м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/749/14 18.02.14
За позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності-приватного підприємця
до Приватного
підприємства "Побутова фірма Екран-2004";
про стягнення 24 155,00 грн.
Від позивача: не з'явився;
Від відповідача: не з'явився.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.01.2014 р. порушено провадження
у справі №910/749/13, розгляд справи
призначено на 18.02.2014 р.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач у поданій до господарського
суду позовній заяві просить стягнути з
відповідача суму відшкодування
вартості ремонтних робіт у розмірі 5
335,00 грн., суму збитків у ромірі 18 820,00
грн., а також 1 720,50 грн. витрат по сплаті
судового збору з мотивів, вказаних у
Позивач та відповідач були належним
чином повідомлені про час, день та
місце розгляду справи, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення
господарського суду, яке міститься в
матеріалах справи, однак своїх
повноважних представників у судове
засідання 18.02.2014 р. сторони не
Відповідач не надав письмовий відзив
на позовну заяву, а також не заперечив
позовні вимоги по суті.
У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
Зважаючи на те, що неявка представників
сторін не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.
Розглянувши документи і матеріали,
додані до позовної заяви, всебічно і
повно з'ясувавши всі обставини справи,
оцінивши докази, які мають значення для
вирішення спору, господарський суд
Між ПП ОСОБА_1 (далі - орендар) та ПП
«Побутова фірма Екран -2005» (далі -
орендодавець), було укладено договір
оренди нежитлових приміщень № 5 від
03.10.2006 р. (далі - договір) за яким згідно
акту приймання - передачі нежитлових
приміщень від 03 червня 2010 р. відповідач
передав, а позивач прийняв у тимчасове
користування нежитлове приміщення,
розташоване за адресою АДРЕСА_1 (далі -
приміщення), для розміщення салону
краси та адміністративних потреб
Пунктом 9.1. договору встановлено, що
приміщення передаються позивачу в
користування у строк до 03 травня 2011 р.
Позивач у своїй позовній заяві
зазначає, що коли він та його
працівники після зимових свят 24 січня
2011 року прибули до орендованого
приміщеня, то з'ясували, що в порушення
п. 9.1 договору відповідач за 4 місяці до
закінчення строку дії договору, а саме
01.01.2011 р., передав приміщення у
користування іншій особі - Суб'єкту
підприємницької діяльності-приватному
підприємцю ОСОБА_3, чим унеможливив
використання приміщення позивачем
протягом січня - квітня 2011 р. і
достроково односторонньо розірвав
договір з позивачем.
У зв'язку із порушенням позивачем умов
договору, а також на підставі п. 8.3.
договору, позивач просить стягнути з
відповідача відшкодування вартості
ремонтних робіт у розмірі 5335,00 грн.
Пунктом 8.3. договору передбачено, що у
разі добровільного розірвання
договору з боку орендодавця, орендарю
відшкодовується вартість ремонтних
робіт в повному обсязі орендодавцем.
Позивач надав суду договір № 17 від
16.11.2006 року, відповідно до якого ПП
ОСОБА_1 (замовник) доручає, а ТОВ
«Агрофірма ХХ століття» (генпідрядник)
зобов'язується власними чи залученими
силами і засобами розробити проектну
документацію системи автоматичної
пожежної сигналізації, та провести
комплекс робіт з монтажу автоматичної
пожежної сигналізації на об'єкті за
адресою: АДРЕСА_1 приміщення
косметологічного салону з перукарнею,
а замовник зобов'язується прийняти й
оплатити ці роботи. Також позивачем
було надано Акт приймання виконаних
підрядних робіт за січень 2007 року на
Відповідно до пунктів 8.1.,8.2. договору, з
метою приведення приміщень у стан,
придатний для використання з метою
передбаченою в розділі 2 договору,
орендодавець погоджує проведення
орендарем ремонтних робіт в
приміщенні. Детальний план, строки
проведення робіт повині бути доведені
Надалі орендар має право з письмового
попереднього дозволу орендодавця
проводити поліпшення, капітальний
ремонт, переобладнання, реконструкцію,
технічне переобладнання приміщення.
Однак, на підтвердження виконання
вищезазначених умов договору,
позивачем не було надано суду
письмового дозволу відповідача на
проведення будь-яких робіт.
Статтею 777 Цивільного кодексу України
передбачено, що наймач може поліпшити
річ, яка є предметом договору найму,
лише за згодою наймодавця.
Дозвіл на внесення поліпшень в майно
повинен бути наданий наймодавцем у
формі, що відповідає формі договору
найму із зазначенням конкретних
поліпшень і порядку відшкодування їх
Позивачем не було подано доказів щодо
погодження між сторонами кошторису
робіт по реконструкцію чи капітальному
ремонту об`єкта, обсяг, строк та
виконавця проведення робіт, а тому суд
вважає позовні вимоги позивача про
стягнення з відповідача суми
відшкодування вартості ремонтих робіт
у розмірі 5 335,00 грн. необґрунтованими,
безпідставними, та такими що не
підлягають задоволенню.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача суму збитків у
розмірі 18 820,00 грн., позивач
посилається на те, що через неналежне
виконання відповідачем договору,
односторонню відмову від договору та
протиправну, в супереч умовам договору
передачу в натурі приміщення
відповідачем з 01.01.2011 р. в користування
іншій особі, відповідачем було
створено позивачу перешкоду
(унеможливлено) у здійсненні згідно
умов договору господарської
діяльності у приміщенні, внаслідок
чого позивач за січень 2011 р. поніс
збитки у вигляді неодержаних доходів
(упущеної вигоди) у розмірі 18 820,00 грн.
Приписами ст. 22 ЦК України встановлено,
що особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).
Відповідно до ч. 1 ст. 225 Господарського
кодексу України до складу збитків, що
підлягають відшкодуванню особою, яка
допустила господарське
правопорушення, включаються: вартість
втраченого, пошкодженого або знищеного
майна, визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація
моральної шкоди у випадках,
передбачених законом.
Тобто збитки - це об'єктивне зменшення
будь-яких майнових благ особи, що
обмежує його інтереси, як учасника
певних відносин і проявляється у
витратах, зроблених особою, втраті або
пошкодженні майна, а також не одержаних
особою доходів, які б вона одержала при
умові правомірної поведінки особи.
За змістом ст. 623 Цивільного кодексу
України вбачається, що відшкодування
збитків може бути покладено на
відповідача лише при наявності
передбачених законом умов, сукупність
яких створює склад правопорушення, яке
є підставою для цивільної
У відповідності з нормами цивільного
законодавства притягнення до
цивільно-правової відповідальності
можливе лише за певних, передбачених
законом умов, сукупність яких формують
склад правопорушення, що є підставою
цивільно-правової відповідальності,
при цьому складовими правопорушення,
необхідними для відповідальності у
вигляді відшкодування збитків, є
суб'єкт та об'єкт правопорушення, а
також суб'єктивна та об'єктивна
Суб'єктом цивільного правопорушення є
боржник, а об'єктом правопорушення
зобов'язальні правовідносини
кредитора та боржника, між тим
суб'єктивну сторону становить вина
боржника, а об'єктивну протиправна
поведінка боржника (невиконання або
неналежне виконання обов'язку),
наявність збитків у майновій сфері
кредитора, причинний зв'язок між
протиправною поведінкою боржника та
збитками, при цьому розмір збитків має
довести кредитор, а відсутність хоча б
одного з вищевказаних елементів
звільняє боржника від
Таким чином, для застосування такої
міри відповідальності потрібна
наявність усіх елементів складу
цивільного правопорушення, а саме:
протиправної поведінки, збитків,
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника та збитками і вини.
За відсутності хоча б одного з цих
елементів цивільна відповідальність
Слід довести, що протиправні дії чи
бездіяльність заподіювача є причиною,
а збитки, які виникли у потерпілої
особи - безумовним наслідком такої
протиправної поведінки.
Наведеної правової позиції
дотримується Верховний Суд України при
здійсненні касаційного перегляду
судових рішень у справах про
відшкодування збитків (постанова
Верховного Суду України у справі №
42/266-6/492 від 30.05.2006 р.).
При цьому, відповідно до частини 4
статті 623 ЦК України при визначенні
неодержаних доходів (упущеної вигоди)
враховуються заходи, вжиті кредитором
Позивач не надав суду доказів про
вжиття заходів щодо одержання доходів
Між сторонами виникли зобов'язальні
правовідносини на підставі укладеного
між ними договору і дії сторін щодо
невиконання певних обов'язків не є
прямими збитками, а можуть завдавати
шкоди, або призводити до неотримання
доходів лише в причинно-наслідковому
зв'язку з іншими обставинами, як то
неотримання позивачем доходу
внаслідок таких дій за іншими
договорами, укладеними з іншими
суб'єктами господарювання.
Так, пред'явлення вимоги про
відшкодування неодержаних доходів
(упущеної вигоди) покладає на кредитора
обов'язок довести, що ці доходи (вигода)
не є абстрактними, а дійсно були б ним
отримані в разі належного виконання
боржником своїх обов'язків.
Доказів проведення таких дій позивачем
суду не надано.
Внаслідок вказаного не вбачається за
можливе дійти достовірного висновку,
що 18 820,00 грн. є завданими йому прямими
збитками внаслідок протиправної
поведінки саме позивача, пов'язані їх
об'єктом оренди за договором. Як
наслідок, позивачем не доведено
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника та збитками і вини.
При цьому, судом враховано, що
доведення належними засобами
доказування певних обставин по справі,
ГПК України покладається саме на особу,
яка на ці обставини посилається
(аналогічної позиції дотримується
Вищий господарський суд України в
постанові № 30/5009/2733/11 від 02.04.12.).
З урахування вищевикладеного суд
дійшов висновку, що судом не
встановлено, а позивачем не доведено
наявності усіх елементів складу
цивільного правопорушення, а саме:
протиправної поведінки, збитків,
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника та збитками і вини.
Таким чином, позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача 18 820,00 грн.
збитків є необґрунтованими та такими,
що задоволенню не підлягають.
Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Враховуючи вищевикладене,
господарський суд вважає позовні
вимоги Суб'єкта підприємницької
діяльності-приватного підприємця
ОСОБА_1 такими, що не підлягають
Відповідно до статті 49 ГПК України
судові витрати покладаються на
Враховуючи викладене та керуючись
статтями 43, 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд
1. У задоволенні позову відмовити
2. Рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.
Суддя О.В. МандриченкоДата
складання рішення 14.03.2014 р.