ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2014 р.
Справа № 18/043-10

Розглянувши матеріали справи за
позовом Державної податкової
інспекції у Вишгородському районі, м.
Вишгород

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська
будівельно-монтажна компанія», с.
Вороньків

та Димерської сільської ради, смт.
Димер

за участю третьої особи
Сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Димерський», смт. Димер

про скасування рішення

Судя А.Ю.Кошик

За участю представників сторін:

Позивача - Домантович А.А.

Відповідача - Ланг А.Л.

Відповідача2 - не з'явився

3-ї особи - не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду
Київської області знаходиться справа
№18/043-10 за позовом Державної
податкової інспекції у Вишгородському
районі (далі - позивач) до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українська будівельно-монтажна
компанія» (далі - відповідач 1)
Димерської сільської ради (далі -
відповідач 2) за участю третьої особи
Сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Димерський» про
скасування рішення Димерської
сільської ради «Про оформлення права
власності» № 17 від 19.03.2009 року.

Провадження у справі №18/043-10 порушено
відповідно до ухвали суду від 23.03.2010
року та призначено справу до розгляду
на 15.04.2010 року.

Ухвалою суду від 22.05.2010 року
провадження у справі №18/043-10 зупинено
до вирішення пов'язаної з нею справи
Київського окружного
адміністративного суду №
2а-8764/09/1070 за адміністративним позовом
ДПІ у Вишгородському районі Київської
області до СВК «Димерський» та ТОВ
«Українська будівельно-монтажна
компанія» про стягнення майна та
коштів, отриманих за нікчемною угодою.
Зобов'язано сторони повідомити
господарський суд про результати
вирішення справи Київського окружного
адміністративного суду № 2а-8764/09/1070.

До господарського суду від позивача у
справі - Державної податкової
інспекції у Вишгородському районі
надійшло клопотання про поновлення
провадження у справі №18/043-10, оскільки
справу № 2а-8764/09/1070 вже розглянуто. До
зазначено клопотання позивачем додано
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 10.02.2011 року.

Таким чином, обставини, що зумовили
зупинення провадження у справі
відпали, тому провадження у справі №
18/043-10 підлягає поновленню.

Провадження у справі № 18/043-10 було
поновлено ухвалою від 12.02.2014 року та
призначено справу до розгляду на 13.03.2014
року.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін та дослідивши надані ними
докази, судом встановлено наступне.

Державна податкова інспекція у
Вишгородському районі Київської
області звернулась до ТОВ «Українська
будівельно-монтажна компанія» та
Димерської селищної ради
Вишгородського району Київської
області з позовом про скасування
рішення «Про оформлення права
власності» № 17 від 19.03.2008 року.

Як вбачається з викладених у позові
обставин, Державною податковою
інспекцією у Вишгородському районі у
зв'язку з тим, що в результаті
проведених заходів, спрямованих на
збереження активів, які перебувають у
податковій заставі було встановлено,
що Сільськогосподарський виробничий
кооператив «Димерський» (відповідач),
зареєстрований Вишгородською
райдержадміністрацією 28.04.2000 року за
№0250. З 09.09.2001 року все рухоме та
нерухоме майно СВК «Димерський» було
внесено в податкову заставу до
Державного реєстру заставного майна.

Згідно з п.п.8.6.1 п.8.6 ст.8 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» платник
податків, активи якого перебувають у
податковій заставі, здійснює вільне
розпорядження ними, за винятком
операцій, що підлягають письмовому
узгодженню з податковим органом, а саме
купівлі чи продажу, інших видів
відчуження або оренди (лізингу)
нерухомого та рухомого майна, майнових
чи немайнових прав, за винятком майна,
майнових та немайнових прав, що
використовується у підприємницькій
діяльності платника податків (інших
видах діяльності, які за умовами
оподаткування прирівнюються до
підприємницької), а саме готової
продукції, товарів і товарних запасів,
робіт та послуг за кошти за цінами, що
не є меншими за звичайні.

В той же час, 19.12.2003 року головою СВК
«Димерський» гр. Шак М.В. було укладено
договір №127 з ТОВ «Українська
будівельно-монтажна компанія» про
дольову участь в будівництві житлового
будинку за адресою: Київська обл.,
Вишгородський район, смт. Димер, вул.
Бударіна, 6, згідно якого 90% житлового
фонду у вказаному будинку переходить
до ТОВ «Українська будівельно-монтажна
компанія», а 10% до СВК «Димерський».

21.07.2004 року укладено додаток № 1 до
договору № 127, в якому СВК «Димерський»
продає свою дольову частку ТОВ
«Українська будівельно-монтажна
компанія» за ціною 30000 грн. В свою чергу
ТОВ «Українська будівельно-монтажна
компанія» перерахувало на СВК
«Димерський» кошти в сумі в сумі 25000
грн.

25.06.2004 року головою СВК «Димерський»
гр.Шак М.В. підписано акт
прийому-передачі з ТОВ «Українська
будівельно-монтажна компанія», згідно
якого СВК «Димерський» передає ТОВ
«Українська будівельно-монтажна
компанія» 12 квартир загальною площею
813,2 кв.м. за адресою: Київська обл.,
Вишгородський район, смт.Димер,
вул.Бударіна, 6.

11.12.2007 року було складено акт Державної
приймальної комісії про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта на СВК «Димерський».

Позивач зазначив, що не зважаючи на
факт знаходження зазначеного майна в
податковій заставі, 10.01.2008 року
Виконавчий комітет Димерської
селищної ради виніс рішення №1 щодо
оформлення права власності на квартири
№? 1-12 по вул.Бударіна, 6 в смт. Димер за
ТОВ «Українська будівельно-монтажна
компанія».

Враховуючи вказані вище обставини,
голова СВК «Димерський» звернувся з
листом до Димерської селищної ради з
проханням відмінити зазначене вище
рішення. На виконання зазначеного
листа, рішенням Димерської селищної
ради №63 від 24.07.2008 року було скасовано
рішення виконавчого комітету
Димерської селищної ради №1 від 10.01.2008
року «Щодо оформлення права власності
на квартири №? 1-12 по вул.Бударіна, 6 в
смт. Димер» у зв'язку з надходженням
листа СВК Димерський, у якому було
повідомлено, що зазначені квартири
перебувають в податковій заставі.

Не зважаючи на вказані обставини
рішенням Димерської селищної ради №17
від 19.03.2009 року право власності на
зазначені квартири було повторно
оформлено за ТОВ «Українська
будівельно-монтажна компанія».

При цьому, сторони правочину вчиняючи
дії щодо незаконного відчуження
житлового будинку за адресою: Київська
обл., Вишгородський район, смт.Димер,
вул. Бударіна, 6, були обізнані щодо
внесення останнього до податкової
застави.

Про зазначені обставини свідчить лист
ТОВ «Українська будівельно-монтажна
компанія» №117 від 04.10.2008 року до ДПІ у
Вишгородському районі, в якому остання
просить зняти податкову заставу з
житлового будинку за адресою: Київська
обл., Вишгородський район, смт. Димер,
вул. Бударіна, 6, та гарантує погашення
податкового боргу. Разом з тим, ДПІ у
Вишгородському районі листом
№5379/10/24-040/134 від 27.11.2008 року повідомила,
що зняття застави з вищезазначеного
житлового будинку можливе за умови
повного погашення податкового боргу.

Крім того, Державна податкова
інспекція у Вишгородському районі
неодноразово повідомляла і Димерську
селищну раду і Вишгородське бюро
технічної інвентаризації (лист
№1354/10/24-040/134 від 25.03.2009 року) щодо
перебування житлового будинку за
адресою: Київська обл., Вишгородський
район, смт.Димер, вул.Бударіна, 6 в
податковій заставі. Також, квартири №?
1-5 по вул.Бударіна, 6 в смт.Димер описані,
згідно з Актом опису активів,
самостійно визначених платником
податків для продажу №1 від 25.03.2008 року,
який підписаний головою правління СВК
«Димерський» та скріплений печаткою.

Таким чином, позивач вважає, що договір
про дольову участь в будівництві
житлового будинку за №127 від 19.12.2003
року, є таким, що укладений з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави
й суспільства, а посадові особи
Димерської селищної ради усвідомлюючи
протиправність своїх дій прийняли
рішення №17 від 19.03.2009 року, яким право
власності на зазначені квартири було
повторно оформлено за ТОВ «Українська
будівельно-монтажна компанія».

Не зважаючи на неможливість оформлення
право власності на зазначений вище
житловий будинок за ТОВ «Українська
будівельно-монтажна компанія»,
посадовими особами Вишгородського
бюро технічної інвентаризації 25.05.2009
року було видано ТОВ «Українська
будівельно-монтажна компанія»
свідоцтво про право власності на 12
квартирний житловий будинок по
вул.Бударіна, 6б в смт.Димер,
Вишгородського району, Київської
області.

Крім того, у відповідності до дозволу
на виконання будівельних робіт №212/07
від 23.10.2007 року та Акту державної
приймальної комісії про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта від 11.12.2007 року житлового
будинку по вул.Бударіна, 6 в смт.Димер
Вишгородського району Київської
області, право власності на зазначений
житловий будинок мало СВК
«Димерський», що підтверджується
заявами останнього до Димерської
селищної ради Вишгородського району
Київської області №272 від 18.07.2008 року,
№377 від 20.11.2008 року, №68 від 22.05.2009 року
про реєстрацію права власності на
житловий будинок по вул. Бударіна, 6 в
смт. Димер Вишгородського району,
Київської області.

Відповідач 1 проти позову заперечував,
зазначив, що спірне рішення «Про
оформлення права власності» № 17 від
19.03.2008 року було винесене за
клопотанням ТОВ «Українська
будівельно-монтажна компанія» на
підставі договору «Про дольову участь
у будівництві житлових будинків» від
19.12.2003 року № 127, відповідно до умов
якого ТОВ «Українська
будівельно-монтажна компанія»
побудувало житловий 12-ти квартирний
будинок по вулиці Бударіна 6.

В результаті будівництва було створено
нове майно - квартири у житловому
будинку, які відповідно до умов
договору та приписів ч. 1 ст. 331
Цивільного кодексу України було набуто
у власність ТОВ «Українська-будівельно
монтажна компанія», оскільки квартири
було побудовано відповідно до умов
договору за кошти ТОВ
«Українська-будівельно монтажна
компанія», що підтверджується
матеріалами справи.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 331
Цивільного кодексу України право
власності на нову річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Таким чином, позивач не має
ніякого відношення до новоствореного
майна (квартир) та відповідно до
прийнятого рішення стосовно цього
майна.

Рішення «Про оформлення права
власності» № 17 від 19.03.2008 року не
порушує прав та законних інтересів
позивача, тому у позивача відсутні
підстави для звернення до суду з
позовом.

Також, відповідач 1 зазначає, що ні
квартири, ні сам житловий будинок, не
були внесені позивачем до Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна, що підтверджується
залученими до матеріалів справи
копіями нотаріальних витягів,
позивачем не спростовано.

Відповідно до п. 1. 17 ст. 1 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
податкова застава - спосіб
забезпечення податкового зобов'язання
платника податків, не погашеного у
строк. Податкова застава виникає в силу
закону. У силу податкової застави орган
стягнення має право в разі невиконання
забезпеченого податковою заставою
податкового зобов'язання одержати
задоволення з вартості заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами у порядку, встановленому
законом. Пріоритет заставодержателя на
задоволення вимог із заставленого
майна встановлюється відповідно до
закону.

Таким чином, податкова застава
являється обмеженням речових прав на
нерухоме майно (обтяженням нерухомого
майна) та відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 4
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» підлягала
обов'язковій державній реєстрації.
Однак, як підтверджується матеріалами
справи, ні квартири, ні сам житловий
будинок, не були внесені позивачем до
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна.

В ході розгляду справи було з'ясовано,
що спірне рішення було винесене на
підставі договору «Про дольову участь
у будівництві житлових будинків» від
19.12.2003 року № 127, який
оскаржувався в матеріалах справи
Київського окружного
адміністративного суду №2а-8764/09/10701 з
тих підстав, що СВК «Димерський» не мав
права укладати з ТОВ «Українська
будівельно-монтажна компанія» договір
«Про дольову участь у будівництві
житлових будинків» від 19.12.2003 року № 127
у зв'язку зі знаходженням майна у
податковій заставі.

У зв'язку з чим, ухвалою від 22.05.2010 року
провадження у справі №18/043-10 було
зупинено до вирішення пов'язаної з нею
справи Київського окружного
адміністративного суду №2а-8764/09/10701 за
адміністративним позовом ДПІ у
Вишгородському районі Київської
області до СВК «Димерський» та ТОВ
«Українська будівельно-монтажна
компанія» про стягнення на користь
держави майна та коштів, одержаних за
нікчемною угодою.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 10.06.2010 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 10.02.2011 року у справі №2а-1166/10/1070, у
позові ДПІ у Вишгородському районі про
стягнення з ТОВ «Українська
будівельно-монтажна компанія» на
користь держави майна, отриманого за
договором про дольову участь у
будівництві житлового будинку №127 від
19.12.2003 року, а також стягнення з СВК
«Димерський» на користь держави 10 000
грн., отриманих за цим же договором,
відмовлено повністю.

Судові рішення мотивовані тим, що ДПІ у
Вишгородському районі не надало
доказів направлення СВК «Димерський»
податкових вимог та доказів
обізнаності СВК «Димерський» на день
укладення договору №127 від 19.12.2003 року,
що будівля гуртожитку внесена до
податкової застави. Крім цього,
посилаючись на рішення
Конституційного Суду України від 24.03.2005
року №2-рп/2005р, яким визнано
неконституційним п.8.2.2 п.8.2 ст.8 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язання платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» в частині поширення
податкової застави на будь-які види
активів платника податків без
урахування суми його податкового
боргу, Київський окружний
адміністративний суд встановив, що
вартість усіх активів КСП «Димерський»
складала більше 14 млн. грн., а
податковий борг СВК «Димерський» - лише
35 380 грн. Тобто, вартість активів
суттєво перевищувала розмір
податкового боргу, балансова вартість
гуртожитку складала 13 940,59 грн., іншим
майном, окрім гуртожитку, СВК
«Димерський» не розпорядився.

Крім цього, суди встановили порушення
ДПІ у Вишгородському районі строку
звернення до суду, передбаченого ст.250
Господарського кодексу України.

Таким чином, в межах адміністративної
справи №2а-1166/10/1070 було спростовано
обставини, які свідчать про
незаконність спірного рішення
Димерської селищної ради №17 від 19.03.2009
року «Про оформлення права власності».

Крім того, Димерська селищна рада
самостійно ініціювала скасування
спірного рішення, у зв'язку з чим, 27.08.2012
року на дев'ятнадцятій сесії шостого
скликання Димерської селищної ради
було прийнято рішення №386-19-УІ, яким
скасовано рішення виконавчого
комітету Димерської селищної ради «Про
оформлення права власності» №17 від
19.03.2009 року.

Однак, рішенням Господарського суду
Київської області від 05.11.2012 року у
справі №17/098-12, яке набрало чинності та
не скасовано, визнано недійсним
рішення Димерської селищної ради «Про
скасування рішення виконавчого
комітету селищної ради» №386-19- VI від
27.08.2012 року.

За наслідками розгляду спору судом
було встановлено, що ТОВ «Українська
будівельно-монтажна компанія»
правомірно набуло у власність 12
квартир по вул. Бударіна, 6 в смт. Димер
Вишгородського району Київської
області, рішення Виконавчого комітету
Димерської селищної ради «Про
оформлення права власності» №17 від
19.03.2009 року, яким вирішено оформити
право власності на 12 квартир по вул.
Бударіна, 6 в смт. Димер повністю
виконано, що підтверджується Витягами
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно та Свідоцтвами про
право власності на нерухоме майно,
протягом 2009-2011 років ТОВ «Українська
будівельно-монтажна компанія»
реалізувало своє право власності
шляхом продажу фізичним особам квартир
№6,8 та 11, що підтверджується договорами
купівлі-продажу.

Встановлений Господарським судом
Київської області в межах справи
№17/098-12 факту правомірності набуття ТОВ
«Українська будівельно-монтажна
компанія» права власності на 12 квартир
по вул. Бударіна, 6 в смт. Димер
Вишгородського району Київської
області на підставі рішення
Виконавчого комітету Димерської
селищної ради «Про оформлення права
власності» №17 від 19.03.2009 року, згідно
ст.35 Господарського процесуального
кодексу України є встановленим, та не
потребує доведення знов при вирішенні
інших спорів, за участю ТОВ «Українська
будівельно-монтажна компанія» та
Димерської селищної ради.

Крім того, суд звертає увагу, що функції
та повноваження органів державної
податкової служби на день подання
позову були регламентовані нормами
Закону України «Про державну податкову
службу в Україні». Згідно з п. 11 ст.10
цього Закону (в редакції станом на
01.01.2010 року) органи державної
податкової служби мають право
звертатися до судових органів з
позовами до підприємств, установ,
організацій та громадян про визнання
угод недійсними і стягнення в доход
держави коштів, одержаних ними за
такими угодами, а в інших випадках -
коштів, одержаних без установлених
законом підстав, а також про стягнення
заборгованості перед бюджетом і
державними цільовими фондами за
рахунок їх майна.

Згадані вище судові рішення у справі
№2а-1166/10/1070 свідчать про те, що ДПІ у
Вишгородському районі скористалось
своїм правом на звернення до суду з
позовом про стягнення в дохід держави
коштів та майна, одержаних за нікчемною
угодою. Тобто, позивач реалізував своє
право на звернення до суду у
передбачений законом спосіб.

В той же час, чинне у відповідний період
законодавство не надає органам
державної податкової служби
повноважень на звернення до суду з
позовами про скасування рішень органів
місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог і заперечень.

Таким чином, позовні вимоги не доведені
та не обґрунтовані, відповідачами
заперечені та спростовані, тому не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 33, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Суддя
Кошик А.Ю.

дата підписання 25.03.2014 р.