ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.03.2014
Справа № 905/9034/13

Господарський суд Донецької області у
складі судді: Харакоза К.С.,

при секретарі судового засідання
Фроловій Т.С.,

розглянувши матеріали справи за
позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2, с.Старомихайлівка, Мар'їнський
район, Донецька область,

до відповідача Виконавчого комітету
Донецької міської ради, м.Донецьк,

про визнання недійсним рішення
виконавчого комітету Донецької
міської ради №223/2 від 18.09.2013р., -

За участю:

представник позивача ОСОБА_5 за
довіреністю;

представник відповідача Базикіна Я.О.
за довіреністю;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач Фізична особа - підприємець
ОСОБА_2, с.Старомихайлівка, Мар'їнський
район, Донецька область звернулась до
господарського суду Донецької області
з позовом до відповідача Виконавчого
комітету Донецької міської ради,
м.Донецьк, Донецька область, про
визнання недійсним рішення
виконавчого комітету Донецької
міської ради №223/2 від 18.09.2013р.

Позивач зазначає, що після набуття
права власності на 68/100 існуючих
будівель за адресою: АДРЕСА_1, ним були
вчинені усі можливі дії, спрямовані на
укладання договору оренди земельної
ділянки на якій розмішені будівлі. На
думку позивача, рішення Виконавчого
комітету Донецької міської ради №223/2
від 18.09.2013р., яким затверджено акт про
визначення розміру збитків міській
раді, заподіяних фізичною особою
підприємцем ОСОБА_2, прийняте з
порушенням вимог чинного
законодавства, оскільки в діях
позивача не було протиправної
поведінки. Позивач зазначає, що для
відшкодування збитків, відсутня така
правова підстава, як неоформлення
договору на користування земельною
ділянкою. Позивач відмічає, що він не є
особою, на яку покладається обов'язок
щодо сплати орендної плати за земельну
ділянку та не є особою, яка самовільно
зайняла земельну ділянку.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на положення ст.ст. 11, 16, 167,
169, 374 Цивільного кодексу України, ст.ст.
2, 8, 48, 133, 148, 152, 197 Господарського кодексу
України та ст.ст. 80,84, 123, 124, 127, 128
Земельного кодексу України.

Відповідач 27.01.14р. надав відзив, в якому
заперечує проти позовних вимог,
посилаючись на те, що рішення про
передачу відповідачу земельних
ділянок в оренду для експлуатації
будівель по АДРЕСА_1 було прийнято
Донецькою міською радою 24.04.2009р., однак,
до теперішнього часу позивачем не
укладені і не зареєстровані у
встановленому законом порядку
договори оренди земельних ділянок на
виконання п.4.1. зазначеного рішення.
Відповідач також повідомив, що
рішенням Донецької міської ради від
22.07.2011р. №7/25 затверджений Порядок
визначення та відшкодування збитків,
заподіяних внаслідок тимчасового
невикористання земельних ділянок та
використання земельних ділянок з
порушенням законодавства про плату за
землю. Відповідно до вимог Порядку
20.08.13р. було проведено засідання
комісії, за результатами проведення
якого було складено акт від 20.08.13р. про
визначення розміру збитків, заподіяних
Донецькій міській раді, внаслідок
використання земельних ділянок з
порушенням законодавства в частині
оплати за землю ФОП ОСОБА_2

Ухвалою суду від 23.12.2013р. порушено
провадження у справі.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду Донецької області
від 12.02.2014р. у зв'язку з відпусткою судді
Харакоза К.С. справа № 905/9034/13 передана
на розгляд судді Гриник М.М.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду Донецької області
від 24.02.2014р. у зв'язку з виходом з
відпустки судді Харакоза К.С. справа №
905/9034/13 передана на розгляд судді
Харакозу К.С.

В судових засіданнях 27.01.2014р. та 05.02.2014р.
оголошувалися перерви до 05.02.2014р. та до
13.02.2014р. відповідно.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, наполягав на
задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судове
засідання з'явився, проти задоволення
позовних вимог заперечував.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
позивача і відповідача, суд -

ВСТАНОВИВ:

Згідно договору дарування та від
23.03.2004р. позивачем було набуто у
власність 34/100 частини будівлі АДРЕСА_1.
Зазначений договір підписаний
сторонами та посвідчено нотаріально
23.03.2004р., зареєстровано в реєстрі за №911
(а.с. 19).

Відповідно до договору від 24.06.2004р.
позивачем було прийнято дар у
власність 1/2 частину будівель літ.А-1,
В-1, Г-1, Д-1, Ж-1, Е-1, И-1, 1/3 частину будівель
літ. Л-1, М-1, що складає 34/100 ідеальної
частки будівлі АДРЕСА_1 Даний договір
підписаний сторонами та посвідчено
приватним нотаріусом Донецького
міського нотаріального округу 24.06.2004р.
та зареєстрований в реєстрі за №2035 (а.с.
17).

За даними витягів Комунального
підприємства Бюро технічної
інвентаризації м.Донецька про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно №4099987 від 09.07.2004р. та №4237575 від
23.07.2004р. позивач є власником 1/2 частини
будівель літ.А-1, В-1, Г-1, Д-1, Ж-1, Е-1, И-1, 1/3
частину будівель літ. Л-1, М-1 за
договором дарування від 24.06.2004р. та 1/2
частини А-1, В-1, Г-1, Д-1, Ж-1, Е-1, И-1 та 1/3
частини будівель літ. Л-1, М-1 за
договором дарування від 23.03.2004р., що
загалом складає 68/100 ідеальної частки
будівлі АДРЕСА_1. (а.с. 18-20).

Згідно договору №287 від 07.08.06р. позивач
доручив Товариству з обмеженою
відповідальністю «Юзовский землемер»
виконати геодезичні роботи по
встановленню меж земельної ділянки,
розробки проекту землеустрою по
відводу земельної ділянки та
виготовленню проекту договору оренди
земельної ділянки під існуючі будівлі
по АДРЕСА_1 (а.с. 16).

Рішенням Донецької міської ради від
24.04.2009р. №31/93 фізичній особі підприємцю
ОСОБА_2 затверджений проект
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок загальною площею 0,2461 га для
експлуатації існуючих будівель (А-1
майстерня, В-1 майстерня, Г-1 склад, Д-1
склад, Ж-1 склад, Е-1 склад, И-1 гараж) по
АДРЕСА_1 (а.с. 41-42).

В п.2 рішення зазначено, що позивачу
передаються земельні ділянки
загальною площею 0,2461 га, у тому числі :
ділянка №НОМЕР_1 (кадастровий номер
:00:035:0479) площею 0,2262 га та ділянка
№НОМЕР_2 (кадастровий номер
:00:035:0480), площею 0,0199 га в оренду
строком на 5 років для експлуатації
існуючих будівель по АДРЕСА_1. Докази
повідомлення позивача про факт
прийняття зазначеного рішення в
матеріалах справи відсутні. Докази
звернення позивача до відповідача до
позивача із вимогою про укладання
договору оренди зазначеної земельної
ділянки відсутні.

В п.4.1. Рішення зазначено, що позивача
зобов'язано укласти з Донецькою
міською радою договори оренди
земельних ділянок та здійснити їх
державну реєстрацію у встановленому
законом порядку в місячний строк з дня
прийняття цього рішення.

Рішенням Донецької міської ради від
22.07.2011р. №7/25 затверджений Порядок
визначення та відшкодування Донецькій
міській раді збитків, заподіяних
внаслідок тимчасового невикористання
земельних ділянок та використання
земельних ділянок з порушенням
законодавства про плату за землю (а.с.
35-40).

Відповідно до п.4.1. Порядку підготовку
матеріалів на засідання комісії
здійснює Управління земельних
ресурсів Донецької міської ради.

Пунктом 5.1. Порядку передбачено, що у
разі використання суб'єктом земельної
ділянки без документів, що посвідчують
право користування, збитки
визначаються за фактичний період
користування земельною ділянкою.

Відшкодування збитків проводиться за
період використання землі з порушенням
земельного законодавства у розмірі
орендної плати за землю, яку
розпорядник землі (міська рада) міг би
отримати при належному виконанні
(дотриманні) землекористувачем вимог
земельного законодавства, але не більш
ніж за 3 роки (п.5.2. Порядку).

У випадку не оформлення документу, що
посвідчує право користування
земельною ділянкою у строк,
встановлений рішенням Донецької
міської ради про надання або
поновлення права оренди земельної
ділянки, збитки визначаються після
закінчення строку, встановленого в
рішенні Донецької міської ради для
оформлення документу, що посвідчує
право користування земельною ділянкою
(п.5.2. Порядку).

В п. 6.9. Порядку зазначено, що на
засідання комісії по відшкодуванню
збитків запрошуються представники
підприємств, установ, організацій та
громадяни, якими припущені порушення
вимог законодавства у сфері земельних
відносин, діями або бездіяльністю яких
територіальній громаді спричинені
збитки.

За результатами розгляду матеріалів
комісією складаються акти про
визначення збитків по кожному суб'єкту
окремо. Акти підписуються всіма
членами комісії, які присутні на
засіданні особою (її представником),
яка має відшкодовувати збитки. У разі
відмови від підпису про це робиться
посилання у самому акті. (пункти 6.12., 6.13.
Порядку).

В листі від 08.05.2013р. №01-32-3483/3388
Управління Держземагенства у
м.Донецьку Донецької області
повідомило Управління земельних
ресурсів міської ради, що нормативна
грошова оцінка 1 кв.м. земельної ділянки
по АДРЕСА_1 з урахуванням її
використання за функціональним
призначенням у комерційних цілях
станом на 2009 рік склала 945,94грн. (а.с.49).

В довідці №1152исх. від 22.05.13р. Управління
земельних ресурсів Донецької міської
ради зазначило період за який
розраховуються збитки, у зв'язку з
неукладенням позивачем договору
оренди земельних ділянок на підставі
Рішення Донецької міської ради від
24.04.2009р. №31/93, а саме - з 24.05.2009р. до
01.03.2013р., що становить 45 місяців (а.с.45).

27.05.2013р. Управлінням земельних ресурсів
Донецької міської ради проведений
розрахунок розміру збитків, заподіяних
Донецькій міській раді, внаслідок
тимчасового невикористання земельних
ділянок та використання земельних
ділянок з порушенням законодавства про
плату за землю щодо суб'єкта - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (а.с.46-47). Сума
збитків за період 45 місяців визначена в
сумі 339314,19грн. (пункти 7, 9 Розрахунку).

В акті обстеження земельної ділянки
від 17.06.2013р. Управлінням земельних
ресурсів Донецької міської ради
зазначено, що за результатами
обстеження встановлено, що основним
видом діяльності на земельних ділянках
є здача в оренду власного нежилого
приміщення. (а.с.43). Зазначений акт
складений одноособово головним
спеціалістом відділу землеустрою
Управління земельних ресурсів
Донецької міської ради А.К. Парсеговим,
акт складений із застосуванням
друкувальної техніки, в акті відсутні
відомості щодо джерела походження
інформації про основний вид діяльності
відповідача. Зазначене позбавляє суд
можливості перевірити достовірність
викладених в акті відомостей та,
відповідно, не може бути враховано при
розгляді справи.

Згідно акту Комісії з визначення
розміру збитків, заподіяних Донецькій
міській раді, внаслідок тимчасового
невикористання земельних ділянок та
використання земельних ділянок з
порушенням законодавства про оплату за
землю, складеного 20.08.2013р. за №5,
внаслідок використання земельної
ділянки площею 2461 кв.м., яка розташована
по АДРЕСА_1 без оформлення документів,
що посвідчують право на земельну
ділянку ФОП ОСОБА_2, розмір збитків
заподіяних Донецькій міській раді
склав 339314,19грн. (а.с. 53-54).

В акті комісії зазначено, що останній
складений в присутності позивача.
Проте підпису позивача в акті немає. В
реквізитах «Підписи» зазначено, що
ОСОБА_2 не з'явилася.

Рішенням Виконавчого комітету
Донецької міської ради від 18.09.2013р. №223/2
затверджений акт про визначення
розміру збитків, заподіяних,
заподіяних Донецькій міській раді,
внаслідок тимчасового невикористання
земельних ділянок та використання
земельних ділянок з порушенням
законодавства в частині оплати за
землю від 20.08.2013 №5, яким визначені
збитки в сумі 339314,19грн., які нанесені
позивачем за використання земельної
ділянки по АДРЕСА_1 без оформлення
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку відповідно до закону
(а.с. 55-56).

Відповідач надав суду копію
листа-повідомлення від 15.08.2013р.
№01/3-3923-2-исх., адресованого - фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_2, відповідно до
якого відповідач повідомляє позивача
про проведення 20.08.13р. засідання
комісії по визначенню розмірів
збитків, заподіяних Донецькій міській
раді внаслідок тимчасового
невикористання земельних ділянок та
використання земельних ділянок з
порушенням законодавства в частині
оплати за землю та необхідність
прибути позивачу на засідання комісії.
(а.с. 50). Докази надсилання зазначеного
листа на адресу позивачу до суду не
надано.

20.11.2013р. між позивачем та Донецькою
міською радою був укладений договір
користування земельною ділянкою №8/6607,
відповідно до п. 1 якого позивачу
дозволено використовувати земельну
ділянку загальною площею 0,2461 га, з них
ділянка №НОМЕР_1 (кадастровий номер
:00:035:0479) площею 0,2262 га та ділянка
№НОМЕР_2 (кадастровий номер
:00:035:0480) площею 0,0199 га, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Договір підписаний представниками
сторін та зареєстрований в управлінні
земельних ресурсів Донецької міської
ради, про що в книзі реєстрації
договорів вчинено запис від 20.11.2013р. за
№8/6607 (а.с. 67-68).

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно зі ст. 24 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
відносини органів місцевого
самоврядування з підприємствами,
установами та організаціями, що не
перебувають у комунальній власності
відповідних територіальних громад,
будуються на договірній і податковій
основі та на засадах підконтрольності
у межах повноважень, наданих органам
місцевого самоврядування законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 Земельного
кодексу України, порядок визначення та
відшкодування збитків власникам землі
і землекористувачам встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 156 Земельного кодексу
України та п.1 Порядку визначення та
відшкодування збитків власникам землі
та землекористувачам, що затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
№ 284 від 19 квітня 1993 року, - власникам
землі та землекористувачам
відшкодовуються збитки, заподіяні
внаслідок: вилучення (викупу);
тимчасового зайняття земельних
ділянок; встановлення обмежень щодо їх
використання; погіршення якості
ґрунтового покриву та інших корисних
властивостей земельних ділянок;
приведення їх у непридатний для
використання стан; неодержання доходів
у зв'язку з тимчасовим невикористанням
земельних ділянок.

Пунктами 1,2 ст.120 Земельного кодексу
України (в редакції від 18.03.2004р.)
передбачено, що при переході права
власності на будівлю і споруду право
власності на земельну ділянку або її
частину може переходити на підставі
цивільно-правових угод, а право
користування - на підставі договору
оренди. При відчуженні будівель та
споруд, які розташовані на орендованій
земельній ділянці, право на земельну
ділянку визначається згідно з
договором оренди земельної ділянки.

Пунктом 3.4. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 6 від
17.05.11 р. «Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин» визначено, що за
змістом статті 377 ЦК України та статті
120 ЗК України до особи, яка набула права
власності на житловий будинок, будівлю
або споруду, переходить право
власності або право користування на
земельну ділянку, на якій розміщено
відповідне нерухоме майно, без зміни її
цільового призначення в обсязі та на
умовах, встановлених для попереднього
землевласника (землекористувача).

З огляду на приписи статті 182, частини
другої статті 331, статті 657 ЦК України
покупець нерухомого майна вправі
вимагати оформлення відповідних прав
на земельну ділянку, зайняту
нерухомістю, з моменту державної
реєстрації переходу права власності на
нерухоме майно.

З виникненням права власності на
будівлю чи споруду у юридичної особи
виникає право одержати земельну
ділянку в користування, а розглянути
таке питання та прийняти відповідне
рішення в строки, встановлені законом,
зобов'язаний відповідний повноважний
орган виконавчої влади або орган
місцевого самоврядування.

Так, ст. 16 Закону України «Про оренду
землі» встановлено, що укладення
договору оренди земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності здійснюється на підставі
рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування - орендодавця,
прийнятого у порядку, передбаченому
Земельним кодексом України, або за
результатами аукціону.

Відповідно до ст.124 ЗК України передача
в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки (у разі продажу права оренди)
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки.

Частиною 1 ст.123 ЗК України встановлено,
що надання земельних ділянок державної
або комунальної власності у
користування здійснюється на підставі
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування.
Рішення зазначених органів
приймається на підставі проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок.

Особа, зацікавлена в одержанні у
користування земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності за проектом землеустрою щодо
її відведення, звертається з
клопотанням про надання дозволу на
його розробку до відповідної
сільської, селищної, міської, районної,
обласної ради, Кабінету Міністрів
України, Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, місцевої державної
адміністрації. (ч.2 ст. 123 ЗК України).

Наявний в матеріалах справи договір,
укладений між позивачем та ТОВ
«Юзовский землемер» щодо виконання
геодезичних робіт по встановленню меж
земельної ділянки, розробки проекту
землеустрою по відводу земельної
ділянки та виготовленню проекту
договору оренди земельної ділянки під
існуючі будівлі по АДРЕСА_1, а також
рішення відповідача від 24.04.2009р. про
затвердження проекту землеустрою
свідчить про вчинення дій з боку
позивача, спрямованих на оформлення
орендних відносин.

Пунктами 3.7-3.8 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 6 від
17.05.11 р. «Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин» визначено
наступне:

Власники землі та землекористувачі
мають право на захист своїх прав шляхом
стягнення збитків з особи, яка вчинила
неправомірні дії щодо відповідних
земельних ділянок, у випадках,
встановлених главою 24 ЗК України, та за
процедурою, передбаченою Порядком
визначення та відшкодування збитків
власникам землі та землекористувачам,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 19.04.1993 № 284.

Вирішуючи спори за позовами органів
державної влади або місцевого
самоврядування про стягнення з особи,
яка набула у власність житловий
будинок, будівлю або споруду і не
переоформила право користування
земельною ділянкою, шкоди у вигляді
упущеної вигоди (зокрема у розмірі
неодержаної плати за оренду земельної
ділянки), господарські суди, крім
спеціальних норм, повинні брати до
уваги загальні положення статті 22,
глави 82 ЦК України, частини другої
статті 224 ГК України. Крім того, для
застосування такого заходу
відповідальності слід встановлювати
як наявність у діях винної особи усіх
чотирьох елементів складу цивільного
правопорушення (протиправної
поведінки, збитків, причинного зв'язку
між протиправною поведінкою та
збитками і вини), так і ступінь вини в
розумінні статті 1193 ЦК України.

У розгляді таких справ суди мають
враховувати обставини вчинення
господарюючими суб'єктами дій щодо
оформлення відповідного
землекористування та факти
своєчасного виявлення контролюючими
органами користування земельними
ділянками без оформлення
правовстановлюючих документів, а також
вчинення дій щодо спонукання суб'єкта
оформити право землекористування.

Як було встановлено судом, 24.04.2009р.
Донецькою міською радою прийнято
рішення №31/93, яким позивачу
затверджений проект землеустрою щодо
відведення земельних ділянок, в п.4.1.,
якого встановлений місячний строк для
укладання договорів оренди земельних
ділянок та здійснити їх державної
реєстрації.

Суду не надані докази направлення
позивачу рішення Донецької міської
ради від 24.04.2009р. №31/93 про затвердження
проекту землеустрою для реалізації
власником будівель свого права на
оформлення права землекористування.
Відсутність зазначеного повідомлення
є порушенням з боку відповідача
положень ч.11 ст.59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні».

Також, судом встановлено, що з боку
відповідача не вчинювалися дії щодо
спонукання позивача оформити право
землекористування.

Судом враховано, що згідно ч.2 ст.181
Господарського кодексу України проект
договору може бути запропонований
будь-якою з сторін, однак ч.2 ст.180
зазначеного кодексу передбачає, що
господарський договір вважається
укладеним, якщо між сторонами у
передбачених законом порядку та формі
досягнуто згоди щодо усіх його
істотних умов. Істотними є умови,
визнані такими за законом чи необхідні
для договорів даного виду, а також
умови, щодо яких на вимогу однієї із
сторін повинна бути досягнута згода.

Так, ст.15 Закону України «Про оренду
землі» передбачено, що істотними
умовами договору оренди землі є: об'єкт
оренди (кадастровий номер, місце
розташування та розмір земельної
ділянки); строк дії договору оренди;
орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається в оренду; умови
збереження стану об'єкта оренди; умови
і строки передачі земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві; існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін; умови
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Відповідні повноваження для
визначення зазначених в ст.15 Закону
України «Про оренду землі» істотних
умов договору оренди землі має
місцевий орган самоврядування, з чого
слідує, що саме на нього полягає
переважне право на запропонування
проекту договору

Пунктом 3 Порядку, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 19.04.1993року №284 передбачено, що
відшкодуванню підлягають, зокрема,
збитки власників землі і
землекористувачів, у тому числі
орендарів, включаючи і неодержані
доходи, якщо вони обґрунтовані.

Розмір збитків визначається комісіями,
створеними Київською та
Севастопольською міськими, районними
державними адміністраціями,
виконавчими комітетами міських (міст
обласного значення) рад. Результати
роботи комісії оформляються
відповідними актами (частини 1, 4 п.2
Порядку).

Затвердженим рішенням Донецької
міської ради від 22.07.2011р. №7/25 Порядок
визначення та відшкодування Донецькій
міській раді збитків, заподіяних
внаслідок тимчасового невикористання
земельних ділянок та використання
земельних ділянок з порушенням
законодавства про плату за землю,
встановлено, що відшкодування збитків
проводиться за період використання
землі з порушенням земельного
законодавства у розмірі орендної плати
за землю, яку розпорядник землі (міська
рада) міг би отримати при належному
виконанні (дотриманні)
землекористувачем вимог земельного
законодавства, але не більш ніж за 3
роки (п.5.2. Порядку).

Як вбачається з акту комісії з
визначення розміру збитків, заподіяних
Донецькій міській раді, внаслідок
тимчасового невикористання земельних
ділянок та використання земельних
ділянок з порушенням законодавства про
оплату за землю ФОП ОСОБА_2 від 20.08.13р.,
комісія визначила збитки, заподіяні
позивачем Донецькій міській раді в
розмірі 339314,19грн.

Проте, згідно з розрахунком розміру
збитків, заподіяних Донецькій міській
раді, внаслідок тимчасового
невикористання земельних ділянок та
використання земельних ділянок з
порушенням законодавства про плату за
землю, Управлінням земельних ресурсів
Донецької міської ради було охоплений
період використання земельної ділянки
- 45 місяців, що не відповідає п.5.2.
вищезазначеному Порядку визначення та
відшкодування Донецькій міській раді
збитків, яким передбачений граничний
строк за який проводиться
відшкодування збитків - не більше 3
років.

Крім того, затверджений оскаржуваним
рішенням акт комісії від 20.08.13р. містить
суперечливі відомості щодо факту
присутності позивача на засіданні
комісії 20.08.2013р. Так, в акті комісії
зазначено, що останній складений в
присутності позивача. Проте підпису
позивача в акті немає. В реквізитах
«Підписи» зазначено, що ОСОБА_2 не
з'явилася.

Слід також зазначити, що при розрахунку
розміру збитків відповідачем було
використано інформацію управління
Держземагенціі (т.1 а.с. 48) про розмір
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки лише на 2013 рік, при тому, що
розрахунок шкоди здійснений за період
2010 - 2013 р. Тобто, розмір грошової оцінки
за період 2010 -2012 рр. в розрахунку не
застосований, що позбавляє суд
можливості вважать його обґрунтованим
і достовірним.

З огляду на наведене, суд не вбачає в
діях позивача протиправної винної
поведінки, що зумовлює виникнення
обов'язку позивача на відшкодування
збитків, а зроблений відповідачем
розрахунок збитків вважає
необґрунтованим.

Підставами для визнання акта недійсним
є невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт. Обов'язковою умовою визнання
акта недійсним є також порушення у
зв'язку з прийняттям відповідного акта
прав та охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організації - позивача
у справі.

Отже, умовою визнання акта недійсним є
порушення у зв'язку з прийняттям
відповідного акта прав та інтересів,
зокрема, юридичної особи - позивача у
справі.

Згідно зі статтею 393 ЦК України
правовий акт органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, який не відповідає
законові і порушує права власника, за
позовом власника майна визнається
судом незаконним та скасовується.

Відповідно до ст. 21 ЦК України суд
визнає незаконним та скасовує правовий
акт індивідуальної дії, виданий
органом місцевого самоврядування, якщо
він суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

Організація та діяльність органів
місцевого самоврядування регулюється
Законом України "Про місцеве
самоврядування в Україні" (розділ II).
Тому ненормативні правові акти органів
місцевого самоврядування
правозастосовного та юрисдикційного
змісту приймаються на основі
Конституції і законів України, а самі
ці органи як носії публічної влади є
відповідальними за свою діяльність
перед територіальною громадою,
державою, юридичними і фізичними
особами (частина перша статті 74 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні".

Відповідно до пункту 10 статті 59 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» акти органів та посадових
осіб місцевого самоврядування з
мотивів їхньої невідповідності
Конституції або законам України
визнаються незаконними в судовому
порядку.

За змістом висновків Конституційного
суду України викладених у рішенні від
01.12.2004р. №18-рп/2004 1. поняття
"охоронюваний законом інтерес", за
захистом якого особа звертається до
суду у логічно-смисловому зв'язку з
поняттям "права", треба розуміти як
прагнення до користування конкретним
матеріальним та/або нематеріальним
благом, як зумовлений загальним
змістом об'єктивного і прямо не
опосередкований у суб'єктивному праві
простий легітимний дозвіл, що є
самостійним об'єктом судового захисту
та інших засобів правової охорони з
метою задоволення індивідуальних і
колективних потреб, які не суперечать
Конституції і законам України,
суспільним інтересам, справедливості,
добросовісності, розумності та іншим
загальноправовим засадам.

Враховуючи викладене, а також те, що
спірне рішення відповідача є актом
індивідуальної дії, безпосередньо
пов'язане із виникненням у позивача
обов'язку вчинити певні дії, та в силу
положень ч.1 ст. 73 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» є
обов'язковими для виконання позивачем,
суд вважає, що позивачем вірно обраний
спосіб захисту свого права та цей спір
підлягає розгляду господарським судом.

З огляду на наведе, рішення Виконавчого
комітету Донецької міської ради від
18.09.2013р. №223/2 про затверджений акту про
визначення розміру збитків міській
раді, заподіяних фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 підлягає
скасуванню як незаконне, як таке, що
порушує ст.ст. 13, 41 Конституції України.

Всупереч вимогам ст. 33 ГПК України
відповідач належних доказів, що
спростовують доводи позивача та
висновки суду не надав, як і не довів
правомірність прийнятого ним рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про задоволення позову.

Відповідно до положень ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України з урахуванням матеріалів
справи, підстав виникнення спору та
клопотання позивача, поданого у
судовому засіданні 11.03.2014р., суд вважає,
що судові витати підлягають залишенню
за позивачем.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 18, 24, 59, 74 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні", ст.15
Закону України «Про оренду землі»,
ст.ст. 19, 41 Конституції України, ст.ст.
21,182, 331, 393 , 657 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 120, 123, 124, 152, 156, 157
Земельного кодексу України, ст.181
Господарського кодексу України, ст.ст.
22, 42, 43, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, с.Старомихайлівка,
Мар'їнський район, Донецька область, до
відповідача Виконавчого комітету
Донецької міської ради, м.Донецьк, про
визнання недійсним рішення
виконавчого комітету Донецької
міської ради №223/2 від 18.09.2013р. -
задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати рішення
виконавчого комітету Донецької
міської ради №223/2 від 18.09.2013р.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано до Донецького апеляційного
господарського суду через
господарський суд Донецької області
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено та
підписано 17.03.2014 року.

Суддя
К.С.
Харакоз