ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2014 р.
Справа № 926/82/14

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

головуючого-судді
Якімець Г.Г.,

суддів
Данко Л.С.,

Дякович О.В.,

при секретарі судового засідання
Олійник І.О.,

за участю представників:

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
Комунального підприємства
"Чернівціводоканал", вих.№06/17 від 07.03.2014
року

на рішення господарського суду
Чернівецької області від 25.02.2014 року
(підписане 27.02.2014 року), суддя
Скрипничук І.В.

у справі № 926/82/14

за позовом Комунального підприємства
"Чернівціводоканал", м. Чернівці

до відповідача Комунального житлового
ремонтно-експлуатаційного
підприємства №17, м. Чернівці

про стягнення заборгованості - 54499,65
грн.

в с т а н о в и в :

Рішенням господарського суду
Чернівецької області від 25.02.2014 року по
справі №926/82/14 у задоволенні позову
Комунального підприємства
"Чернівціводоканал" до відповідача
Комунального житлового
ремонтно-експлуатаційного
підприємства №17 про стягнення
заборгованості - 54499,65 грн. відмовлено
повністю.

Суд у рішенні, посилаючись на ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про
питну воду та питне водопостачання»,
відсутність у Договорі №17/01 від 09.01.2013
року положень, за якими виконавець
зобов'язаний сплачувати виробнику
різницю, яка виникла між показниками
загальнобудинкових лічильників та
сумарних показників спожитої води та
відсутності документального
підтвердження заявленої суми до
стягнення, дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, Комунальне підприємство
"Чернівціводоканал" подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення господарського суду
Чернівецької області від 25.02.2014 року по
справі №926/82/14 та прийняти нове, яким
позовні вимоги задоволити в повному
обсязі, вказуючи на порушення норм
матеріального права. Зокрема, не
заперечує факту відсутності в Договорі
№17/01 від 09.01.2013 року пункту з вимогою
оплати виробнику різниці, яка виникла
між показниками загальнобудинкових
лічильників та сумарними показниками
спожитої води, однак, зазначає, що до
договору постачання енергетичними та
іншими ресурсами через приєднану
мережу застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж,
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено законом або не
випливає з суті відносин сторін та
підлягає оплаті у порядку та розмірі,
визначеному ст.ст.632, 691 ЦК України.

26.03.2014 року від відповідача на адресу
суду надійшов відзив на апеляційну
скаргу, в якому останній просить
залишити рішення господарського суду
Чернівецької області від 25.02.2014 року у
справі №926/82/14 без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення. При цьому
зазначає, що послуги КЖРЕП №17, як
виконавцем, згідно з умов Договору
здійснюються на безоплатній основі, а
обов'язок оплати у виконавця виникає у
випадках, передбачених ч.10 п.3.4.
Договору. Однак, актами обстеження
будинкових водопровідних мереж в
листападі 2013 року підтверджується, що
витоків в мережах не виявлено, а
самовільного приєднання до мереж - не
втановлено.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, хоча належним чином були
повідомлені про дату, час та місце
судового засідання, що підтверджується
повідомленнями про вручення поштових
відправлень (арк. справи 85, 86). Поряд з
цим, слід зазначити, що явка
представників сторін обов'язковою не
визнавалась.

Враховуючи наведене вище, колегія
суддів Львівського апеляційного
господарського суду вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
представників сторін.

Суд, розглянувши доводи апеляційної
скарги та дослідивши наявні докази по
справі, вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного:

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, 09.01.2013 року між
Комунальним підприємством
«Чернівціводоканал» (надалі - Виробник)
та КЖРЕП №17 (надалі - Виконавець)
укладено Договір №17/01 про надання
послуг з централізованого
водопостачання холодної води та
централізованого водовідведення
житлових будинків.

Перелік житлових будинків, які
обслуговуються КЖРЕП №17 подані в
додатку №1, що є невід'ємною частиною
Договору (п. 2.2).

Відповідно до пункту 3.2. Договору,
Виробник зобов'язаний надавати послуги
централізованого водопостачання та
централізованого водовідведення -
цілодобово до точки розмежування
послуг, а саме: з водопостачання -
зовнішній зріз фундаменту будинку або
споруди; з водовідведення - контрольний
колодязь на каналізаційному випуску з
будинку або споруди, а у випадку
відсутності контрольного колодязя на
випуску водовідведення - місце
приєднання каналізаційного випуску до
вуличної мережі, за винятком випадків,
передбачених чинним законодавством
України.

Згідно з пунктом 3.4 Договору,
Виконавець зобов'язаний вносити
Виробнику плату за воду, яка
використовується на поливання дворів,
вулиць, зелених насаджень, газонів, при
будинкових територій, прибирання
громадських і дворових туалетів тощо,
відповідно до показів засобів обліку
води або норм водоспоживання. Вразі
виявлення самовільного приєднання до
водопровідних мереж для проведення
поливу, Виробник виконує розрахунок
витрат води відповідно до п.п.3.3, 3.4
Правил користування системи
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України №190, а Виконавець зобов'язаний
його оплатити.

Частиною 5 п. 3.2. Договору, виробник
зобов'язується надавати представників
для зняття показників
загальнобудинкових засобів обліку за
окремо погодженим графіком, а
виконавець згідно з частиною 7 п.3.4
зобов'язується забезпечувати
присутність представників для зняття
показників загальнобудинкових
приладів обліку згідно попередньо
погодженого графіку.

Нарахування плати відповідачу, згідно
Договору, здійснюється на підставі
тарифів, визначених постановою
Національної комісії, що здійснює
регулювання у сфері комунальних послуг
№96 від 10.02.2012 року.

18.12.2013 року позивачем на адресу
відповідача була надіслана претензія з
вимогою оплатити об'єм поставленої
води та відведених стоків відповідно
до Договору, на яку відповідачем 09.01.2014
року надіслано відповідь про
відхилення вимог. У даному
повідомленні про результати розгляду
претензії, відповідач ствердив, що
різниця в показниках лічильників
виникла внаслідок необлікованих
витрат води через недостатню
чутливість квартирних засобів обліку
споживачів. Крім того, зазначив, що
КЖРЕП №17 не використовує воду для
власних потреб, не є споживачем послуг
КП «Чернівціводоканал», не проводить
повірку та зняття показників
квартирних лічильників, ведення
особових рахунків та збір платежів від
абонентів.

Місцевим господарським судом
встановлено, що позивачем безпідставно
нараховано відповідачу кошти в сумі
54499,65 грн., у зв'язку з тим, що у
встановленому законом порядку не
подано належних і допустимих доказів,
які б підтверджували правомірність
заявленого позову.

Судова колегія погоджується з
висновками місцевого господарського
суду з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються
Цивільним кодексом України,
Господарським кодексом України,
Господарським процесуальним кодексом
України, Законом України „Про питну
воду та питне водопостачання" від 10.01.2002
року № 2918-Ш (далі - Закон України № 2918),
Правилами надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 21.07.2005 року № 630,
Правилами користування системами
централізованого комунального
водопостачання і водовідведення у
населених пунктах України»,
затверджених наказом Міністерства по
питання житлово-комунального
господарства України №190 від 27.06.2008
року, Методикою розроблення
технологічних нормативів використання
питної води житлово-експлуатаційними
підприємствами і організаціями",
затвердженою наказом Мінжитлокомгоспу
України від 14.05.2008 року №126,
зареєстрованою в Мін'юсті України
30.05.2008 року за № 479/15170.

Зобов'язання згідно із ст.ст. 11, 509
Цивільного кодексу України, ст.174
Господарського кодексу України
виникають, зокрема, з договору.

Відповідно до ст.19 Закону України №2918
послуги з питного водопостачання
надаються споживачам підприємством
питного водопостачання на підставі
договору з підприємствами, установами
або організаціями, у повному
господарському віданні або
оперативному управлінні яких
перебуває житловий фонд і до
обов»язків яких належить надання
споживачам послуг з питного
водопостачання та водовідведення.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Стаття 193 Господарського кодексу
України передбачає, суб'єкти
господарювання та учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст.526
Цивільного кодексу України. Так,
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а у
разі відсутності таких умов і вимог
згідно звичаїв ділового обігу або
іншим вимогам, які звичайно ставляться.

В свою чергу, ч.1 ст.530 Цивільного
кодексу України встановлює, якщо в
зобов'язанні встановлений строк (дата)
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (дату).

При цьому, приписи ч.7 ст.193
Господарського кодексу України та ст.
525 Цивільного кодексу України
встановлюють загальне правило щодо
заборони односторонньої відмови від
зобов'язання або односторонньої зміни
його умов, що кореспондується із
вимогами ст.629 Цивільного кодексу
України щодо обов'язковості договору
для виконання сторонами.

Відповідно до п. 4 ст.129 Конституції
України, ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи, а за загальним правилом
тягар доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини.

Обставини, викладені в позовній заяві
та апеляційній скарзі, в порядку,
встановленому Господарським
процесуальним кодексом України, не
доведені та не підтверджені
документально.

Згідно з умовами договору, відповідач
зобов'язався здійснювати
техобслуговування
внутрішньо-будинкових мереж та
устаткування, як це передбачено
Правилами утримання житлових будинків
та прибудинкової території.

Відповідно до частини 10 п. 3.4. Договору
відповідач вносить позивачу плату лише
за воду, яка використовується на
поливання дворів, зелених насаджень,
газонів, при будинкових територій,
прибирання громадських і дворових
туалетів, тощо відповідно до показів
засобів обліку води або норм
водоспоживання. Вразі виявлення
самовільного приєднання до
водопровідних мереж для проведення
поливу, Виробник виконує розрахунок
витрат води відповідно до п.п. 3.3, 3.4
Правил користування системами
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України № 190, а Виконавець зобов'язаний
його оплатити.

В матеріалах справи містяться акти
обстеження загальнобудинкових
водопровідних мереж (арк. справи 51-56) за
спірний період, в яких зафіксовано, що
витоків води із загально будинкових
мереж водопостачання, які могли б
привести до не облікованого витоку
води, не зареєстровано. Також не
виявлено у листопаді 2013 року
самовільного приєднання до
водопровідних мереж у технічних
підвалах житлових будинків.
Внутрішньобудинкові мережі
водопостачання та водовідведення
знаходяться у задовільному стані, воду
для власних потреб (полива, миття
під'їздів, промивки трубопроводів)
згідно договору від 09.01.2013 року
відповідач не використовує.

Оскільки Договір №17/01 від 09.01.2013 року не
містить вимог щодо оплати відповідачем
вартості різниці, яка виникла між
показниками загальнобудинкових
лічильників та сумарними показниками
спожитої води, а позивачем не надано
доказів на підтвердження обставин, на
які він покликається як на підставу
своїх вимог, судова колегія
погоджується з висновками місцевого
господарського суду про відсутність
правових підстав щодо задоволення
позовних вимог.

Щодо доводів скаржника про те, що
вимоги до відповідача про стягнення
заборгованості пред'являлись як до
виконавця послуг з централізованого
водопостачання та водовідведення, а не
як до споживача цих послуг, судова
колегія зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги», виробник -
суб'єкт господарювання, який виробляє
або створює житлово-комунвльні послуги
(КП «Чернівціводоканал»), а виконавець -
суб'єкт господарювання, предметом
діяльності якого є надання
житлово-комунальної послуги споживачу
відповідно до умов договору (КРЕП № 17).

Згідно з п.4 ч.1 ст.7 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги» до
повноважень органів місцевого
самоврядування у сфері
житлово-комунальних послуг належить
визначення виконавця
житлово-комунальних послуг.

Як зазначає скаржник, пунктом 1 Рішення
Виконавчого комітету Чернівецької
міської ради №543/17 «Про визначення
виконавців послуг з централізованого
постачання холодної води та
централізованого водовідведення у
житлових будинках міста Чернівці та
визнання таким, що втратив чинність
пункт рішення виконкому №517/14 від 23.08.2011
року», виконавцями послуг з
централізованого водопостачання
холодної води та централізованого
водовідведення до житлових будинків
міста Чернівці визначено виробника цих
послуг - КП «Чернівціводоканал».
Пунктом 2 вищевказаного рішення
виконавцями послуг з централізованого
постачання холодної води та
централізованого водовідведення у
житлових будинках комунальної
власності міста визначено серед інших
КРЕП № 17.

Учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг, відповідно
до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»
є: власник, споживач, виконавець,
виробник.

Водночас, згідно з п.11 Правил надання
послуг по централізованому опаленню,
постачанню холодної води та
водовідведення", затверджених
постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року
встановлено, що у разі встановлення
будинкових засобів обліку води у
багатоквартирному будинку, де окремі
квартири обладнані квартирними
засобами обліку, споживач, який не має
квартирних засобів обліку, оплачує
послуги згідно з показаннями
будинкових засобів обліку, не
враховуючи витрати води виконавця,
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, які є власниками або
орендарями приміщень у цьому будинку,
та сумарних витрат води за показаннями
усіх квартирних засобів обліку.
Різниця розподіляється між
споживачами, які не мають квартирних
засобів обліку, пропорційно кількості
мешканців квартири в разі відсутності
витоків із загальнобудинкової мережі,
що підтверджується актом обстеження,
який складається виконавцем у
присутності не менш як двох мешканців
будинку.

За наявності витоків із
загальнобудинкової мережі споживачі,
які не мають квартирних засобів обліку,
оплачують послуги з холодного,
гарячого водопостачання та
водовідведення за встановленими
нормативами (нормами) за місяць, у якому
ці витоки виявлено.

Отже, право розподілу між споживачами,
які не мають квартирних засобів обліку,
всього об'єму різниці води згідно з
абзацом першим п. 11 зазначених Правил,
надане саме виконавцеві послуг.

Як було зазначено вище, відповідач не є
споживачем послуг КП
«Чернівціводоканал». Відтак, правових
підстав для стягнення з відповідача
різниці у сумі, яка виникла між
показниками загальнобудинкових
лічильників та сумарними показниками
спожитої води, у зв'язку із відсутністю
документального підтвердження витрати
об'ємів води, спожитої споживачами -
юридичними та фізичними особами, які
мають лічильники, на дату зняття
показників, відсутності жодних вимог у
Договорі, де б відповідач
зобов'язувався сплачувати таку різницю
та наявності в матеріалах справи актів
обстеження загальнобудинкових
водопровідних мереж, в яких
зафіксовано відсутність
недолікованого витоку води та
самовільного приєднання до
водопровідних мереж у технічних
підвалах житлових будинків, наявності
окремого договору у відповідача на
постачання холодної води в
адміністративні приміщення немає.

За таких обставин, суд вважає, що при
прийнятті оскаржуваного рішення
господарський суд повно і всебічно
перевірив всі обставини справи, дав
належну правову оцінку зібраним у
справі доказам та прийняв законне і
обґрунтоване рішення.

Доводи скаржника про скасування
рішення місцевого суду є
безпідставними.

Рішення місцевого суду прийняте у
відповідності з вимогами діючого
законодавства, а тому підстав для його
скасування апеляційний суд не вбачає.

Судовий збір за подання апеляційної
скарги на рішення господарського суду,
в порядку ст.49 ГПК України покладається
на скаржника.

Керуючись ст.ст.101, 102, 103, 105 ГПК України,
суд,

постановив:

Рішення господарського суду
Чернівецької області від 25.02.2014 року по
справі №926/82/14 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Комунального
підприємства "Чернівціводоканал» - без
задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий
господарський суд.

Повну постанову складено 01.04.2014 року.

Головуючий-суддя:
Якімець Г.Г.

Судді:
Данко Л.С.

Дякович О.В.