КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2014 р. Справа№ 910/19532/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Отрюха Б.В.

Тищенко А.І.

За участю представників:

від позивача: Коврижкіна О.В. - за дов.

від відповідача-1: Слободюк О.І. - за дов.

від відповідача-2: Шумінська Ю.Ю. - за
дов.

розглянувши апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
«Вищий навчальний заклад «Київський
міжгалузевий інститут підвищення
кваліфікації»

на рішення Господарського суду
міста Києва від 09.12.2013

у справі № 910/19532/13 (суддя
Пригунова А.Б.)

за позовом Приватного
акціонерного товариства «Вищий
навчальний заклад «Київський
міжгалузевий інститут підвищення
кваліфікації»

до 1) Шевченківської
районної в місті Києві державної
адміністрації; 2) Київської міської
ради

про визнання права
власності

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Вищий
навчальний заклад «Київський
міжгалузевий інститут підвищення
кваліфікації» (далі, позивач)
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до
Шевченківської районної в місті Києві
державної адміністрації (далі,
відповідач-1) та Київської міської ради
(далі, відповідач-2) про визнання за
позивачем права власності на будівлю
гуртожитку, розташовану по вул. Тимофія
Шамрила, 6-а загальною площею 3 408, 9 кв.м.,
яка має 5 поверхів, як на окремий об'єкт
нерухомого майна; визнання права
власності Приватного акціонерного
товариства «Вищий навчальний заклад
«Київський міжгалузевий інститут
підвищення кваліфікації» на 71/100 частин
нежитлової будівлі по вул. Дмитрівська,
71 загальною площею 3 387,7 кв.м., яка має 4
поверхи, як на окремий об'єкт
нерухомого майна, що складається: з
підвалу 308,1 кв.м., частини першого
поверху (приміщення зазначені в плані
за поверхами за номерами 2 (площею 3,8
кв.м.), 3 (площею 53,9 кв.м.), 4 (площею 7,8
кв.м.), ІІ (площею 4,7 кв.м.), 7 (частина
вестибюля площею 62,2 кв.м.) усього площею
132,4 кв.м.; другого поверху площею 739,5
кв.м., третього поверху 743,2 кв.м., частини
четвертого поверху (приміщення,
зазначені в плані за поверхами за
номерами 1 (площею 100,5 кв.м.), 2 (площею 48,2
кв.м.), 3 (площею 7,2 кв.м.), 4 (площею 9,1 кв.м.),
5 (площею 36,8 кв.м.), 6 (площею 32,6 кв.м.), 7
(площею 15, 6 кв.м.), 8 (площею
12,4 кв.м.), 9 (площею 14,5 кв.м.), 10 (площею 11,7
кв.м.), 18 (площею 87,2 кв.м.), І
(площею 31,6 кв.м.) усього площею 407,4 кв.м.;
частини мансарди (приміщення зазначені
у плані за поверхами за номерами 1
(площею 40,6 кв.м.), 2 (площею 30,0 кв.м.), 3
(площею 10,5 кв.м.), 4 (площею 5,7 кв.м.), 5
(площею 20,9 кв.м.), 6 (площею 8,6 кв.м.), 7
(площею 15,6 кв.м.), 8 (площею 15,6 кв.м.), 9
(площею 19,8 кв.м.) усього площею 198,2 кв.м.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 09.12.2013 у справі №
910/19532/13 у задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
позивач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, відповідно до
якої просить рішення Господарського
суду міста Києва від 09.12.2013 у справі
№ 910/19532/13 скасувати повністю та
прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Також, позивачем у апеляційній скарзі
викладено клопотання про витребування
у Відділу державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Шевченківського
району реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві
реєстраційної справи Приватного
акціонерного товариства «Вищий
навчальний заклад «Київський
міжгалузевий інститут підвищення
кваліфікації».

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
позивача у справі № 910/19532/13 було
передано на розгляд судді Київського
апеляційного господарського суду
Михальській Ю.Б.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
20.01.2014 для розгляду апеляційної скарги
у справі № 910/19532/13 сформовано колегію
суддів у складі: головуючого судді
Михальської Ю.Б., суддів Отрюха Б.В.,
Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 20.01.2014
апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Вищий
навчальний заклад «Київський
міжгалузевий інститут підвищення
кваліфікації» прийнято до провадження,
розгляд справи призначено на 13.02.2014.

08.02.2014 представник відповідача-1 подав
через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду відзив на
апеляційну скаргу, у якому просив
залишити апеляційну скаргу позивача
без задоволення, а рішення суду першої
інстанції без змін.

12.02.2014 представник відповідача-2 подав
через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду відзив на
апеляційну скаргу, у якому просив
залишити рішення Господарського суду
міста Києва від 09.12.2013 у справі № 910/19532/13
без змін, а апеляційну скаргу позивача
без задоволення.

У судовому засіданні, призначеному на
13.02.2014, представник позивача підтримав
викладене у апеляційній скарзі
клопотання про витребування у Відділу
державної реєстрації юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців
Шевченківського району реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
місті Києві реєстраційної справи
Приватного акціонерного товариства
«Вищий навчальний заклад «Київський
міжгалузевий інститут підвищення
кваліфікації».

Заслухавши думки представників
учасників судового процесу з приводу
заявленого позивачем клопотання,
колегія суддів оголосила ухвалу, якою
задоволено клопотання позивача про
витребування у Відділу державної
реєстрації юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців Шевченківського
району реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві
матеріалів реєстраційної справи
Приватного акціонерного товариства
«Вищий навчальний заклад «Київський
міжгалузевий інститут підвищення
кваліфікації» та зобов'язано Відділ
державної реєстрації юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців
Шевченківського району реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
місті Києві надати до суду матеріали
реєстраційної справи Приватного
акціонерного товариства «Вищий
навчальний заклад «Київський
міжгалузевий інститут підвищення
кваліфікації». Розгляд справи
відкладено на 06.03.2014.

06.03.2014 від Відділу державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців Шевченківського району
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві на
адресу суду надійшли копії матеріалів
реєстраційної справи Приватного
акціонерного товариства «Вищий
навчальний заклад «Київський
міжгалузевий інститут підвищення
кваліфікації».

У судовому засіданні, призначеному на
06.03.2014, було оголошено перерву для
надання представникам учасників
судового процесу можливості
ознайомитися з матеріалами
реєстраційної справи.

18.03.2014 представник апелянта подав через
відділ документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду письмові
пояснення, у яких наголосив на тому, що
позивач є правонаступником усіх прав
та обов'язків Орендного підприємства
Київського міжгалузевого інституту
підвищення кваліфікації керівних
працівників і спеціалістів народного
господарства, і, відповідно, власником
спірного майна.

Розглянувши у судових засіданнях
апеляційну скаргу, відзиви на неї,
дослідивши матеріали справи та зібрані
у ній докази, заслухавши пояснення
представників учасників судового
процесу, судова колегія встановила
наступне:

Як стверджує позивач у своїй позовній
заяві, на його балансі знаходяться
будівля гуртожитку, розташованого у
місті Києві, по вул. Тимофія Шамрила, 6-а
загальною площею 3 408, 9 кв.м., (має 5
поверхів, рік забудови - 1965) та 71/100
частини нежитлової будівлі площею 2 528, 8
кв.м., розташованої у місті Києві по вул.
Дмитрівській, 71, загальною площею 3 386, 7
кв.м. (має 4 поверхи, рік забудівлі - 1937).
На підтвердження вказаних обставин
позивач надав суду довідку № 172 від
16.09.2013 (том 1, а.с. 226).

Як вбачається із матеріалів справи,
25.06.2013 позивач звернувся до приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5
для посвідчення договору
купівлі-продажу частини майнового
комплексу.

На запит приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 № 34/01-16 від 25.06.2013
Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
надало інформаційну довідку НЖ-2013 № 2682
від 01.07.2013 (том 1, а.с. 222), згідно якої: 1)
будівля по вул. Шамрила Тимофія, 6а
(площа не вказана) зареєстрована на
праві власності за Київським
міжгалузевим інститутом підвищення
кваліфікації керівних працівників та
спеціалістів народного господарства
на підставі договору купівлі-продажу
від 28.01.1994 між Фондом державного майна
України та Київським міжгалузевим
інститутом підвищення кваліфікації
керівних працівників та спеціалістів
народного господарства; 2) частина
будівлі по вул. Дмитрівській, 71
зареєстрована на праві власності за
Київським міжгалузевим інститутом
підвищення кваліфікації керівних
працівників та спеціалістів народного
господарства на підставі договору
купівлі-продажу від 28.01.1994 між Фондом
державного майна України та Київським
міжгалузевим інститутом підвищення
кваліфікації керівних працівників та
спеціалістів народного господарства.

Листом № 69/01-16 від 31.07.2013 Приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 відмовив
Приватному акціонерному товариству
«Вищий навчальний заклад «Київський
міжгалузевий інститут підвищення
кваліфікації» у посвідченні договору
купівлі-продажу частини майнового
комплексу, з тих підстав, що позивачем
не підтверджено права власності на
частину майнового комплексу, який
включає в себе будинок по вул.
Дмитрівській № 71 та будинок по вул.
Шамрила 6-А, оскільки відсутні
документи, які прямо вказують на
правонаступництво Приватним
акціонерним товариством «Вищий
навчальний заклад «Київський
міжгалузевий інститут підвищення
кваліфікації» усіх прав та обов'язків
Київського міжгалузевого інституту
підвищення кваліфікації керівних
працівників та спеціалістів народного
господарства.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги,
позивач стверджує, що на даний момент
він не може у повній мірі реалізовувати
своє право власності на частину
майнового комплексу, який включає в
себе будинок по вул. Дмитрівській № 71
та будинок по вул. Шамрила 6-А щодо
розпорядження ним, оскільки, право
власності на вищевказане нерухоме
майно зареєстроване за Київським
міжгалузевим інститутом підвищення
кваліфікації керівних працівників та
спеціалістів народного господарства,
який припинив своє існування ще 22.12.1994.

Також позивач зазначає, що у зв'язку із
змінами у законодавстві України щодо
порядку реєстрації прав власності на
нерухоме майно, зокрема, набуттям
чинності Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» у нього і виникла
необхідність визнати право власності
Приватного акціонерного товариства
«Вищий навчальний заклад «Київський
міжгалузевий інститут підвищення
кваліфікації» на спірні об'єкти
нерухомого майна у судовому порядку.

Рішенням суду першої інстанції у
задоволенні позову відмовлено з огляду
на відсутність у матеріалах справи
доказів правонаступництва Приватним
акціонерним товариством «Вищий
навчальний заклад «Київський
міжгалузевий інститут підвищення
кваліфікації» прав та обов'язків
Київського міжгалузевого інституту
підвищення кваліфікації керівних
працівників та спеціалістів народного
господарства, а також належних та
допустимих доказів на підтвердження
набуття позивачем у встановленому
законом порядку права власності на
спірне майно.

Окрім того, суд першої інстанції у
своєму рішенні зазначив, що позивачем
не надано суду доказів оспорення
відповідачами прав позивача на частину
майнового комплексу, який включає в
себе будинок по вул. Дмитрівській № 71
та будинок по вул.Шамрила, 6-А.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, позивач у апеляційній скарзі
зазначає, що суд не в повному обсязі
з'ясував обставини справи, які мають
значення для правильного вирішення
спору, не дослідивши при цьому поданий
позивачем Акт приймання-передачі
цілісного майнового комплексу від
21.10.1994 та реєстраційну справу щодо
позивача, яку останній просив суд
витребувати у Відділу державної
реєстрації юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Шевченківського
району реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві.

Дослідивши матеріали справи та доводи,
викладені позивачем у апеляційній
скарзі, колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
вважає їх обґрунтованими, апеляційну
скаргу такою, що підлягає задоволенню,
а рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню з огляду на
наступне:

Відповідно до статті 316 Цивільного
кодексу України правом власності є
право особи на річ (майно), яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до статті 317 Цивільного
кодексу України власникові належать
права володіння, користування та
розпоряджання своїм майном.

Згідно частини 1 статті 328 Цивільного
кодексу України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

За нормами Цивільного кодексу України
підставами виникнення (набуття) права
власності є різні правопороджуючі
юридичні факти, або правовідносини.

Право власності може набуватись
різними способами.

Одним із способів набуття права
власності, є, зокрема, набуття
останнього в порядку
правонаступництва при реорганізації
юридичної особи.

Так, з доданих до позовної заяви
документів та матеріалів
реєстраційної справи щодо позивача,
які надійшли на адресу Київського
апеляційного господарського суду
06.03.2014 вбачається, що Приватне
акціонерне товариство «Вищий
навчальний заклад «Київський
міжгалузевий інститут підвищення
кваліфікації» є правонаступником
Київського міжгалузевого інституту
підвищення кваліфікації керівних
працівників та спеціалістів народного
господарства.

Зазначена обставина підтверджується
наступними доказами:

У листопаді 1972 року створено Київський
філіал Всеукраїнського інституту
підвищення кваліфікації керівних
працівників та спеціалістів
Міністерства промисловості
будівельних матеріалів Союзу
радянських соціалістичних республік.

26 червня 1991 року на підставі наказу
Всеукраїнського інституту підвищення
кваліфікації керівних працівників та
спеціалістів Міністерства
промисловості будівельних матеріалів
Союзу радянських соціалістичних
республік створено організацію
орендарів Київського філіалу.

30.04.1991 між Всеукраїнським інститутом
підвищення кваліфікації керівних
працівників та спеціалістів асоціації
«Союзбудматеріали» та Київським
філіалом Всеукраїнського інституту
підвищення кваліфікації керівних
працівників та спеціалістів укладено
договір оренди, об'єктом якого є
учбовий корпус по вул. Менжинського, 71
та по вул. Шамрила, 6-а у місті Києві.

Відповідно до статуту Орендного
підприємства «Київського
міжгалузевого інституту підвищення
кваліфікації керівних працівників та
спеціалістів народного господарства»,
останнє створено внаслідок
реорганізації Київського філіалу
Всесоюзного інституту підвищення
кваліфікації керівних працівників та
спеціалістів «Союзбудматеріали».

17 листопада 1992 року рішенням загальних
зборів трудового колективу Київського
міжгалузевого інституту підвищення
кваліфікації керівних працівників і
спеціалістів народного господарства
було створено організацію орендарів
Київського міжгалузевого інституту
підвищення кваліфікації керівних
працівників і спеціалістів народного
господарства, про що свідчить
Положення про організацію орендарів
Київського міжгалузевого інституту
підвищення кваліфікації керівних
працівників і спеціалістів народного
господарства зареєстрованого 10.12.1992
(том Додаток, а.с. 351-356).

28 січня 1994 року між Організацією
орендарів Київського міжгалузевого
інституту підвищення кваліфікації
керівних працівників і спеціалістів
народного господарства та Фондом
державного майна України укладено
договір купівлі-продажу майна
цілісного майнового комплексу
Київського міжгалузевого інституту
підвищення кваліфікації керівних
працівників і спеціалістів народного
господарства, який зареєстровано
Першою київською державною
нотаріальною конторою за № 9-666.

Згідно з додатком до договору
купівлі-продажу від 28 січня 1994 та
довідкою від 18 лютого 1994 (том 1, а.с. 57-60),
виданої Фондом державного майна
України для надання до Київського
міського бюро технічної
інвентаризації з метою реєстрації
об'єкта приватизації майно цілісного
майнового комплексу Орендного
підприємства Київський міжгалузевий
інститут підвищення кваліфікації
керівних працівників і спеціалістів
народного господарства, передане
Організації орендарів Київського
міжгалузевого інституту підвищення
кваліфікації керівних працівників і
спеціалістів народного господарства
згідно з договором купівлі-продажу
майна цілісного майнового комплексу
Київського міжгалузевого інституту
підвищення кваліфікації керівних
працівників і спеціалістів народного
господарства від 25 березня 1994 року
складається з двох будівельних споруд,
які згідно з технічними паспортами,
виданими Київським міським бюро
технічної інвентаризації 10 січня 1994
року, мають наступні характеристики:
учбовий корпус, розташований у місті
Києві по вул. Дмитрівській, 71, загальною
площею 3 386,7 кв.м. (має 4 поверхи, рік
забудівлі - 1937) та гуртожиток,
розташований у місті Києві, по вул.
Тимофія Шамрила, 6-а загальною площею 3
408, 9 кв.м. (має 5 поверхів, рік забудівлі -
1965).

25 березня 1994 року Організацією
орендарів Київського міжгалузевого
інституту підвищення кваліфікації
керівних працівників і спеціалістів
народного господарства та Фондом
державного майна України підписано Акт
прийому - передачі державної частки
цілісного майнового комплексу
Орендного підприємства Київський
міжгалузевий інститут підвищення
кваліфікації керівних працівників і
спеціалістів народного господарства.

20 травня 1994 року Фондом державного
майна України видано Організації
орендарів Київського міжгалузевого
інституту підвищення кваліфікації
керівних працівників і спеціалістів
народного господарства свідоцтво №
П-275 від 20.05.1994 про власність на майно
цілісного майнового комплексу
Орендного підприємства Київський
міжгалузевий інститут підвищення
кваліфікації керівних працівників і
спеціалістів народного господарства
(том 1, а.с. 63, том Додатки, а.с. 284).

07 червня 1994 року за договором
купівлі-продажу, зареєстрованим
Товарною біржею «Українська біржа
«Десятинна» за № 1/2656-2729, Організацією
орендарів Київського міжгалузевого
інституту підвищення кваліфікації
керівних працівників і спеціалістів
народного господарства відчужено на
користь Акціонерного комерційного
банку «Градобанк» 17/100 частин
нежитлової будівлі, розташованої у
місті Києві по вул. Дмитрівській, 71
загальною площею 3 386, 7 кв.м. (приміщення
на першому поверсі, зазначені в
технічному паспорті № 1, 5, 6, 7 (частина
вестибюля площею 26, 67 кв. м.), 8-21,1, Ш -
всього площею 581, 07 кв.м. (том 1, а.с. 64-65).

16 вересня 1994 року членами організації
орендарів Київського міжгалузевого
інституту підвищення кваліфікації
керівних працівників і спеціалістів
народного господарства укладено
договір про спільну діяльність по
створенню Відкритого акціонерного
товариства «Київський міжгалузевий
інститут підвищення кваліфікації» (том
1, а.с. 66-73).

16 вересня 1994 року Установчими зборами
засновників (члени організації
орендарів Київського міжгалузевого
інституту підвищення кваліфікації
керівних працівників і спеціалістів
народного господарства) прийнято
рішення про створення на базі
Орендного підприємства «Київський
міжгалузевий інститут підвищення
кваліфікації керівних працівників і
спеціалістів народного господарства»
Відкритого акціонерного товариства
«Київський міжгалузевий інститут
підвищення кваліфікації» та
затверджено його статут (том 1, а.с. 80-95).

03 жовтня 1994 року Виконкомом Радянської
районної ради народних депутатів міста
Києва зареєстровано Відкрите
акціонерне товариство «Київський
міжгалузевий інститут підвищення
кваліфікації», яке створено на базі
Орендного підприємства «Київський
міжгалузевий інститут підвищення
кваліфікації керівних працівників і
спеціалістів народного господарства»
з переданням майна останнього.

Наказом президента Орендного
підприємства «Київський міжгалузевий
інститут підвищення кваліфікації
керівних працівників і спеціалістів
народного господарства» № 106-к від
21.10.1994 (том 1, а.с. 96-98) вирішено
ліквідувати Орендне підприємство
«Київський міжгалузевий інститут
підвищення кваліфікації керівних
працівників і спеціалістів народного
господарства» з 22.12.1994 та вважати його
юридичним правонаступником Відкрите
акціонерне товариство «Київський
міжгалузевий інститут підвищення
кваліфікації».

21 жовтня 1994 року Орендне підприємство
«Київський міжгалузевий інститут
підвищення кваліфікації керівних
працівників і спеціалістів народного
господарства» передало, а Відкрите
акціонерне товариство «Київський
міжгалузевий інститут підвищення
кваліфікації», як правонаступник,
прийняло за Актом приймання-передачі
(том 2, а.с. 36-37) на свій баланс цілісний
майновий комплекс Київського
міжгалузевого інституту підвищення
кваліфікації керівних працівників та
спеціалістів народного господарства,
який складається з 2-х будівельних
споруд, які згідно з технічними
паспортами, виданими Київським міським
бюро технічної інвентаризації 10.01.1994
(реєстраційні номери 30203/1008 та 35014/1138),
мають наступні характеристики:

-гуртожиток, розташований у м. Києві по
вул. Тимофія Шамрила, 6-а, загальною
площею 3 408,9 кв.м., має 5 поверхів, рік
забудови - 1965;

- учбовий корпус, розташований у м.
Києві по вул. Дмитрівська, 71, загальною
площею 3 386,7 кв.м., має 4 поверхи, рік
забудови - 1937.

16 вересня 1996 року за договором
купівлі-продажу, посвідченим Державним
нотаріусом Першої київської державної
нотаріальної контори Якименко В.О.
Відкрите акціонерне товариство
«Київський міжгалузевий інститут
підвищення кваліфікації» відчужено на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтро-Плюс» 12/100
частин (що складає площу 418,30 кв.м)
нежитлового приміщення, розташованого
в місті Києві по вул. Дмитрівській, 71,
загальною площею 3 386, 7 кв.м. (том 1, а.с.
99-106).

Згідно статуту Відкритого
акціонерного товариства Вищого
навчального закладу «Київський
міжгалузевий інститут підвищення
кваліфікації» від 13.09.2004 (том 1, а.с. 121)
Відкрите акціонерне товариство
«Київський міжгалузевий інститут
підвищення кваліфікації»
перейменовано у Відкрите акціонерне
товариство Вищий навчальний заклад
«Київський міжгалузевий інститут
підвищення кваліфікації».

Протоколом Загальних зборів
акціонерів № 2 від 07.09.2010 прийнято
рішення про зміну найменування
Відкритого акціонерного товариства
Вищий навчальний заклад «Київський
міжгалузевий інститут підвищення
кваліфікації» на Приватне акціонерне
товариство «Вищий навчальний заклад
«Київський міжгалузевий інститут
підвищення кваліфікації».

У червні 2012 року затверджено нову
редакцію та проведено державну
реєстрацію змін до статуту Відкритого
акціонерного товариства Вищий
навчальний заклад «Київський
міжгалузевий інститут підвищення
кваліфікації» від 13.09.2004.

Так, відповідно до статуту Приватного
акціонерного товариства «Вищий
навчальний заклад «Київський
міжгалузевий інститут підвищення
кваліфікації» від 13.06.2012 останній є
правонаступником усіх прав і
обов'язків Відкритого акціонерного
товариства Вищий навчальний заклад
«Київський міжгалузевий інститут
підвищення кваліфікації».

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
позивачем належними та допустимими
доказами доведено факт
правонаступництва його усіх прав та
обов'язків Орендного підприємства
«Київського міжгалузевого інституту
підвищення кваліфікації керівних
працівників і спеціалістів народного
господарства» та факт набуття
позивачем майнових прав на спірне
нерухоме майно.

Однак, як уже зазначалося вище,
Приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
позивачу було відмовлено у посвідченні
договору купівлі-продажу частини
спірного майнового комплексу, з тих
підстав, що ним не підтверджено права
власності на частину майнового
комплексу, який включає в себе будинок
по вул. Дмитрівській № 71 та
будинок по вул. Шамрила 6-А, оскільки
згідно інформаційної довідки НЖ-2013 №
2682 від 01.07.2013 (том 1, а.с. 222) вказані
будівлі зареєстровані на праві
власності за Київським міжгалузевим
інститутом підвищення кваліфікації
керівних працівників та спеціалістів
народного господарства. Відмовляючи у
посвідченні договору купівлі-продажу
частини спірного майнового комплексу
нотаріус також зазначив, що позивач
може звернутися до суду та визнати за
собою право власності на спірне майно.

Враховуючи наведені обставини, позивач
звернувся до суду з позовом, зазначаючи
при цьому, що необхідність визнання за
ним права власності на спірне нерухоме
майно у судовому порядку виникла,
зокрема, у зв'язку із набуттям чинності
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

Відповідно до статті 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Відповідачі, заперечуючи проти позову,
у відзивах на апеляційну скаргу
зазначають, що при зверненні до суду
позивачем не було доведено порушення
або оспорення його прав та інтересів з
боку відповідачів. Також, відповідач-2 у
своєму відзиві зазначає, що позивачем
не було дотримано передбаченої законом
процедури державної реєстрації права
власності, а тому суд, у випадку
задоволення позовних вимог, своїм
рішенням може підмінити сукупність
рішень державних органів, до
компетенції яких законодавчо
віднесене вирішення даного питання.

Вказані заперечення відповідачів не
приймаються колегією суддів до уваги з
огляду на наступне.

Згідно частини 2 статті 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Відповідно до частини 1 статті 20
Господарського кодексу України
держава забезпечує захист прав і
законних інтересів суб'єктів
господарювання та споживачів.

Згідно частини 1 статті 16 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу
України та частиною 2 статті 20
Господарського кодексу України
визначено, що одним із спосіб захисту
прав та законних інтересів особи є
визнання наявності або відсутності
прав.

Так, в силу припису статті 392 Цивільного
кодексу України власник може подати до
господарського суду позов про визнання
його права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою.

Відповідно до статті 16 Господарського
процесуального кодексу України справи
у спорах про право власності на майно
розглядаються господарським судом за
місцезнаходженням майна.

Отже, предметом позову у даній справі є
визнання права власності, що є
компетенцією суду, а тому ніяким чином
не підміняє повноваження органів щодо
реєстрації такого права.

Позивачем до господарського суду у
спорах про визнання права власності
може бути будь-який учасник
господарських правовідносин, який
вважає себе власником певного майна,
однак не може належним чином
реалізувати свої правомочності у
зв'язку з наявністю щодо цього права
сумнівів з боку третіх осіб,
претензіями на це майно третіх осіб,
необхідністю одержати
правовстановлювальні документи.

Відповідачем даного позову може бути
будь-яка особа, яка сумнівається у
приналежності майна позивачу, або не
визнає за позивачем права здійснювати
правомочності володіння, користування
і розпорядження таким майном, або має
власний інтерес у межах існуючих
правовідносин.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
спірне нерухоме майно знаходиться на
території Шевченківського району
міста Києва, право власності на нього
виникло у позивача ще у 1994 році, тобто
до прийняття Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
зареєстроване ним не було.

Згідно частини 5 статті 16 Закону
України «Про місцеве самоврядування»
від імені та в інтересах
територіальних громад права суб'єкта
комунальної власності здійснюють
відповідні ради.

Відповідно до частини 3 статті 1 Закону
України «Про місцеві державні
адміністрації» місцева державна
адміністрація в межах своїх
повноважень здійснює виконавчу владу
на території відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці, а також реалізує повноваження,
делеговані їй відповідною радою.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів зазначає, що відповідачі, в силу
того, що вони є органами,
уповноваженими на управління майном,
що перебуває у комунальній власності
міста Києва та на відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці - Шевченківського району міста
Києва, є особами, що мають власний
інтерес у межах правовідносин, що
склалися, в тому числі в рамках дії
статті 335 Цивільного кодексу України у
разі відсутності відповідної
реєстрації спірного майна за його
власником, а тому є належними
відповідачами у даному спорі, з огляду
на наступне.

Відповідно до статті 3 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» права
на нерухоме майно та їх обтяження, які
підлягають державній реєстрації
відповідно до цього Закону, виникають з
моменту такої реєстрації.

Статтею 4 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» встановлено, що
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
юридичним особам, в тому числі право
власності на нерухоме майно.

Безхазяйна річ - це родове поняття.
Отже, безхазяйною нерухомістю можуть
бути ті речі, права на які виникали до
набрання чинності новою редакцією
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» згідно Закону
України від 11.02.2010 № 1878-VI.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що в господарському судочинстві справи
розглядаються з урахуванням
суб'єктного складу учасників судового
процесу у порядку позовного
провадження, колегія суддів вважає, що
визначення відповідачів у даному спорі
є обґрунтованим.

Позов про визнання права власності
підлягає задоволенню в разі подання
позивачем доказів виникнення у нього
відповідного права на підставах,
визначених у главі 24 Цивільного
кодексу України.

Так, колегія суддів не погоджується з
висновком Господарського суду міста
Києва про те, що позивач не довів
належність йому спірних приміщень на
праві власності, оскільки у матеріалах
справи відсутні відомості про
реєстрацію права власності на
зазначені приміщення за Відкритим
акціонерним товариством «Київський
міжгалузевий інститут підвищення
кваліфікації» з огляду на наступне:

У відповідності до статті 4 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», права на нерухоме майно, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, якщо на
момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Таким чином, у Відкритого акціонерного
товариства «Київський міжгалузевий
інститут підвищення кваліфікації»,
правонаступником якого є позивач, був
відсутній обов'язок реєструвати право
власності на спірні будівлі, оскільки
на момент їх передачі (у 1994 році) чинне
законодавство не вимагало обов'язкової
державної реєстрації.

Відповідно до пункту 5 статті 3 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», право власності та інші
речові права на нерухоме майно, набуті
згідно з діючими нормативно-правовими
актами до набрання чинності
зазначеного Закону, визнаються
державою.

Частиною 2 статті 328 Цивільного кодексу
України передбачено, що право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше не випливає із
закону або незаконність набуття права
власності не встановлена судом.

Згідно статті 321 Цивільного кодексу
України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні.

Відповідно до частини 1, 2 статті 386
Цивільного кодексу України держава
забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності.

Статтею 3 Цивільного кодексу України
визначено, що однією із загальних засад
цивільного законодавства є
справедливість, добросовісність та
розумність.

Таким чином, враховуючи те, що право
власності на спірне нерухоме майно
виникло у Відкритого акціонерного
товариства «Київський міжгалузевий
інститут підвищення кваліфікації»,
правонаступником якого є позивач, ще у
1994 році, що підтверджено належними та
допустимими доказами, які містяться у
матеріалах справи, та з огляду на
належність відповідачів у даному
спорі, колегія суддів приходить до
висновку щодо обґрунтованості вимог
позивача у даному спорі та вважає їх
такими, що підлягають задоволенню, а
рішення суду першої інстанції таким, що
підлягає скасуванню.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
а господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно частини 1 статті 43
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів Київського апеляційного
господарського суду вважає апеляційну
скаргу Приватного акціонерного
товариства «Вищий навчальний заклад
«Київський міжгалузевий інститут
підвищення кваліфікації»
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції у даній справі підлягає
скасуванню з прийняттям нового рішення
про задоволення позовних вимог у
повному обсязі.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 104, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Вищий
навчальний заклад «Київський
міжгалузевий інститут підвищення
кваліфікації» на рішення
Господарського суду міста Києва від
09.12.2013 у справі № 910/19532/13 задовольнити.

Рішення Господарського суду міста
Києва від 09.12.2013 у справі №
910/19532/13 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги Приватного акціонерного
товариства «Вищий навчальний заклад
«Київський міжгалузевий інститут
підвищення кваліфікації» задовольнити
повністю.

Визнати за Приватним акціонерним
товариством «Вищий навчальний заклад
«Київський міжгалузевий інститут
підвищення кваліфікації» право
власності на гуртожиток загальною
площею 3 408,9 кв.м. за адресою: м. Київ, вул.
Тимофія Шамрила, 6-а, що має 5 поверхів,
рік забудови - 1965, як на окремий об'єкт
нерухомого майна.

Визнати за Приватним акціонерним
товариством «Вищий навчальний заклад
«Київський міжгалузевий інститут
підвищення кваліфікації» право
власності на учбовий корпус загальною
площею 3 386,7 кв.м. за адресою: м.
Київ, вул. Дмитрівська, 71, що має 4
поверхи, рік забудови - 1937, як на окремий
об'єкт нерухомого майна, що
складається: з підвалу 308,1 кв.м., частини
першого поверху (приміщення зазначені
в плані за поверхами за номерами 2
(площею 3,8 кв.м.), 3 (площею 53,9 кв.м.), 4
(площею 7,8 кв.м.), ІІ (площею 4,7 кв.м.),
7 (частина вестибюля площею 62,2 кв.м.)
усього площею 132,4 кв.м.; другого поверху
площею 739,5 кв.м., третього поверху
743,2 кв.м., частини четвертого
поверху (приміщення, зазначені в плані
за поверхами за номерами 1 (площею 100,5
кв.м.), 2 (площею 48,2 кв.м.), 3
(площею 7,2 кв.м.), 4 (площею 9,1 кв.м.), 5
(площею 36,8 кв.м.), 6 (площею 32,6 кв.м.), 7
(площею 15, 6 кв.м.), 8 (площею 12,4 кв.м.), 9
(площею 14,5 кв.м.), 10 (площею 11,7
кв.м.), 18 (площею 87,2 кв.м.), І (площею
31,6 кв.м.) усього площею 407,4 кв.м.;
частини мансарди (приміщення зазначені
у плані за поверхами за номерами 1
(площею 40,6 кв.м.), 2 (площею 30,0 кв.м.), 3
(площею 10,5 кв.м.), 4 (площею 5,7 кв.м.), 5
(площею 20,9 кв.м.), 6 (площею 8,6 кв.м.), 7
(площею 15,6 кв.м.), 8 (площею 15,6 кв.м.), 9
(площею 19,8 кв.м.) усього площею 198,2 кв.м.

Матеріали справи № 910/19532/13 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Ю.Б. Михальська

Судді
Б.В. Отрюх

А.І. Тищенко