КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2014 р. Справа№ 910/17479/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі Кобець
М.О.

за участю представників:

від позивача: Овдієнко В.Ю. -
представник за довіреністю від 18.09.2013
року;

від відповідача: Лихольот А.В. -
представник за довіреністю від 08.01.2014
року;

ОСОБА_4 - директор,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Пральний комплекс»

на рішення Господарського суду міста
Києва від 14.10.2013 року

у справі № 910/17479/13 (суддя Босий В.П.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сервісна компанія
«Укрєврохім»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Пральний комплекс»

про стягнення 110 773, 57 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сервісна компанія
"Укрєврохім" звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пральний комплекс"
про стягнення 110 773,57 грн. за договором
поставки № 0108ПК від 01.08.2011 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
виконання умов договору поставки
№0108ПК від 01.08.2011 року позивач здійснив
поставку товару, а відповідач належним
чином грошове зобов'язання по оплаті
поставленого товару не виконав, у
зв'язку з чим виникла заборгованість у
розмірі 101 650,15 грн. Крім того, позивачем
нараховано пеню у розмірі 7 602,86 грн. та 3%
річних у розмірі 1 520,56 грн. за
прострочення виконання грошового
зобов'язання.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 14.10.2013 року позовні вимоги
задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
відповідач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду із
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення місцевого господарського суду
скасувати та прийняти нове, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
наявні в матеріалах справи довіреність
№ 515 від 20.08.2012 року, на підставі якої на
думку суду першої інстанції був
отриманий відповідачем товар згідно
видаткової накладеної № 1234 від 20.08.2012
року не містить підпису керівника
відповідача, а довіреність № 515 від
09.07.2012 року на підставі якої на думку
місцевого суду був отриманий
відповідачем товар згідно видаткової
накладної № 984 від 09.07.2012 року містить
підпис неуповноваженої особи.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями, апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Пральний комплекс»
по справі № 910/17479/13 передано на розгляд
судді Київського апеляційного
господарського суду Дідиченко М.А.

Розпорядженням в.о. голови Київського
апеляційного господарського суду від
29.11.2013 року сформовано для розгляду
апеляційної скарги по справі № 910/17479/13
колегію суддів у складі Дідиченко М.А.
(головуюча), Руденко М.А., Пономаренко
Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 28.11.2013 року
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Пральний
комплекс" прийнято до свого
провадження колегією суддів у складі
Дідиченко М.А. (головуюча), Руденко М.А.,
Пономаренко Є.Ю. та призначено до
розгляду на 24.12.2013 року.

Розпорядженням в. о. Голови Київського
апеляційного господарського суду від
24.12.2013 року, у зв'язку із перебуванням
судді Дідиченко М. А. у відпустці,
справу № 910/17479/13 передано до розгляду
колегії суддів у складі: Баранець О. М.-
головуюча, судді: Пономаренко Є. Ю.,
Руденко М. А.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 24.12.2013 року
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Пральний
комплекс" прийнято до свого
провадження колегією суддів у складі:
Баранця О. М. (головуючий), Руденко М.А.,
Пономаренко Є.Ю.

Представник відповідача у судовому
засіданні 24.12.2013 року надав пояснення,
якими підтримав доводи апеляційної
скарги.

У судовому засіданні 24.12.2013 року
представники позивача заперечували
доводи апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 24.12.2013 року
відкладено розгляд справи до 04.02.2014
року.

Розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 04.02.2014 року, у
зв'язку з виходом головуючого судді
Дідиченко М. А. з відпустки, справу №
910/17479/13 передано до розгляду колегії
суддів у складі: Дідиченко М. А.-
головуюча, судді: Пономаренко Є. Ю.,
Руденко М. А.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 04.02.2014 року
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Пральний
комплекс" прийнято до свого
провадження колегією суддів у складі:
Дідиченко М.А. (головуюча), Руденко М.А.,
Пономаренко Є.Ю.

Представник позивача у судовому
засіданні 04.02.2014 року заявив клопотання
про виклик свідка ОСОБА_8

Враховуючи, що інститут свідків
господарсько-процесуальним
законодавством України не
передбачений, колегія суддів відхилила
клопотання позивача про виклик свідка.

Представник відповідача у судовому
засіданні 04.02.2014 року заявив клопотання
про призначення судової
почеркознавчої експертизи для
встановлення особи, яка здійснила
підпис на довіреності № 515 від 09.07.2012
року в графі «керівник підприємства».

У судовому засіданні 04.02.2014 року
оголошено перерву до 25.02.2014 року.

Розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 25.02.2014 року у
зв'язку із перебуванням головуючої
судді Дідиченко М.А. та суддів
Пономаренка Є. Ю., Руденко М. А. у
відпустці, сформовано для розгляду
апеляційної скарги у справі № 910/17479/13
колегію суддів у складі: головуючий
суддя - Шевченко Е.О., судді: Синиця О.Ф,
Зеленін В.О.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 25.02.2014 року
справу № 910/17479/13 прийнято до свого
провадження колегією суддів у складі:
головуючий суддя - Шевченко Е.О., судді:
Синиця О.Ф, Зеленін В.О.

У судовому засіданні від 25.02.2014 року
оголошено перерву до 11.03.2014 року.

У судове засідання 11.03.2014 року
представник позивача не з'явився, про
поважні причини неявки суд не
повідомив.

Представник відповідача у судовому
засіданні 11.03.2014 року підтримав доводи,
викладені в апеляційній скарзі та
просив суд її задовольнити.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.03.2014 року
відкладено розгляд справи до 01.04.2014
року.

У судовому засіданні 01.04.2014 представник
відповідача підтримав подане
клопотання про призначення судової
почеркознавчої експертизи.

Беручи до уваги, що сторони не
заперечують, що довіреність № 515 від
09.07.2012 року в графі «керівник
підприємства» містить підпис іншої
особи, ніж директора ТОВ «Пральний
комплекс» ОСОБА_4, колегія суддів не
вбачає підстав для призначення судової
експертизи.

Представники позивача у судовому
засіданні 01.04.2014 року підтримав свою
правову позицію.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено місцевим
господарським судом та
підтверджується матеріалами справи,
01.08.2011 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Сервісна компанія
"Укрєврохім" (надалі - постачальник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Пральний комплекс"
(надалі - покупець) було укладено
договір поставки №0108ПК (надалі -
договір).

Відповідно до п. 1.1 договору
постачальник зобов'язується передати у
власність покупця продукцію, іменовану
в подальшому товар, партіями, а
покупець зобов'язується прийняти товар
та оплатити його на умовах даного
договору.

Згідно із п. 1.4 договору загальна сума
договору розраховується шляхом
складання загальних сум партій товару,
що вказані в рахунках-фактурах,
видаткових накладних та/або
специфікаціях.

Пунктом 2.5 договору визначено, що
покупець оплачує партію товару шляхом
перерахування 100% вартості товару на р/р
продавця згідно виставленого
рахунка-фактури, одним платежем або
частинами, протягом 30 банківських днів
з моменту поставки товару.

На виконання умов договору у період з
09.07.2012 року по 20.08.2012 року позивачем
поставлена, а відповідачем прийнята
продукція на загальну суму 101 650,15 грн.,
що підтверджується видатковими
накладними №984 від 09.07.2012 року, №1197 від
13.08.2012 року та №1234 від 20.08.2012 року.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 692 Цивільного кодексу України
визначено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Звертаючись до суду першої інстанції
позивач зазначає, що відповідач за
поставлену продукцію не розрахувався,
у зв'язку із чим позивач просить
стягнути з відповідача заборгованість
у розмірі 101 650,15 грн., пеню у розмірі 7
602,86 грн. та 3% річних у сумі 1 520,56 грн.

Заперечуючи проти позовних вимог,
відповідач зазначає, що наявні в
матеріалах справи довіреність № 515 від
20.08.2012 року не містить підпису
керівника відповідача, а довіреність №
515 від 09.07.2012 року містить підпис
неуповноваженої особи.

Таким чином, враховуючи, що довіреності
не були підписані уповноважено особою,
у матеріалах справи відсутні будь-які
докази прийняття відповідачем товару
згідно видаткових накладних.

Відповідно до п. 13 Інструкції про
порядок реєстрації виданих, повернутих
і використаних довіреностей на
одержання цінностей, затвердженої
наказом Міністерства фінансів України
від 16.05.1996р. № 99, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 12.06.1996р.
за № 293/1318, при
централізовано-кільцевих перевезеннях
цінностей підприємствам їх відпуск
постачальниками може здійснюватися
без довіреності, якщо одержувач
цінностей за підписом керівника і
головного бухгалтера підприємства або
інших осіб, які уповноважені
підписувати довіреності, повідомив
постачальника про зразок печатки
(штампу), якою матеріально
відповідальна особа, що буде приймати
цінності, завіряє на супровідних
документах (накладній, акті, ордері
тощо) свій підпис про одержання
цінностей.

Дійсно, як вбачається із довіреності №
515 від 20.08.2012 року, вона не містить
підписів керівника підприємства та
головного бухгалтера, а в довіреності
№ 515 від 09.07.2012 року в графі «керівника
підприємства» стоїть підпис
невстановленої особи.

Водночас, як вбачається із
довіреностей № 515 від 20.08.2012 року та № 515
від 09.07.2012 року та видаткових
накладених № №984 від 09.07.2012 року, №1197
від 13.08.2012 року та №1234 від 20.08.2012 року
вони містять відтиски печатки ТОВ
«Пральний комплекс».

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Так, відповідачем не надано суду
належних та допустимих доказів
викрадення печатки підприємства або
іншого неправомірного використання
печатки підприємства. Зокрема,
відповідачем не надано доказів
звернення до правоохоронних органів із
заявою про вчинення крадіжки на
підприємстві.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що позивачем за договором №
0108ПК від 01.08.2011 року поставлена, а
відповідачем прийнята продукція на
загальну суму 101 650,15 грн., що
підтверджується видатковими
накладними №984 від 09.07.2012 року, №1197 від
13.08.2012 року та №1234 від 20.08.2012 року.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується
наявність у відповідача грошового
зобов'язання по сплаті на користь
позивача грошових коштів у розмірі 101
650,15 грн. Відповідачем вказана
заборгованість не спростована, доказів
її погашення не надано, а тому суд
першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог в частині
стягнення основної суми
заборгованості у сумі 101 650, 15 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача пеню у розмірі 7 602,86 грн. та
3% річних у розмірі 1 520, 56 грн.

Пунктом 3.2 договору сторонами
погоджено, що за прострочення строків
оплати вартості товару покупець
сплачує постачальнику пеню за кожен
день прострочення у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла у період
нарахування пені, від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ст.
549 Цивільного кодексу України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Перевіривши розрахунок суми пені та 3%
річних наданий позивачем, колегія
суддів приходить до висновку, що він є
арифметично вірним, а тому суд першої
інстанції обгрунтовано задовольнив
вимоги позивача про стягнення пені та 3%
річних у повному обсязі.

За таких обставин висновки суду першої
інстанції про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, а тому рішення
Господарського суду міста Києва від
14.10.2013 року у справі № 910/17479/13
відповідає чинному законодавству,
фактичним обставинам та матеріалам
справи і підстав для його скасування не
вбачається.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по
сплаті судового збору за подання
апеляційної скарги покладаються на
заявника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Пральний
комплекс» на рішення Господарського
суду міста Києва від 14.10.2013 року
залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 14.10.2013 року у справі № 910/17479/13 -
без змін.

3. Матеріали справи № 910/17479/13 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
М.А. Дідиченко

Судді
М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко