м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/986/14 12.03.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Власівський
мірошник" Харківської області

до Аграрного фонду м. Києва

про стягнення боргу, ціна позову 1409989,29
грн.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача: Овчаренко І.А.,

від відповідача: Козій І.П.

СУТЬ СПОРУ :

у січні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Власівський
мірошник" звернулося в суд з указаним
позовом.

Позивач зазначав, що всупереч умов
укладеного між ним та відповідачем
договору складського зберігання зерна
№ 369/11 від 26 грудня 2011 р. останній
частково оплатив надані йому протягом
грудня 2011-листопада 2013 року послуги
складського зберігання зерна
заборгувавши 1409989,29 грн.

З цих підстав просив задовольнити
позов, стягнувши з відповідача на свою
користь суму боргу, а понесені по
справі господарські витрати покласти
на відповідача.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач відзив на позовну заяву не
подав, його представник у судовому
засіданні проти позову заперечував,
посилаючись на безпідставність
заявлених вимог.

Суд вважає можливим розглянути справу
відповідно до вимог ст. 75 ГПК України за
наявними в ній матеріалами, що містять
достатньо відомостей про права і
взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлено, що 26 грудня 2011 р. між
сторонами у справі укладений договір
складського зберігання зерна № 369/11, за
умовами якого позивач зобов'язався
зберігати передане йому відповідачем
зерно пшениці, жита, ячменю, кукурудзи,
гречки, а останній - відшкодувати
витрати позивача по зберіганню зерна
на умовах договору. Строк виконання
відповідачем зобов'язання з
відшкодування витрат на зберігання
договором не встановлений.

Згідно умов п. 5.3 договору розмір
відшкодування витрат на зберігання
складає 17,50 грн. за тонну на місяць.

Відповідно до умов п. 5.4 договору
відповідач відшкодовує витрати із
зберігання зерна з моменту передачі
зерна відповідача на зберігання
позивачу на підставі актів
відшкодування витрат.

Строк зберігання зерна згідно умов п. 8.1
договору встановлений до пред'явлення
вимоги відповідачем.

Строк дії договору відповідно до умов
п. 9.1 договору встановлений з моменту
його підписання до 31 грудня 2011 р., але у
будь-якому разі до повного виконання
сторонами своїх зобов'язань у повному
обсязі.

Згодом додатковим договором від 26
грудня 2011 р. сторони у справі вносили
зміни в указаний договір, змінили слова
у договорі "відшкодування витрат" на
слова "розрахунки за надані послуги",
продовжили дію договору до 31 грудня 2012
р.

Вказані обставини підтверджуються
поясненнями представників сторін,
наявними у матеріалах справи копіями
вищевказаного договору, додаткового
договору.

Частково поясненнями позивача і
відповідача, складськими квитанціями
на зерно АФ № 034676 від 28 грудня 2011 р., АФ
№ 387363 від 7 лютого 2013 р., АФ № 387400 від 21
червня 2013 р., актами виконаних робіт за
січень 2012 - січень 2013 років, частково
актом звірки взаємних розрахунків
станом на 30 листопада 2013 р.
стверджується факт надання позивачем
відповідачу протягом грудня
2011-листопада 2013 року послуг зі
зберігання зерна вартістю 3838254,58 грн., а
також оплати відповідачем вказаних
послуг у розмірі 2429704,34 грн.

Позивач безпідставно нарахував плату
за договором з розрахунку зберігання
зерна у грудні 2011 р. 4 календарні дні.

Як вбачається зі складської квитанції
зерно на зберігання за спірним
договором було передане відповідачем
позивачу 28 грудня 2011 р. Таким чином,
виходячи з вимог ст. 253 ЦК України
фактично у грудні 2011 року зерно
зберігалося 3 дні.

Тому доводи позивача щодо більшої
вартості послуг є необгрунтованими.

Доказів належної оплати за договором
суду не надано.

За таких обставин, враховуючи, що
відповідач у семиденний строк з дня
пред'явлення йому вимоги № 1013 від 19
грудня 2013 р. оплату за договором не
провів, з нього на користь позивача
відповідно до вимог ст.ст. 530, 622 ЦК
України підлягає стягненню 1408550,24 грн.
боргу (3838254,58-2429704,34).

Вимоги про стягнення 1439,05 грн. вартості
послуг зберігання зерна нарахованих за
28 грудня 2011 р. задоволенню не
підлягають, оскільки у вказаний день
відповідач лише прийняв товар на
зберігання, а нараховувати плату за
зберігання мав право лише з наступного
дня після одержання товару.

Оскільки позов задоволено частково,
понесені по справі господарські
витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК
України слід покласти на обидві
сторони пропорційно розміру
задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України,
суд

В И Р І Ш И В :

позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Власівський
мірошник" Харківської області
задовольнити частково.

Стягнути з Аграрного фонду (01001, м. Київ,
вул. Грінченка, 1, код 33642855) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Власівський
мірошник" (63258, Харківська область,
Нововодолазький район, сел. Палатки,
вул. Визволення, 1, код 34895,24 грн.
боргу, 28171 грн. витрат по оплаті
судового збору.

У позові в іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва
П.І.Паламар