ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.03.14р. Справа № 904/38/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Богдан-Лізинг",
м. Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Конкорт", м.
Дніпропетровськ

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сімпрес", м.
Сімферополь

про розірвання договору та про
зобов`язання повернення майна

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

Від позивача: Любчик У.В., дов. № 54 від
19.06.2013 року, представник;

Від відповідача: не з'явився;

Від третьої особи: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Богдан-Лізинг"
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом
про розірвання договору про заміну
боржника № 1 від 23.12.2011 року у
зобов'язаннях за договором фінансового
лізингу та про зобов'язання повернути
майно, а саме:

- ескаватор МТЗ-82.1.26.40.42 ланцюговий
ЭЦУ-150 з ланцюгом 270А, 2009 року випуску,
номер шасі - 010116;

- ескаватор МТЗ - 82.1.26.40.42 ланцюговий ЭЦУ
з ланцюгом 270А, 2009 року випуску, номер
шасі - 010370.

Відповідач та третя особа на стороні
відповідача відзив на позовну заяву не
надали, представники останніх в судове
засідання не з'явились.

11.03.14 р. в судовому засіданні оголошені
вступна та резолютивна частини рішення
(ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника позивача,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2011 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
„Богдан-Лізинг" (Позивач), Товариством
з обмеженою відповідальністю „Сім
прес" (третя особа) та Товариством з
обмеженою відповідальністю „Конкорт"
(Відповідач) було укладено договір про
заміну боржника № 1 у зобов'язаннях за
Договором фінансового лізингу №
044-10/АВТ від 10.07.2010 року, за Додатковим
договором № 1 від 15.06.2010 р. (далі -
Договір), відповідно до якого сторони
узгодили викласти статті 1-13 Договору
фінансового лізингу № 044-10/АВТ від
10.06.2010 року та Додаткового договору № 1
від 15.06.2010 р. до Договору фінансового
лізингу в наступній редакції:

1.1. Предметом Договору фінансового
лізингу є надання Лізингодавцем в
платне володіння та користування на
умовах фінансового лізингу
Лізингоодержувачу майно згідно
специфікацій для власного
користування Лізингоодержувача на
визначений строк, за умови оплати
останнім періодичних лізингових
платежів.

Приписами ч. 1 ст. 806 ЦК України
встановлено, що за договором лізингу
одна сторона (лізингодавець) передає
або зобов'язується передати другій
стороні (лізингоодержувачеві) у
користування майно, що належить
лізингодавцю на праві власності і було
набуте ним без попередньої
домовленості із лізингоодержувачем
(прямий лізинг), або майно, спеціально
придбане лізингодавцем у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов (непрямий лізинг),
на певний строк і за встановлену плату
(лізингові платежі).

Відповідно до п. 3.2. Договору,
приймання-передача Предмету лізингу у
фінансовий лізинг оформляється шляхом
складання Акту приймання-передачі
Предмету лізингу до Договору.

На виконання умов договору, позивач
передав, а відповідач прийняв предмет
лізингу у користування, що
підтверджується актом
приймання-передачі предмету лізингу
від 23.12.2011 року. ( а.с. 24)

Строк користування предметом лізингу
становить до 02 липня 2013 року. (п. 1.3.)

Відповідно до підпункту 21. п. 4.1.
Договору, Лізингоодержувач
зобов'язаний своєчасно та у повному
обсязі сплачувати Лізингодавцю
лізингові платежі відповідно до
Графіку сплати лізингових платежів та
на умовах Договору фінансового
лізингу.

Всі лізингові платежі за Договором
здійснюються в національній валюті
України (гривні) шляхом перерахування
грошових коштів на поточний рахунок
Лізингодавця.

Лізингодавець за 3 (три) робочі дні до
закінчення кожного поточного
разрахункового періоду виставляє
Лізингоодержувачу рахунок на оплату
лізингового платежу за поточний
розрахунковий період з урахуванням
Положень Договору. (підпункт 2.2., 2.3. п.
4.1.)

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту, або інших вимог, що звичайно
ставляться.

В п. 1 Договору про заміну боржника № 1
від 23.12.2011 року сторони узгодили, що в
порядку та на умовах, визначених
Договором про заміну Боржника,
Первісний Боржник - Товариство з
обмеженою відповідальністю „Сімпрес"
переводить свій борг на Нового
боржника - на Товариство з обмеженою
відповідальністю „Конкорт", внаслідок
чого Новий Боржник заміняє Первісного
Боржника, як зобов'язану сторону у
Договорі та Додатковому договорі № 1,
укладених між Первісним боржником -
Товариством з обмеженою
відповідальністю „Сімпрес"
(Лізингоодержувач) і Кредитором -
Товариством з обмеженою
відповідальністю „Богдан-Лізинг"
(Лізингодавець).

Згідно зі статтею 520 ЦК України боржник
у зобов'язанні може бути замінений
іншою особою (переведення боргу) лише
за згодою кредитора, якщо інше не
передбачено законом.

В п. 2 Договору сторони узгодили, що з
моменту укладення Договору про заміну
Боржника Новий Боржник здійснює
замість Первісного Боржника усі
обов'язки Лізингоодержувача у повному
обсязі за Договором, до повного
виконання усіх зобов'язань. Кредитором
залишається Товариство з обмеженою
відповідальністю „Богдан-Лізинг".

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем обов'язку щодо своєчасної
сплати лізингових платежів в сумі 131 080,
33 грн., вважаючи вказані обставини
істотним порушенням умов договору про
заміну боржника № 1 від 23.12.2011 року, у
зв'язку з чим, останній просить його
розірвати на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК
України, та зобов'язати ТОВ „Конкорт"
повернути предмет лізингу.

Вимоги позивача задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного.

Умовами спірного договору сторони
передбачили право Лізингодавця
(позивача) відмовитися від договору, а
предмет лізингу повернути на підставі
виконавчого напису нотаріуса, у
випадку коли Лізингоодержувач не
сплатив лізинговий платіж (частово або
у повному обсязі) та прострочення
сплати становить більше 30 (тридцяти )
календарних днів, з дня настання строку
платежу, встановленого в графіку
сплати лізингових платежів (п.7.3).

Отже, невнесення відповідачем
лізингових платежів, дає позивачеві
право в односторонньому порядку
відмовитись від договору.

Частиною 3 статті 651 ЦК України
встановлено, що у разі односторонньої
відмови від договору у повному обсязі
або частково, якщо право на таку
відмову встановлено договором або
законом, договір є відповідно
розірваним або зміненим.

Доказів, які б свідчили про
реалізацію права на односторонню
відмову від договору, позивач не надав.

Частиною 2 ст. 652 ЦК України встановлено,
якщо сторони не досягли згоди щодо
приведення договору у відповідність з
обставинами, які істотно змінились, або
щодо його розірвання, договір може бути
розірваний, а з підстав, встановлених
частиною четвертою цієї статті, -
змінений за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони
виходили з того, що така зміна обставин
не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами,
які заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися;

3) виконання договору порушило б
співвідношення майнових інтересів
сторін і позбавило б заінтересовану
сторону того, на що вона розраховувала
при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

Отже, розірвання договору в судовому
порядку може бути здійснено у випадку,
коли сторони не досягли згоди щодо його
розірвання, а також закон пов'язує
можливість розірвання договору
безпосередньо не з наявністю істотної
зміни обставин, а з наявністю чотирьох
умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України,
при істотній зміні обставин, наявність
яких, відповідно до статтей 32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, позивач не довів.

З огляду на викладене у суду відсутні
підстави як для задоволення вимог щодо
розірвання договору у судовому
порядку, так і відносно зобов'язання
відповідача повернути предмет лізингу.

Керуючись ст.ст. 512, 514, 520, 526, 651, 652, 806
Цивільного кодексу України, ст.ст. 32, 33,
49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Суддя І.Ф. Мельниченко

Повне рішення складено: 18.03.14 р.