ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року Справа № 31/271

Вищий господарський суд у складі
колегії суддів:головуючого
суддіПрокопанич Г.К.,суддівАлєєвої І.В.,
Євсікова О.О.,розглянувши касаційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Промислово-інвестицій союз" на
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 19.12.2013 р.
(головуючий суддя Буравльов Є.І., судді
Андрієнко В.В., Шапран В.В.)на
ухвалуГосподарського суду міста Києва
від 12.11.2013 р. (головуючий суддя
Блажівська О.Є., судді Грєхова О.А.,
Лиськов М.О.)за заявоюКомунального
підприємства "Київський
метрополітен"провідстрочення
виконання рішення Господарського суду
міста Києва від 08.07.2010 р.у справі№ 31/271
Господарського суду міста Києваза
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю
"Промислово-Інвестиційний союз"
доКомунального підприємства
"Київський метрополітен"за
участюпрокуратури міста
Києвапростягнення боргу,

за участю представниківпозивачане
з'явились,відповідачаКовтун
Т.О.,прокуратуриЖук І.К.,ДВС
УкраїниМалиш Т.О.,
В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 08.07.2010 р. у справі № 31/271,
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 28.09.2010р. та
постановою Вищого господарського суду
України від 07.12.2010 р., було задоволено
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Промислово-Інвестиційний союз" про
стягнення з Комунального підприємства
"Київський метрополітен"
заборгованості в сумі 40.022.913,95 грн.

На виконання вказаного рішення 18.10.2010 р.
виданий наказ.

В подальшому 11.10.2013 р. на розгляд
Господарського суду міста Києва було
подано заяву Комунального
підприємства "Київський метрополітен"
про відстрочку виконання рішення суду
до 31.12.2014 р. в порядку ст. 121 ГПК України у
зв'язку з наявністю обставин, що
ускладнюють його виконання.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.11.2013 р. у справі № 31/271,
залишеною без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 19.12.2013 р., заяву
Комунального підприємства "Київський
метрополітен" про відстрочення
виконання рішення Господарського суду
міста Києва від 08.07.2010 р. у справі № 31/271
задоволено, відстрочено виконання
вказаного рішення до 31.12.2014 р.

Не погоджуючись з вказаними судовими
рішеннями, позивач звернувся до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
вказані ухвалу місцевого суду та
постанову апеляційного суду скасувати,
прийняти постанову про відмову в
задоволенні заяви про відстрочення
виконання рішення.

Вимоги касаційної скарги мотивовані
тим, що судами попередніх інстанцій
було неповно з'ясовано обставини, які
мають значення для справи, а також
невірно застосовано норми
процесуального права, зокрема ст.ст. 32,
33, 121 ГПК України.

Усіх учасників судового процесу
відповідно до статті 111-4 ГПК України
належним чином повідомлено про час і
місце розгляду касаційної скарги.

Розпорядженням Секретаря першої
судової палати Вищого господарського
суду України від 14.03.2014 р. № 02-05/83 для
розгляду справи № 31/271 сформовано
колегію суддів у складі: головуючого
судді - Прокопанич Г.К., суддів Алєєвої
І.В., Євсікова О.О. (доповідач).

На адресу суду від директора позивача
надійшло клопотання про відкладення
розгляду скарги у зв'язку із
неможливістю направлення в судове
засідання уповноваженого
представника, який брав участь у
розгляді даної справи та обізнаний з її
матеріалами.

Колегія суддів відхиляє вказане
клопотання як необгрунтоване, оскільки
позивач не був позбавлений можливості
направити у судове засідання 17.03.2014 р.
іншого повноважного представника
товариства. При цьому скаржником не
надано жодних доказів щодо наявності
поважних причин неможливості
направлення в засідання представника.
Крім того ухвалою Вищого
господарського суду України від 03.03.2014
р. явка представників сторін у судове
засідання, призначене на 17.03.2014 р.,
обов'язковою не визнавалась та
доводилось до відома учасників
судового процесу, що нез'явлення їх
представників не є перешкодою для
розгляду касаційної скарги.

Колегія суддів, обговоривши доводи
касаційної скарги, заслухавши
представників відповідача,
прокуратури та виконавчої служби,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
господарськими судами норм
процесуального права, вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Оскаржувані судові акти мотивовані
тим, що обставиною, яка ускладнює
виконання рішення Господарського суду
міста Києва, є кримінальне провадження
№000002, внесене до ЄРДР 26.11.2012 р., за
ст. 205 ч. 2, ст. 209 ч. 3, ст. 15 с. 2, ст. 191 КК
України.

Також, в обґрунтування своїх вимог про
відстрочку виконання рішення
відповідачем зазначено, що Комунальне
підприємство "Київський метрополітен"
знаходиться у важкому фінансовому
стані через недофінансування з
державного і міського бюджету,
підприємство є збитковим, виконання
рішення у справі № 31/271 унеможливить
виконання поставлених перед
Комунальним підприємством "Київський
метрополітен" завдань, що потягне за
собою вкрай негативні наслідки,
поставить під загрозу виконання
запланованих державних програм та може
призвести до зриву роботи
підприємства, зокрема, із забезпечення
безперервного перевізного процесу,
скорочення програм щодо розвитку та
поліпшення основних засобів.
Припинення операцій по банківським
рахункам може зупинити всю
господарську діяльність Комунального
підприємства "Київський метрополітен",
надходження грошових коштів, призведе
до невиконання підприємством своїх
зобов'язань за господарськими
договорами, виникнення податкової
заборгованості. Негайне примусове
звернення стягнення на кошти
Комунального підприємства "Київський
метрополітен" зробить неможливим повне
виконання рішення суду, оскільки через
зупинення його господарської
діяльності буде неможливо віднайти і
акумулювати грошові кошти для
виконання рішення суду. Через
зупинення діяльності Комунального
підприємства "Київський метрополітен"
внаслідок зупинення грошових операцій
по його банківським рахункам виникне
заборгованість перед працівниками із
заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст.121 ГПК України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за своєю
ініціативою господарський суд, який
видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. п. 7.1.1, 7.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України" відстрочка - це відкладення чи
перенесення виконання рішення на новий
строк, який визначається господарським
судом. Підставою для відстрочки,
розстрочки, зміни способу та порядку
виконання рішення можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у визначений строк або
встановленим господарським судом
способом. При цьому слід мати на увазі,
що згоди сторін на вжиття заходів,
передбачених статтею 121 ГПК України, ця
стаття не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, тощо.

Господарський суд першої інстанції, з
обґрунтованістю висновків якого
погодився апеляційний господарський
суд, надаючи відстрочку виконання
рішення суду про стягнення 40.022.913,95 грн.
заборгованості, 25.500,00 грн. державного
мита та 236,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу, врахував наведені
відповідачем в заяві про відстрочку
виконання рішення суду обставини та
визнав ці обставини такими, що роблять
неможливим негайне виконання рішення.

Зокрема, судами попередніх інстанцій
встановлено, що 15.08.2011 р. старшим
слідчим слідчого відділення
податкової міліції Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі міста Києва майором податкової
міліції Зозулею О.П. винесена постанова
про порушення кримінальної справи за
фактом замаху на заволодіння майном в
особливо великих розмірах - коштами
бюджету м. Києва (40.022.913,95 грн.), які
Відкрите акціонерне товариство "ДОК-3"
повинно було отримати як компенсацію
за відмову від права власності на
комплекс будівель та споруд, що
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Межигірська, 78, згідно договору від
29.12.2008 р. № 158-ДБМ.

Слідчим СВ ДПІ у Дарницькому районі
міста Києва ДПС капітаном податкової
міліції Барановим М.М., 15.05.2013 р.
винесена постанова про визнання
Комунального підприємства "Київський
метрополітен" потерпілою особою в
вищезазначеному кримінальному
провадженні.

Матеріалами досудового слідства
встановлено, що проведення платіжних
операцій з перерахування коштів через
поточні рахунки Tовариства з обмеженою
відповідальністю
"Промислово-інвестиційний союз",
Відкритого акціонерного товариства
"ДОК-3" та Tовариства з обмеженою
відповідальністю "Сіті-Інвест"
здійснено не з метою проведення
розрахунків за нібито надані послуги, а
з метою створення документальної
видимості відступлення права вимоги
Відкритого акціонерного товариства
"ДОК-3" до Tовариства з обмеженою
відповідальністю
"Промислово-інвестиційний союз" та з
метою заволодіння коштами бюджету
міста Києва у розмірі 40.022.913,95 грн.

Суди також встановили, що об'єктом
кримінальної справи № 49-3127 є кошти
бюджету міста Києва, які Відкрите
акціонерне товариство "ДОК-3" повинно
було отримати від Комунального
підприємства "Київський метрополітен"
згідно договору № 158-ДБМ від 29.12.2008 р., та
дійшли висновку, що результат
вирішення кримінальної справи може
бути підставою для перегляду рішення
Господарського суду міста Києва та
постанов апеляційної і касаційної
інстанції у даній справі за позовом про
стягнення заборгованості за договором
№ 158-ДБМ від 29.12.2008 р. за нововиявленими
обставинами в порядку ст. 114 ГПК
України.

Рішення у справі № 31/271 за позовом
Tовариства з обмеженою
відповідальністю
"Промислово-інвестиційний союз" до
Комунального підприємства "Київський
метрополітен" про стягнення
заборгованості ґрунтується на тому, що
позивач, на підставі договору від 27.11.2009
р. про відступлення права вимоги, набув
право вимоги до відповідача за
договором № 158-ДБМ від 29.12.2008 р.

Як встановлено судами, згідно з п. 3.2
договору № 158-ДБМ від 29.12.2008 р. виплата
компенсацій за цим договором
здійснюється за рахунок коштів
міського бюджету.

Відповідно до п. 3.1 Статуту
Комунального підприємства "Київський
метрополітен", основною метою
створення підприємства є належне
забезпечення надання послуг з
перевезення пасажирів метрополітеном,
виконання функцій замовника
будівництва нових дільниць та об'єктів
метрополітену, забезпечення разом з
іншими учасниками інвестиційного
процесу виконання робіт з виготовлення
вагонів, ескалаторів, іншого
обладнання метрополітену та запасних
частин до них, забезпечення
мобілізаційної готовності
підприємства.

Згідно з п. 5.2 Статуту Комунального
підприємства "Київський метрополітен"
майно підприємства є комунальною
власністю територіальної громади
міста Києва і закріплено за ним
власником або уповноваженим ним
органом на праві господарського
відання.

З урахуванням наведеного, а також
беручи до уваги доводи та
обгрунтування підстав для
відстрочення виконання судового
рішення, суди попередніх інстанцій
дійшли висновку про задоволення
відповідної заяви відповідача.

На думку колегії суддів, висновок судів
про наявність фактичних та правових
підстав для задоволення заяви
відповідача про відстрочку виконання
рішення суду є законним, обгрунтованим,
відповідає нормам чинного
законодавства, наявним матеріалам
справи, а доводи касаційної скарги його
не спростовують.

Відповідно до ст. 111-5 ГПК України
касаційна інстанція використовує
процесуальні права суду першої
інстанції виключно для перевірки
юридичної оцінки обставин справи та
повноти їх встановлення у рішенні або
постанові господарського суду.

Згідно зі ст. 111-7 ГПК України
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального
права.

Зважаючи на обмеженість процесуальних
дій касаційної інстанції, пов'язаних із
встановленням обставин справи та їх
доказуванням, колегія суддів відхиляє
всі інші доводи скаржника, які фактично
зводяться до переоцінки доказів та
необхідності додаткового встановлення
обставин справи.

Відповідно до ст. 111-9 ГПК України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право,
зокрема, залишити рішення першої
інстанції або постанову апеляційної
інстанції без змін, а скаргу без
задоволення.

З огляду на викладене, підстав для
зміни або скасування постановлених у
справі ухвали місцевого суду та
постанови суду апеляційної інстанції
не вбачається.

Керуючись статтями 85, 111-5, 111-7, 111-9, 111-11,
111-13 Господарського процесуального
кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Промислово-інвестицій союз" залишити
без задоволення, а ухвалу
Господарського суду міста Києва від
12.11.2013 р. та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
19.12.2013 р. у справі №31/271 - без змін.

Головуючий суддя Г.К. Прокопанич
суддіІ.В. Алєєва О.О. Євсіков