ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

03 квітня 2014 року Справа № 24/142-б Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Полякова Б.М., - головуючого (доповідач
у справі), Коваленка В.М., Короткевича
О.Є.,розглянувши касаційну скаргу гр.
Вороніної З.Т., м. Київна ухвалувід
15.01.2014 Київського апеляційного
господарського суду у справі№ 24/142-б
господарського суду м. Києвапро
банкрутствовідкритого акціонерного
товариства "Радикал", м. Київкеруючий
санацієюСтадник Д.В. голова комітету
кредиторів товариство з обмеженою
відповідальністю "МАГ", м. Кіровоград

ВСТАНОВИВ :

Подана 03.03.2014 гр. Вороніною З.Т., (далі -
заявник) касаційна скарга на ухвалу
Київського апеляційного
господарського суду від 15.01.2014 у справі
№ 24/142-б не може бути розглянута Вищим
господарським судом України, оскільки
не відповідає вимогам розділу ХІІ1
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) з наступних
підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113
Господарського процесуального кодексу
України касаційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
судом, якщо до скарги не додано
документів, що підтверджують сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Підпунктом 8 пункту 2 частини 2 статті 4
Закону України "Про судовий збір"
визначено розмір ставки судового збору
з апеляційних і касаційних скарг у
справі про банкрутство, а саме 0,5
розміру мінімальної заробітної плати.

При цьому згідно з частиною 1 статті 4
зазначеного Закону судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду.

Відповідно до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік"
розмір мінімальної заробітної плати
станом на 01.01.2014 становив 1 218 грн. Таким
чином, 0,5 розміру мінімальної
заробітної плати, що підлягає сплаті
при поданні касаційної скарги на
ухвалу суду в 2014 році, повинно складати
609 грн.

Як вбачається, заявником не надано
доказів сплати судового збору за
подання касаційної скарги та одночасно
заявлено клопотання про звільнення від
його сплати. У якості підстави для
звільнення від сплати судового збору
заявник вказує на тяжкий фінансовий
стан, як пенсіонера.

У той же час за нормою статті 8 Закону
України "Про судовий збір" суд,
враховуючи майновий стан сторони, може
своєю ухвалою, зокрема, звільнити її
від сплати судового збору.

Таким чином, єдиною підставою для
вчинення судом зазначених у цій нормі
дій є врахування ним майнового стану
сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим
обставин, які свідчать про
неможливість або утруднення в
здійсненні оплати судового збору у
встановлених законом розмірах і в
строки, покладається на заінтересовану
сторону. Зокрема, доказом у
підтвердження майнового стану
фізичної особи може бути довідка про
доходи (заробітну плату, пенсію тощо)
або їх відсутність.

Статтею 129 Конституції України як одну
із засад судочинства визначено
рівність усіх учасників судового
процесу перед законом і судом.

Проте жодних доказів у підтвердження
наведених у клопотанні обставин
заявником не надано. У зв'язку з чим, з
огляду на імперативні приписи ст. 8
Закону України "Про судовий збір",
наведені заявником у клопотанні
обставини самі по собі не можуть бути
підставою для звільнення від сплати
судового збору.

За таких обставин до касаційна скарга
підлягає поверненню відповідно до п. 4
ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Крім того, додані до касаційної скарги
матеріали не містять оригіналу
повернутої заявнику оскаржуваною
ухвалою від 15.01.14 апеляційної скарги з
доданими документами, що є перешкодою
для здійснення касаційного
провадження у справі, а отже
самостійною підставою для повернення
касаційної скарги згідно з п.6 ч.1 ст. 1113
ГПК України.

Окрім зазначеного колегія суддів
звертає увагу, що раніше заявник вже
звертався з касаційною скаргою на іншу
ухвалу Київського апеляційного
господарського суду від 17.07.2013 у справі
№ 24/142-б, яка була повернута ухвалою
Вищого господарського суду України від
05.11.2013 на підставі п.п. 4,6 ч. 1 ст. 1113 ГПК
України. При цьому при оформленні
згаданої касаційної скарги заявником
були допущені порушення аналогічні
тим, що встановлені судом касаційної
інстанції у даному випадку.

Однак, не зважаючи на існування ухвали
Вищого господарського суду України від
05.11.2013, заявник знову звернувся з
касаційною скаргою, не врахувавши
вказівки суду касаційної інстанції.

Слід зазначити, що внаслідок таких дій
заявника зупиняється рух справи про
банкрутство та тривалий час справа не
розглядається судом, тим самим
порушуються права кредиторів та
боржника.

Отже, ігнорування вимог суду
касаційної інстанції та подання
неналежно оформленої касаційної
скарги вдруге свідчить про зловживання
заявником своїми процесуальними
правами та свідоме затягування
розгляду справи про банкрутство.

Суд касаційної інстанції застережує,
що в разі наступного подання тотожної
касаційної скарги буде направлено
повідомлення до Генеральної
прокуратури України в порядку ст. 90 ГПК
України.

З урахуванням наведеного та керуючись
129 Конституції України, ст. 8 Закону
України "Про судовий збір", ст.ст. 86, 90, 111,
п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 1113 Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити гр. Вороніній З.Т. у
задоволенні клопотання про звільнення
від сплати судового збору за подання
касаційної скарги на ухвалу Київського
апеляційного господарського суду від
15.01.2014 у справі № 24/142-б.

2. Касаційну скаргу гр. Вороніної З.Т.
повернути її заявнику.

Головуючий
Б.М. Поляков

Судді
В.М. Коваленко

О.Є. Короткевич