ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
Справа № 921/62/13-г
УХВАЛА

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді
Кузя В.Л.

суддів
Костів Т.С.

Малех І.Б.

розглядаються матеріали апеляційної
скарги б/н від 12.03.14 Дочірнього
підприємства «Бережанська СТО» АТ
«ТернопільАВТО», м.Бережани,
Тернопільська область

на рішення Господарського суду
Тернопільської області від 30.01.14

у справі № 921/62/13-г

за позовом Дочірнього підприємства
"Бережанська станція технічного
обслуговування акціонерного
товариства "ТернопільАвто", м. Бережани,
Тернопільська область

до відповідача 1 Бережанської районної
державної адміністрації, м. Бережани,
Тернопільська область

до відповідача 2 Бережанської міської
ради, м.Бережани, Тернопільська область

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Держземагенство в Бережанському
районі, м.Бережани, Тернопільська
область

про визнання незаконним та скасування
розпорядження Бережанської районної
державної адміністрації № 52 від 02.02.07

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу розподілу
справ КП "Документообіг господарських
судів", справу 921/62/13-г розподілено до
розгляду судді - доповідачу Кузю В.Л.

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
26.03.14 у склад колегії для розгляду
справи № 921/62/13-г Господарського суду
Тернопільської області введено суддів
- Костів Т.С. та Малех І.Б.

Рішенням Господарського суду
Тернопільської області від 30.01.14 у
справі №921/62/13-г (суддя Шумський І.П.) в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, позивачем подано апеляційну
скаргу, в якій він просить скасувати
рішення Господарського суду
Тернопільської області від 30.01.14 та
прийняти нове рішення, яким позов
задоволити.

Апеляційна скарга подана до суду
апеляційної інстанції з пропущенням
зазначеного в ст. 93 ГПК України строку.

Натомість, скаржником подано
клопотання про поновлення строку на
подання апеляційної скарги, при цьому
апелянт посилається на те, що у
судовому засіданні 30.01.14 було оголошено
лише вступну та резолютивну частини
оскаржуваного рішення, а повний текст
рішення отриманий позивачем лише 11.03.14,
після подання відповідного клопотання
про видачу копії рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 53 ГПК України, за
заявою сторони, прокурора чи з своєї
ініціативи господарський суд може
визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк, крім випадків, передбачених цим
Кодексом.

З правового контексту наведеної норми
вбачається, що відновлення пропущеного
строку можливе у разі визнання судом
причини пропуску встановленого
законом процесуального строку
поважною. Відновлення пропущеного
процесуального строку є правом суду,
виходячи з встановлення поважності
причин його пропуску.

Водночас суд зазначає, що поважними
причинами можна визнати ті обставини,
які є об'єктивно непереборними і
пов'язані з дійсними істотними
труднощами для вчинення процесуальних
дій.

З матеріалів справи вбачається, що
представник позивача був присутній у
судовому засіданні 30.01.14,в якому було
прийнято оскаржуване рішення, а відтак
знав про наявність такого та не був
позбавлений можливості оскаржити
відповідне рішення в межах
встановлених ГПК строків.

Разом з цим, судова колегія апеляційної
інстанції зазначає, що клопотання про
видачу копії рішення у даній справі
було подано позивачем лише 28.02.14, що
підтверджується відтиском штемпеля
місцевого господарського суду про
надходження вхідної кореспонденції.

А відтак, наведені апелянтом підстави
для поновлення пропущеного строку не
можуть бути визнані судом
обґрунтованими, оскільки носили
суб'єктивний характер, так як
можливість своєчасного подання
апеляційної скарги залежала виключно
від волевиявлення самого скаржника.

Статтею 93 ГПК встановлено, що
апеляційна скарга, яка подана після
закінчення строків, установлених цією
статтею, повертається, якщо
апеляційний господарський суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку.

Згідно з пунктом 4 частини першої
статті 97 ГПК України апеляційна скарга
не приймається до розгляду і
повертається апеляційним
господарським судом, якщо скаргу
подано після закінчення строку,
встановленого для її подання, без
клопотання про поновлення цього строку
або таке клопотання відхилено.

Зважаючи на наведене, судовою колегією
не знайдено підстав для задоволення
поданого клопотання про поновлення
строку, то апеляційна скарга
Дочірнього підприємства «Бережанська
СТО» АТ «ТернопільАВТО» підлягає
поверненню без розгляду апеляційним
господарським судом.

Крім того, судова колегія зазначає, що
до апеляційної скарги додано платіжне
доручення №602 від 13.03.14 про сплату
судового збору, яке не містить жодних
відміток банківської установи про
проведення цього платежу.

З цього приводу судова колегія
зазначає, що постановою Пленуму ВГС
України (п.2.20) визначено, що чинним
законодавством не встановлено якихось
спеціальних вимог щодо оформлення
платіжних документів, за якими
перераховуються суми судового збору.
Отже, таке перерахування здійснюється
за загальними правилами згідно з
вимогами Закону України "Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні" і
відповідних нормативно-правових актів
Національного банку України.

Згідно з ст.17 Закону України «Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні» форми розрахункових
документів, документів на переказ
готівки для банків, а також
міжбанківських розрахункових
документів установлюються нормативно
правовими актами Національного банку
України. Форми документів на переказ,
що використовуються в платіжних
системах для ініціювання переказу,
установлюються правилами платіжних
систем. Обов'язкові реквізити
електронних та паперових документів
на переказ, особливості їх оформлення,
оброблення та захисту встановлюються
нормативно-правовими актами
Національного банку України.

Відповідно до п.2.14 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті затвердженої
Постановою Правління Національного
банку України 21.01.04 № 22, банк платника
на всіх примірниках прийнятих
розрахункових документів і на
реєстрах обов'язково заповнює
реквізити "Дата надходження" і "Дата
виконання", а банк стягувача -"Дата
надходження в банк стягувача" (якщо ці
реквізити передбачені формою
документа), засвідчуючи їх підписом
відповідального виконавця та
відбитком штампа банку.

Відміткою про дату реєстрації
банком платіжного доручення платника
про сплату платежів до бюджету є
заповнення в ньому реквізиту "Дата
надходження", який банк заповнює
незалежно від дати складання
платником цього платіжного доручення.

Проте, долучене скаржником
платіжне доручення №602 від 13.03.14
зазначених відміток банку не містить, а
відтак не може вважатися належним
доказом сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 53, 86, 93, 97 ГПК України,
Львівський апеляційний господарський
суд, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Дочірньому
підприємству «Бережанська СТО» АТ
«ТернопільАВТО» в задоволенні
клопотання про поновлення строку на
подання апеляційної скарги на рішення
Господарського суду Тернопільської
області від 30.01.14 у справі № 921/62/13-г.

2. Апеляційну скаргу Дочірнього
підприємства «Бережанська СТО» АТ
«ТернопільАВТО» всього на 11
(одинадцяти) арк. повернути скаржнику
без розгляду.

Головуючий-суддя
Кузь В.Л.

Суддя
Костів Т.С.

Суддя
Малех І.Б.