпорядження голови
Закарпатської ОДА від 11.07.2003 року №328
"Про затвердження Положення про
Державну службу охорони культурної
спадщини"була утворена служба охорони
культурної спадщини Закарпатської ОДА,
яка проіснувала до 2005 року.

У зв'язку з ліквідацією даної служби
охорони культурної спадщини, з 2005 року
по теперішній час функції охорони
культурної спадщини на території
Закарпатської області виконує
управління культури Закарпатської ОДА.

Згідно письмових пояснень Управління
культури Закарпатської
облдержадміністрації, у архівних
матеріалах управління культури
Закарпатської ОДА за період з 1996-2012
роки відсутні відомості щодо надання
дозволу Ужгородській міській раді чи
її уповноваженим органам на передачу в
користування іншим особам пам'ятки
архітектури та містобудування за
адресою: АДРЕСА_1

На виконання ст. 25 Закону України "Про
охорону культурної спадщини", дійсно у
2011 році за участі орендаря, ПП "Коруна"
було укладено охоронні договори №№79, 80
з метою встановлення належного
використання пам'ятки. Жодних дозволів
на передачу у користування даного
об'єкту культурної спадщини не
видавалось управлінням культури
Закарпатської ОДА у 2011 році, а власник
пам'ятки, Ужгородська міська рада не
зверталась по отримання такого дозволу
в порядку законодавства про дозвільну
систему у сфері господарської
діяльності.

Судом також встановлено, що 18.06.1985 р.
рішенням виконавчого комітету
Закарпатської обласної ради "Про
затвердження додаткового списку
пам'яток архітектури місцевого
значення по Закарпатській
області"будівлю за адресою АДРЕСА_1 -
готель "Верховина", включено в список
пам'яток архітектури місцевого
значення.

Однак, всупереч вищенаведеному Фондом
комунального майна Ужгородської
міської ради укладено Договір №13
купівлі-продажу патенту на право
оренди приміщень у АДРЕСА_1, площею 3897,5
кв.м. без погодження спеціально
уповноваженого державного органу
охорони пам'яток - управління
містобудування та архітектури
Закарпатської ОДА. Надалі з
вищевказаним порушеннями, Фондом
виданий Патент НОМЕР_1 від 11.09.1998р., яким
передбачено майнове право ОСОБА_2 на
укладення договору оренди
приміщення-пам'ятки архітектури
місцевого значення по АДРЕСА_1

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" цей Закон регулює організаційні
відносини, пов'язані з передачею в
оренду майна державних підприємств та
організацій, підприємств, заснованих
на майні, що належить Автономній
Республіці Крим або перебуває у
комунальній власності (далі -
підприємства), їх структурних
підрозділів; майнові відносини між
орендодавцями та орендарями щодо
господарського використання
державного майна, майна, що належить
Автономній Республіці Крим або
перебуває у комунальній власності.

Відповідно до Положення про патент на
право оренди будівель (споруд,
приміщень), затверджено Наказом ФДМ №90
від 31.01.1995р., патент на право оренди
будівель (споруд,приміщень) (далі -
патент) дає його власнику виключне
право на укладання договору оренди
будівель( споруд, приміщень). При
перепродажу патенту власником іншій
особі загальний строк дії патенту не
змінюється. Новий власник патенту стає
правонаступником договору оренди на
нежитлове приміщення (будівлю).

Згідно п. 5.2 Положення при переході
права власності на нежитлове
приміщення до іншої особи договір
оренди зберігає силу для нового
власника нежитлового приміщення, якщо
інше не було передбачене особливими
умовами надання патенту.

Отже, судова колегія зазначила, що
всупереч вимогам законодавства,
11.03.1999р. між Фондом приватизації та
управління майном міста та ПТВП
"Коруна" укладено Договір №6/265 оренди
нежитлового приміщення за адресою
АДРЕСА_1, площею 3882 кв.м., для
використання під заклади громадського
харчування, оптову і роздрібну
торгівлю, виробництво, юридичні
послуги, засоби інформації, громадські
організації, охорону здоров'я. Термін
дії договору з 01.02.1998р. до 01.02.2047р. Цим
Договором №6/265 від 11.03.1999 року змінено
цільове призначення приміщення,
оскільки останнє можна було
використовувати лише як продовольчий
магазин, ресторан, пивний бар, готель.

ПТВП „Коруна" подано заяву
б/н від 26.02.2014 року про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
Львівського апеляційного
господарського суду від 20.12.2012р., в
якому просить переглянути судове
рішення за нововиявленими обставинами
та скасувати постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
20.12.2012р., рішення господарського суду
Закарпатської області від 03.10.2012р. у
справі №5008/580/12 залишити без змін,
посилаючись на те, що постанова
Львівського апеляційного
господарського суду у даній справі від
20.12.2012 року підлягає перегляду за
нововиявленими обставинами, оскільки
документи, які отримані заявником в
порядку інформування супровідним
листом від ОСОБА_5 (колишнього
директора ПП «Коруна») , а саме: схему
реконструкції та добудови приміщень,
які розташовані за адресою: АДРЕСА_1,
схему паспортних оздоблень фасадів
пом»ятки архітектури готелю-ресторану
«Корона», схему заміни вітражів 1-го
поверху головного фасаду будівлі по
АДРЕСА_1 та схему проекту влаштування
офісу в орендованому приміщенні по
АДРЕСА_1, які знаходились в архівах
колишнього директора ПП «Коруна»
ОСОБА_5, слід розглядати як
нововиявлені обставини, оскільки вони
існували на час розгляду справи по
суті, однак не могли бути відомі ПП
«Коруна» на час такого розгляду.

Відповідно до статті 112 ГПК України
господарський суд може переглянути
прийняте ним судове рішення, яке
набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами, що мають
істотне значення для справи і не могли
бути відомі заявникові.

Відповідно до п.2, 5 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №17 від 26.12.2011р. «Про деякі
питання практики перегляду рішень,
ухвал, постанов за нововиявленими
обставинами» до нововиявлених
обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору або розгляду справи про
банкрутство. Необхідними ознаками
існування нововиявлених обставин є
одночасна наявність таких трьох умов:
по-перше, їх існування на час розгляду
справи, по-друге, те, що ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи, по-третє, істотність
даних обставин для розгляду справи
(тобто коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними, що
в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу
судового рішення. Ці обставини мають
бути належним чином засвідчені, тобто
підтверджені належними і допустимими
доказами.

Не може вважатися нововиявленою
обставина, яка ґрунтується на
переоцінці тих доказів, які вже
оцінювалися господарським судом у
процесі розгляду справи.

Необхідно чітко розрізняти поняття
нововиявленої обставини (як факту) і
нового доказу (як підтвердження факту);
так, не можуть вважатися такими
обставинами подані учасником судового
процесу листи, накладні, розрахунки,
акти тощо, які за своєю правовою
природою є саме новими доказами.

Не можуть вважатися нововиявленими
обставини, що встановлюються на
підставі доказів, які не були своєчасно
подані сторонами чи прокурором. У разі
подання таких доказів у процесі
перегляду судового рішення за
правилами розділу XIII ГПК господарський
суд має винести ухвалу про залишення
судового рішення без зміни. В той же час
заінтересована сторона не позбавлена
права оскаржити судове рішення в
апеляційному порядку з дотриманням
вимог ГПК, зокрема, статті 101 цього
Кодексу.

Господарський суд вправі змінити або
скасувати судове рішення за
нововиявленими обставинами лише за
умови, що ці обставини впливають на
юридичну оцінку обставин, здійснену
судом у судовому рішенні, що
переглядається.

Проаналізувавши подані докази,
обставини та підстави прийняття
Львівським апеляційним господарським
судом постанови від 20.12.2012 року, колегія
суддів прийшла до висновку про
відсутність підстав для задоволення
заяви про перегляд постанови за
нововиявленими обставинами, оскільки
обставини, на які посилається заявник,
не є такими, що могли б бути підставою
для скасування судового рішення за
нововиявленими обставинами., оскільки
подані копії документів та відображені
в них обставини існували на момент
розгляду справи судами попередніх
інстанцій, проте заявником не було
вжито заходів в розумінні ст.33 ГПК
України для подання належних та
допустимих доказів. Окрім того, з
матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_5 у якості директора підприємства
та представника третьої особи ОСОБА_2
брав участь у розгляді справи по суті у
суді першої інстанції (довіреність №913
від 09.09.2012р. (том І а.с.91), знайомився з
матеріалами справи (том І а.с.90), був
присутній в судовому засіданні 03.10.2012р,
а отже не був позбавлений права подати
належні та допустимі докази в
підтвердження своєї правової позиції
щодо предмету позовних вимог.

Окрім того, судова колегія зазначає, що
документи, на які посилається заявник
як на нововиявлені обставини, а саме:

схема реконструкції та добудови
приміщень, які розташовані за адресою:
АДРЕСА_1,

схема паспортних оздоблень фасадів
пам»ятки архітектури готелю-ресторану
«Корона»,

схема заміни вітражів 1-го поверху
головного фасаду будівлі по АДРЕСА_1 ;

схема проекту влаштування офісу в
орендованому приміщенні по АДРЕСА_1,

не можуть бути доказами факту
погодження управлінням архітектури та
містобудування Закарпатської ОДА у
період з 1997-1999р.р. передачі у
користування будівлі на АДРЕСА_1, а
також доказом звернення Ужгородської
міської ради чи її уповноваженого
виконавчого органу з управління
комунальним майном про отримання
такого дозволу в порядку законодавства
про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона покликається як на підставу своїх
вимог та заперечень. Заявником не
подано судовій колегії доказів, які
стали б підставою для задоволення
заяви ПТВП „Коруна", м. Ужгород б/н від
26.02.2014 року про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
Львівського апеляційного
господарського суду від 20.12.2012р.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.
112, 114 Господарського процесуального
кодексу України,

Львівський апеляційний господарський
суд У Х В А Л И В:

1.Заяву приватного торгово -
виробничого підприємства „Коруна", м.
Ужгород б/н від 26.02.2014 року про перегляд
за нововиявленими обставинами
постанови Львівського апеляційного
господарського суду від 20.12.2012р.
залишити без задоволення.

2.Постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 20.12.2012 у справі
№ 5008/580/2012 залишити без змін.

3.Ухвала набирає законної сили з дня її
прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

4.Справу направити у господарський суд
Закарпатської області.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 31.03.2014р.

Головуючий-суддя
Галушко Н.А.

Суддя
Гриців В.М.

Суддя
Орищин Г.В.