РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року
Справа № 902/1132/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя
Дужич С.П. , суддя Філіпова Т.Л.

при секретарі Кушнірук Р.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

від органу прокуратури: Гіліс І.В.
(посвідчення № 023487 від 09.12.13р.)

розглянувши апеляційну скаргу
відповідача на рішення господарського
суду Вінницької області від 22.10.13 р. у
справі № 902/1144/13 (Суддя Грабик В.В.)

за позовом в.о. прокурора Оратівського
району в інтересах держави в особі
районної державної адміністрації

до Приватного орендного підприємства
"Поліс"

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Чагівської сільської
ради

про визнання договору оренди земельної
ділянки недійсним

ВСТАНОВИВ:

В.о. прокурора Оратівського району
(надалі - прокурор) в інтересах держави
в особі Оратівської районної державної
адміністрації (надалі - позивач)
звернувся в господарський суд
Вінницької області з позовною заявою
(а.с. 2-5) до приватно орендного
підприємства "Поліс" (надалі -
відповідач), в якій просить визнати
договір оренди земельної ділянки
недійсним та скасувати договір № 3 від
21.01.10 р. щодо оренди земельної ділянки №
132-1 загальною площею 1,6877 га, дану
земельну ділянку повернути в
розпорядження Оратівської районної
адміністрації.

Рішенням господарського суду
Вінницької області від 22.10.13 р. (а.с. 89-92)
позов задоволено. Визнано недійсним
договір оренди № 3 від 21.01.10 р.,
земельної ділянки № 132-1 загальною
площею 1,6877 га, кадастровий номер
0:07:002:0174 та зобов'язано
приватно-орендне підприємство "Поліс"
повернути земельну ділянку №132-1
загальною площею 1,6877 га Оратівський
районній державній адміністрації. В
частині повернення земельної ділянки
№ 132-1 загальною площею 1,6877 га в
розпорядження Оратівської районній
державній адміністрації відмовлено.

В обґрунтування свого рішення суд
першої інстанції вказав, що зазначена в
позовній заяві земельна ділянка не
передавалася орендодавцем орендарю за
актом прийму-передачі, що є порушенням
вимог ч. 1 ст. 17 ЗУ "Про оренду землі".
Відповідно до змісту розпорядження
Оратівської районної державної
адміністрації № 372 від 19.10.09 р. земельна
ділянка передавалася в оренду строком
на один рік, а не на п`ять років, як
зазначено в договорі оренди. Таким
чином, судом першої інстанції
встановлена відсутність згоди
орендодавця на передачу земельної
ділянки орендарю на строк, який вказано
в договорі оренди, що є порушенням
вимог ст. 19 ЗУ "Про оренду землі" та
порушенням прав позивача в галузі
земельних відносин.

Отже, суд першої інстанції прийшов до
висновку, що зазначені порушення
чинного законодавства, які мали місце
при укладенні договору оренди
земельної ділянки, відповідно до ст. 15
ч. 2 ЗУ "Про оренду землі" є підставами
для визнання недійсним оспорюваного
договору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
відповідач звернувся із апеляційною
скаргою, в якій просить його скасувати
та відмовити в задоволенні позову.

Скаржник зокрема зазначає, що в
позовній заяві в.о. прокурора
Оратівського району не вказано ціну
позову. При цьому, посилається на п.2.7.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №7 від
21.02.2013р.

Наголошує, що прокурором без поважних
причин пропущено строк позовної
давності, яка встановлюється
тривалістю у три роки, а тому, на думку
відповідача, дана обставина є
підставою для відмови в позові.
Зазначає, що суд першої інстанції,
здійснюючи посилання на постанову
Верховного Суду України від 20.08.2013 р.,
прийшов до невірного переконання щодо
обрахування перебігу строку позовної
давності з моменту, коли орган
прокуратури дізнався про наявність
порушеного права, оскільки в справі,
яку розглядав Верховний Суд України,
прокурор та позивачі не були сторонами
оспорюваних угод та були позбавлені
права під час судового розгляду
перевірити повноваження осіб, які
укладали правочини, а в даній
господарській справі прокурор та
позивач є сторонами оспорюваної угоди.

Автоматизованою системою
документообігу суду визначено колегію
суддів для розгляду справи № 902/1132/13 у
складі: головуючий суддя Бучинська Г.Б.,
суддя Грязнов В.В., суддя Мельник О.В.

Розпорядженням в.о. голови суду від
12.02.14 р. внесені зміни до складу колегії
суддів та визначено колегію суддів у
складі: головуючий суддя Бучинська Г.Б.,
суддя Дужич С.П., суддя Філіпова Т.Л.

Ухвалою від 13.02.14 р. залучено до участі у
справи в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача - Чагівську
сільську раду.

Прокурор у відзиві на апеляційну
скаргу, а також в судовому засіданні,
проти апеляційної скарги заперечив,
оскільки вважає, що посилання
скаржника, викладені в апеляційній
скарзі, є безпідставними та
необґрунтованими.

Представники позивача та відповідача
не реалізували процесуальне право на
участь у жодному судовому засіданні
суду апеляційної інстанції, хоча про
час та місце їх проведення були
повідомлені належним чином, про що
свідчать повідомлення про вручення
поштових відправлень.

Враховуючи приписи статті 102
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів визнала за
можливе здійснити розгляд апеляційної
скарги за відсутності представників
позивача та відповідача за наявними в
матеріалах справи доказами.

Заслухавши пояснення прокурора,
розглянувши матеріали та обставини
справи, апеляційну скаргу, відзиви на
апеляційну скаргу, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування місцевим
господарським судом при винесенні
рішення норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
Рівненського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що в задоволенні апеляційної скарги
слід відмовити, а оскаржуване рішення
залишити без змін, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанцій
та вбачається з матеріалів справи п.п.1,
2 розпорядження Оратівської районної
державної адміністрації Вінницької
області №372 від 19.10.2009р., надано в оренду
приватно-орендному підприємству
"Поліс" землі нерозподілених
(невитребуваних) земельних ділянок,
розташованих на території Чагівської
сільської ради за межами с. Мервин
загальною площею 53,5579 га, в тому числі:
ділянка № 27 - 2,4984 га, № 47 - 3,7009 га, № 48 -
3,4675 га, № 245 - 2,0812 га, № 261 - 2,0811 га, № 107/1 -
1,1620 га, № 107/2 - 1,3399 га, № 211 - 1,8856 га, № 76 -
2,5183 га, №143 - 2,4983 га, №238 - 2,0811 га, № 132/1 -
0,8134 га, №132/2 - 1,6877 га, № 153/1 - 1,6578 га, № 153/2
- 0,5686 га, № 306 - 2,1476 га, № 221 - 2,0006 га, № 44 -
3,9345 га, № 39 - 2,5019 га, №14 - 2,4983 га, № 231/1 -
1,1360 га, № 231/2 - 0,9452 га, № 93 - 2,4984 га, № 233 -
2,0811 га, № 326 - 1,8863 га, № 330 - 1,8862 га
терміном на 1 рік для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
(п.1).

Пунктом 2 Розпорядження встановлено
розмір орендної плати, а саме: 3%
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки, що в грошовому виразі
становить 343,02 грн. за 1 га в рік. Орендну
плату сплачувати помісячно.

Розпорядженням Оратівської районної
державної адміністрації Вінницької
області №457 від 21.12.2009 р. внесено зміни в
п.1 розпорядження голови
райдержадміністрації від 19 жовтня 2009
року № 372 "Про надання в оренду земель
нерозподілених (невитребуваних)
земельних ділянок (паїв) Чагівської
сільської ради за межами с. Мервин", а
саме: вилучено земельні ділянки №107/1 -
1,3399 га, №107/2 - 1,1620 га (п.1); в зв'язку з
вилученням земельних ділянок загальну
площу переданих в оренду
нерозподілених (невитребуваних)
земельних ділянок (паїв) читати як "51,056
га".

21.01.2010 р. між Оратівською районною
державною адміністрацією в особі
голови райдержадміністрації Кириленко
Галини Володимирівни (як зазначено у
договорі) та приватно-орендним
підприємством "Поліс" в особі директора
Поліщука Олександра Васильовича
укладено договір оренди землі №3
(надалі - Договір).

Згідно п. 1 Договору орендодавець надає,
а орендар приймає на основі
розпорядження голови Оратівської
райдержадміністрації №372 від 19 жовтня
2009 р., №457 від 21 грудня 2010 року в
строкове платне користування земельну
ділянку сільськогосподарського
призначення, яка знаходиться на
території Чагівської сільської ради за
межами с. Мервин Оратівського району
Вінницької області.

Відповідно до п.2 Договору, в оренду
передається земельна ділянка №132-1
загальною площею 1,6877 га.

Нормативна грошова оцінка земельної
ділянки становить 28695 гривень (п. 5).

Як вбачається із змісту договору,
договір укладено на 5 (п'ять) років,
після закінчення строку договору
орендар має переважне право поновлення
його на новий строк. У цьому разі
орендар повинен не пізніше ніж за 30
днів до закінчення строку дії договору
повідомити письмово орендодавця про
намір продовжити його дію (п. 8)

Відповідно до п.9 Договору орендна
плата вноситься орендарем у грошовій
формі в розмірі 342 грн. за 1 га в рік.

Умовами договору передбачено, що після
припинення дії договору орендар
повертає орендодавцеві земельну
ділянку у стані, не гіршому порівняно з
тим, у якому він одержав її в оренду (п.
21).

Пунктом 43 Договору передбачено, що
договір набирає чинності після
підписання сторонами та його державної
реєстрації. Невід'ємними частинами
договору є: кадастровий план земельної
ділянки з відображенням обмежень
(обтяжень) у її використанні та
встановлених земельних сервітутів; акт
приймання-передачі об'єкта оренди.

Оскаржуваний Договір зареєстрований у
Вінницькій регіональній філії ДП
"ЦДЗК", про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 27 жовтня 2010 р.
за №82.

З кадастрового плану вбачається, що
земельна ділянка №132-1 площею 1,6876 га,
яка розташована на території
Чагівської сільської ради (с. Мервин)
Оратівського району Вінницької
області, має кадастровий номер
:07:002:0174. Кадастровий план містить
план-схему земельної ділянки.

Актом від 2010 р. встановлено в натурі
межі земельної ділянки (паю) площею 1,6876
га, в акті міститься план-схема
земельної ділянки.

31.01.2013 р. за вх. №65/108вх-в до прокуратури
Оратівського району на №67/834 вих-12 від
21.12.2012 р. надійшов лист Державної
інспекції сільського господарства у
Вінницькій області наступного змісту.
Відповідно до розпоряджень голови
Оратівської РДА №372 від 19.10.2009 р. та №457
від 21.12.2009 р. між Оратівською РДА та ПОП
"Поліс" 21.01.2010 р. укладено 16 договорів
оренди землі, які пройшли державну
реєстрацію у Вінницькій регіональній
філії ДП "ЦДЗК". Перевіркою договорів
встановлено, що Кириленко Г.В., яка
вказана в преамбулі договору оренди як
особа, яка уповноважена діяти від імені
орендодавця, не була на той час головою
Оратівської РДА. Призначення Кириленко
Г.В. на цю посаду відбулось лише у липні
2010 року.

Відповідно до розпорядження
Президента України від 02.07.2010 р.
№967/2010-рп за розпорядженням
Оратівської районної державної
адміністрації Вінницької області №28-к
від 06.07.2010 р. Кириленко Г.В. приступила
до виконання обов'язків голови
Оратівської районної державної
адміністрації з 6 липня 2010 року.

Як вбачається з листа Державної
інспекції сільського господарства у
Вінницькій області від 17.05.2013 р.
№10-02/1474/13, адресованого ст. слідчому СВ
Оратівського РВ УМВС України у
Вінницькій області ст. лейтенанту
міліції Фурману Ю.Ю., договори оренди
землі укладені терміном на 5 років, що
суперечить п. 1 розпорядження
Оратівської РДА №372 від 19.10.2009 року, в
якому термін оренди встановлено 1 рік.

З листа Чагівської сільської ради №280
від 25.07.2013 р. вбачається, що земельні
ділянки невитребуваних часток (паїв)
загальною площею 37,7782 га, які згідно з
договорами, укладеними 21.01.2010 р. між
Оратівською РДА та ПОП "Поліс" с. Мервин,
на даний час дійсно використовуються
ПОП "Поліс".

За наведених обставин, в.о. прокурора
Оратівського району 09.08.2013 р. звернувся
до господарського суду Вінницької
області в інтересах держави в особі
Оратівської районної державної
адміністрації з позовом до
приватно-орендного підприємства
"Поліс" про визнання недійсним та
скасування договору оренди №3 від
21.01.2010 р. земельної ділянки №132-1
загальною площею 1,6877 га, укладеного між
Оратівською РДА та ПОП "Поліс",
повернення земельної ділянки в
розпорядження Оратівської РДА.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, колегія суддів погоджується з
висновком господарського суду
Вінницької області про часткове
задоволення позовних вимог прокурора,
виходячи з наступного.

Відповідно до норм ст. ст.13, 14
Конституції України, ст. ст.167, 170, 324, 374
Цивільного кодексу України, ст. ст.2, 8,
148, Господарського кодексу України, ст.
ст.80, 84, 122, 124 Земельного кодексу
України, ст. ст.3, 4 Закону України "Про
оренду землі" земельні ділянки є
об`єктами цивільних прав, а держава та
територіальні громади через свої
органи беруть участь у земельних
відносинах з метою реалізації
цивільних та інших прав у
приватно-правових відносинах, тобто
прав власників земельних ділянок.
Органи виконавчої влади та органи
місцевого самоврядування у
правовідносинах щодо розпорядження
земельними ділянками державної та
комунальної власності діють як органи,
через які держава або територіальна
громада реалізують повноваження
власника земельних ділянок.

Своїм розпорядженням від 19.10.2009 р. №372
Оратівська райдержадміністрація
надала в оренду приватно-орендному
підприємству "Поліс", землі
нерозподілених (невитребуваних)
земельних ділянок (паїв) на території
Чагівської сільської ради за межами с.
Мервин, в тому числі №132-2, загальною
площею 1,6877 га, терміном на 1 рік для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що відповідає нормам ч. 3 ст. 122, п. 12
Перехідних положень Земельного
кодексу України, ст..13 Закону України
"Про порядок виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)" в
редакції, чинній на момент прийняття
вказаного розпорядження.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції, на підставі зазначеного
вище розпорядження та розпорядження
від 21.12.2009 р. №457, яким Оратівською РДА
внесено зміни до розпорядження №372 від
19.10.2009 р. в частині загальної площі
переданих в оренду земельних ділянок,
сторонами у справі було укладено
спірний договір оренди землі від 21.01.2010
р. №3.

Вказаний договір зареєстровано, про що
у Державному реєстрі земель вчинено
відповідний запис від 27.10.2010 р. за
№82. З урахуванням даної
обставини, у відповідності зі ст.18
Закону України "Про оренду землі" (в
редакції Закону, що діяла на момент
реєстрації) Договір №3 від 21.01.2010 р. є
укладеним з моменту його державної
реєстрації, а отже й є оспорюваним.

Згідно ч. 1 ст. 648 Цивільного кодексу
України зміст договору, укладеного на
підставі правового акта органу
державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим, органу
місцевого самоврядування,
обов'язкового для сторін (сторони)
договору, має відповідати цьому акту.

Законом України "Про оренду землі" (в
редакції Закону, що діяла на момент
укладення спірного Договору),
передбачено, що орендарі набувають
права оренди земельної ділянки на
підставах і в порядку, передбачених
Земельним кодексом України, Цивільним
кодексом України, Господарським
кодексом України, цим та іншими
законами України і договором оренди
землі (ст.6); відсутність у договорі
оренди землі однієї з істотних умов,
передбачених цією статтею, а також
порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього
Закону є підставою для визнання
договору недійсним відповідно до
закону (ст.15 ч.2).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону, передача
об'єкта оренди орендарю здійснюється
орендодавцем у строки та на умовах, що
визначені у договорі оренди землі, за
актом приймання-передачі.

Строк дії договору оренди землі
визначається за згодою сторін, але не
може перевищувати 50 років (ст.19 ч.1
Закону).

Дослідивши оскаржуваний Договір
колегія судді констатує той факт, що
орендодавець надає, а орендар приймає
на підставі розпорядження голови
Оратівської райдержадміністрації №372
від 19.10.2009 р., №457 від 21.12.2009 р. в строкове
платне користування земельну ділянку
сільськогосподарського призначення
№132-1 загальною площею 1,6877 га, яка
знаходиться на території Чагівської
сільської ради за межами с. Мервин
Оратівського району Вінницької
області строком на 5 років. Проте,
згідно розпорядження Оратівської
райдержадміністрації №372 від 19.10.2009 р.
земельні ділянки № 132- 1 та №132-2
надавались в оренду ПОП "Поліс"
терміном на 1 рік.

Колегія суддів звертає увагу й на те, що
розпорядження № 372 від 19.10.09 р.
стосувалося земельних ділянок № 132-1
площею 0,8134 га та № 132-2 площею 1,6877 га.

Натомість предметом спору договору є
оренда земельної ділянки № 132-1 площею
1,6877га.

А відтак, рішення виконавчого органу
щодо надання в оренду земельної
ділянки, що є предметом договору № 3 від
21.014.10 р., відсутнє.

Крім того, у договорі оренди землі №3
від 21.01.2010 р. зазначено, що договір
укладає орендодавець, Оратівська
районна державна адміністрація, в
особі голови Кириленко Г.В.

Проте, в матеріалах даної справи
міститься розпорядження Оратівської
райдержадміністрації №28-к від 06.07.2010 р.
з якого вбачається, що розпорядженням
Президента України від 02.07.2010 р.
№967/2010-рп "Про призначення Г. Кириленко
головою Оратівської
райдержадміністрації Вінницької
області", остання приступила до
виконання обов`язків голови
Оратівської райдержадміністрації з
06.07.2010 р.

Із постанови прокурора Оратівського
району від 27.09.2013 р. про скасування
постанови про закриття кримінального
провадження (в Єдиному реєстрі
досудових розслідувань за №0000003),
протоколу допиту свідка від 31.01.2013 р. у
даному провадженні ОСОБА_6, який згідно
розпорядження Оратівської РДА від
24.10.2008 р. №64-к був першим заступником
голови райдержадміністрації,
постанови ст. слідчого СВ Оратівського
РВ УМВС України у Вінницькій області
від 31.10.2013 р. про закриття кримінального
провадження, внесеного до ЄРДР за
№0000003 (згідно ст.101 ГПК України
береться до уваги), вбачається, що
підпис у спірному договорі оренди
земельної ділянки від 21.01.2010 р. від
орендодавця поставлено першим
заступником голови Оратівської РДА
ОСОБА_6, який цю посаду займав як станом
на 21.01.2010 р. (дата договору), так і станом
на 27.10.2010 р. (дата реєстрації договору).

Факт підписання договору першим
заступником Оратівської РДА сторонами
не спростовано.

Одночасно слід вказати, що матеріали
справи не містять доказів на
підтвердження того, що перший
заступник голови Оратівської РДА був
уповноважений головою
райдержадміністрації на укладення
спірного договору, так само, відсутні й
докази на підтвердження того, що на
момент укладення договору голова
Оратівської РДА був відсутній, з огляду
на норми п. 2 ч. 1, 3 ст. 39 Закону України
"Про місцеві державні адміністрації".

Водночас, апеляційний суд констатує, що
у матеріалах справи відсутні докази на
підтвердження факту наступного
схвалення договору оренди землі від
21.01.2010 р. (ст. 241 ЦК України).

Враховуючи наведене, апеляційний суд
приходить до висновку, що вказаний
договір з боку орендодавця укладено
неуповноваженою особою.

Статтею 203 ЦК України встановлені
загальні вимоги, додержання яких є
необхідними для чинності правочину,
зокрема: зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом; правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п`ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про
оренду землі" підставою для визнання
недійсним договору відповідно до
закону є, зокрема, порушення ст. 19 цього
Закону, яка передбачає визначення
строку дії договору оренди землі за
згодою сторін.

З огляду на те, що розпорядженням
голови Оратівської
райдержадміністрації від 19.10.2009 р. №372,
на підставі якого укладено спірний
договір оренди землі від 21.01.2010 р. №3,
визначено строк його дії один рік,
однак особою, яка не мала на те
повноважень, договір укладено строком
на 5 років, судова колегія погоджується
з висновком господарського суду першої
інстанції, що договір укладено з
порушенням ст. 19 Закону України "Про
оренду землі".

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що договір
оренди від 21.01.10 р. слід визнати
недійсним.

Крім того, посилання прокурора на
порушення при укладенні договору ст. 17
Закону України "Про оренду землі" у
зв'язку з відсутністю акта
приймання-передачі об'єкта оренди як на
підставу визнання спірного договору
недійсним, колегія суддів відхиляє,
виходячи з наступного.

Як вбачається з акта визначення меж
земельної ділянки (паю) в натурі,
підписаного сторонами договору у 2010 р.
та листа Чагівської сільської ради №280
від 25.07.2013 р., приймання-передавання
орендованої земельної ділянки між
орендодавцем та орендарем відбулось.

Щодо позовної вимоги про повернення
відповідачем орендованої земельної
ділянки у розпорядження позивача,
колегія суддів зазначає.

Орендована земельна ділянка не може
перебувати у володінні та користуванні
відповідача, оскільки договір оренди
від 21.01.2010 р. №3, на підставі якого він
набув таке право, визнано недійсним.

Правовим наслідком визнання недійсним
договору оренди землі, відповідно до
положень ч. 1 ст. 216 ЦК України, є
повернення земельної ділянки
орендодавцю (за умовами договору -
позивачу).

Також, апеляційний суд погоджується з
висновком господарського суду першої
інстанції, про відмову в частині
позовних вимог про повернення
земельної ділянки в розпорядження
Оратівської РДА, оскільки позивачем не
обґрунтовано позов у частині
повноважень позивача на розпорядження
спірною земельною ділянкою, чим
порушено вимоги ст. 33 ГПК України.

Крім того, колегія суддів не бере до
уваги доводи скаржника, викладені в
апеляційній скарзі, щодо строків
застосування позовної давності,
виходячи з наступного.

Договір оренди земельної ділянки
укладено 21.01.2010 р. та зареєстровано
27.10.2010 р., про що вчинено запис у
Державному реєстрі земель за №82,
у той час як, позовна заява прокурора
надійшла до місцевого господарського
суду 09.08.2013 р. за вхідним №1165/13.

Враховуючи положення статей 210, 257, 261 ЦК
України, прокурор звернувся з позовом
до суду в межах 3-річного строку
позовної давності.

Судом не беруться до уваги доводи
відповідача про не зазначення
прокурором у позовній заяві ціни
позову, з якого обчислюється судовий
збір, та про процесуальне порушення
суду першої інстанції, оскільки
частиною 2 ст. 104 ГПК України визначено,
що порушення або неправильне
застосування норм процесуального
права може бути підставою для
скасування або зміни рішення лише за
умови, якщо це порушення призвело до
прийняття неправильного рішення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів не бере до уваги доводи,
викладені в апеляційній скарзі,
вважаючи їх безпідставними та
необґрунтованими.

У Постанові Пленуму Вищого
господарського суду України №6 від
23.03.2012р. "Про судове рішення" зазначено,
що рішення з господарського спору
повинно прийматись у цілковитій
відповідності з нормами матеріального
і процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки судом належних і допустимих
доказів у конкретній справі.

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції повно з'ясував обставини
справи і дав їм правильну юридичну
оцінку. Порушень чи неправильного
застосування норм матеріального чи
процесуального права при розгляді
спору судом першої інстанції, судовою
колегією не встановлено, тому мотиви, з
яких подана апеляційна скарга, не
можуть бути підставою для скасування
прийнятого у справі рішення, а наведені
в ній доводи не спростовують висновків
суду.

Судові витрати зі сплати судового
збору за розгляд апеляційної скарги
покладаються на відповідача згідно ст.
49 ГПК.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 - 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватно орендного
підприємства "Поліс" на рішення
господарського суду Вінницької
області від 22.10.13 р. у справі № 902/1132/13
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Вінницької області від 22.10.13 р. у справі
№ 902/1132/13 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Справу №902/1132/13 повернути
господарському суду Вінницької
області.

Головуючий суддя
Бучинська Г.Б.

Суддя
Дужич С.П.

Суддя
Філіпова Т.Л.