ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2014 р. Справа № 5027/942/2012.

За позовом Комунальної медичної
установи «Чернівецький обласний
клінічний кардіологічний диспансер»

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача Державна фінансова інспекція
в Чернівецькій області.

до відповідача - Міського комунального
підприємства
«Чернівцітеплокомуненерго» м.
Чернівці

про стягнення коштів - 19385,07 грн.

Cуддя
М.І.Ніколаєв

представники:

від позивача - Сопрович І.З., дов. від
02.07.2013 року.

від відповідача - Білянський М.І., дов.
№2570 від 25.12.2013 року.

від третьої особи - Ганевич А.І., дов.
від 09.01.2014 року, Дерябіна І.А., дов. від
21.03.2014 року.

СУТЬ СПОРУ: Комунальна медична
установа «Чернівецький обласний
клінічний кардіологічний диспансер»
звернулася з позовом до міського
комунального підприємства
«Чернівцітеплокомуненерго» про
стягнення зайво отриманих коштів в
сумі 19385,07 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на акт ревізії КРУ в
Чернівецькій області від 24.02.2011 року
№24-04/34, яким встановлено завищення
опалювальної площі, що призвело до
безпідставної сплати протягом
лютого-грудня 2010 року 19385,07 грн. за
ненадані послуги із постачання
теплової енергії.

У відзиві на позов відповідач проти
позовних вимог заперечує, мотивуючи це
тим, що у судових процесах за позовом
КРУ в Чернівецькій області до
Комунальної медичної установи
«Чернівецький обласний клінічний
кардіологічний диспансер» МКП
«Чернівцітеплокомуненерго». Крім того,
позивач вважає правомірними
нарахування за спожиту теплову
енергію, оскільки відповідні
розрахунки проводились не за 1 кв. м.
площі, а із розрахунку на 1 кв. м.
приведеної площі.

Ухвалою суду від 18.12.2012 року порушено
провадження у справі, судове засідання
призначено на 10.01.2013 року за участю
представників сторін.

Ухвалою суді від 24.01.2013 року розгляд
справи за клопотаннями сторін
відкладено на 24.01.2013 року.

У судових засіданнях 24.01.2013 року та
04.02.2013 року оголошено перерви.

Ухвалою суду від 12.02.2013 року залучено
Державну фінансову інспекція в
Чернівецькій області до участі в
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на стороні
позивача, провадження у справі
№5027/942/2012 зупинено до вирішення Вищим
адміністративним судом справи
№К/9991/55491/12.

Ухвалою суду від 25.02.2014 року
провадження по справі №5027/942/2012
поновлено, розгляд справи призначено
на 11.03.2014 року.

Ухвалою суду від 11.03.2014 року за
клопотанням представника відповідача
продовжено строк вирішення спору та
відкладено розгляд справи на 24.03.2014
року.

Присутній у судовому засіданні
представник третьої особи позовні
вимоги підтримав, посилаючись при
цьому на те, що законність акту ревізії
КРУ в Чернівецькій області від 24.02.2011
року №24-04/34 встановлено Постановою
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 20.02.2012 року
по справі №2а/2470/2658/11, яка набрала
законної сили.

Розглянувши подані документи,
з'ясувавши фактичні обставини справи,
суд -

ВСТАНОВИВ:

19.06.2006 року між МКП
«Чернівцітеплокомуненерго»
(енергопостачальна організація) та
Комунальною медичною установою
«Чернівецький обласний клінічний
кардіологічний диспансер» (споживач)
укладено договір на постачання
теплової енергії в гарячій воді (далі -
договір), відповідно до якого
енергопостачальна організація взяла
на себе зобов'язання постачати
споживачу теплову енергію в гарячій
воді в потрібних йому обсягах, а
споживач зобов'язався оплачувати
одержану теплову енергію за
встановленими тарифами в терміни,
передбачені договором (п. 1 договору).

Відповідно до п. 2 розділу ІІ договору
розмір щомісячної плати за
теплопостачання на момент укладення
договору становить 4,67 грн. з ПДВ
бюджетним організаціям за 1 кв.м,
опалювальної площі при висоті
приміщення до 2,5 м.

Додатком №1 до договору, що діяв з 01.06.2008
року передбачено, що позивач повинен
сплачувати за опалення приміщень з
розрахунку 9343,61 кв. м. опалювальної
площі та 259,70 кв.м. опалювальної площі
орендарів.

При цьому з 01.01.2009 року відповідно до
рішення Виконавчого комітету
Чернівецької міської ради від 30.12.2008
року №1031/24 застосовується
двоставковий тариф, який передбачає
оплату послуг теплопостачання
відповідно до використаного обсягу
тепла споживачів та за приєднане
теплове навантаження в розрахунку до
приведеної площі.

Відповідно до додаткової угоди від
01.02.2010 року до договору вказано розмір
опалювальної площі 8536 кв. м.

В той же час, як встановлено судовим
слуханням, оплата за спожиту теплову
енергію проводилась відповідно до
площі 9339,6 кв.м. та 259,2 кв.м.

Зокрема, як вбачається з матеріалів
справи (рахунків - фактур, звіту про
нарахування та оплату, актів прийому -
передачі та довідки-розшифровки КРУ)
протягом лютого - грудня 2010 року на
підставі відповідних нарахувань
енергопостачальної організації
позивачем сплачено 224990,92 грн. з
розрахунку 9339,6 кв.м. та 259,2 кв.м.
опалювальної площі, у той час як слід
було сплатити 205635,24 грн. з розрахунку 8536
кв.м. опалювальної площі, відтак
позивачем зайво сплачено 19 385,07 грн.

05.04.2011 року позивач звернувся до
відповідача з претензією №217 про
відшкодування зайвої оплати послуг за
приєднане теплове навантаження в
розмірі 19385,07 грн., у відповідь на яку
відповідач повідомив (лист від 26.04.2011
року №922) про відсутність підстав для
проведення перерахунку на суму 19 385,07
грн.

Крім того, актом ревізії КРУ в
Чернівецькій області від 24.02.2011 року та
Довідкою зустрічної перевірки від
23.02.2011 року також встановлено, що
внаслідок завищення площі приміщення
та зайвої оплати Комунальною медичною
установою «Чернівецький обласний
клінічний кардіологічний диспансер»
послуг за приєднане теплове
навантаження в 2010 році нанесено шкоду
(збитки) установі на загальну суму 19385,07
грн.

До аналогічних висновків дійшов і
Вищий адміністративний суд України
(Ухвала від 16.01.2014 року №К/9991/55491/12,
К/800/6705/13), яким залишено без змін
Постанову Чернівецького окружного
апеляційного суду від 20.02.2012 року та
Ухвалу Вінницького апеляційного суду
від 27.07.2012 року, і встановлено, що
внаслідок завищення площі приміщення
та зайвої оплати Комунальною медичною
установою «Чернівецький обласний
клінічний кардіологічний диспансер»
послуг за приєднане теплове
навантаження в 2010 році нанесено шкоду
(збитки) установі на загальну суму 19385,07
грн.

Станом на момент вирішення спору
відповідачем не повернуто позивачу
суму переплати.

Відповідно до статей 1, 19 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги"
житлово-комунальні послуги - це
результат господарської діяльності,
спрямованої на забезпечення умов
проживання та перебування осіб у жилих
і нежилих приміщеннях, будинках і
спорудах, комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил.
Відносини у сфері житлово-комунальних
послуг здійснюються виключно на
договірних засадах.

За приписами статті 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона,
виконавець, зобов'язується за
завданням другої сторони, замовника,
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно з частиною 1 статті 275
Господарського кодексу України, за
договором енергопостачання,
енергопостачальне підприємство
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду споживачеві,
який зобов'язаний оплатити прийняту
енергію та дотримуватися
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Законом України "Про теплопостачання"
визначені основні правові, економічні
та організаційні засади діяльності на
об'єктах сфери теплопостачання і
згідно зі статтею 1 цього Закону
суб'єктами відносин у сфері
теплопостачання є фізичні та юридичні
особи незалежно від
організаційно-правових форм та форми
власності, які здійснюють виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії, теплосервісні організації,
споживачі, органи виконавчої влади та
органи місцевого самоврядування, а
споживачами теплової енергії є фізична
або юридична особа, яка використовує
теплову енергію на підставі договору.

За приписами статті 19 Закону України
"Про теплопостачання" споживач має
щомісячно здійснювати оплату
теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову енергію.

Таким чином, відносини у сфері
постачання теплової енергії,
здійснюються виключно на підставі
укладеного між сторонами договору.
Відповідно до частини 2 статті 32 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги" розмір плати за комунальні
послуги розраховується виходячи з
розміру затверджених цін/тарифів та
показань засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до пункту 2 статті 19 Закону
України "Про Національну комісію
регулювання ринку комунальних послуг
України" №2479-VI від 09.07.10, який набрав
чинності з 22.07.10, Національна комісія
регулювання електроенергетики України
виконує функції державного
регулювання у сфері теплопостачання,
централізованого водопостачання та
водовідведення до закінчення процесу
формування Національної комісії
регулювання ринку комунальних послуг
України і до встановлення Національною
комісією регулювання
електроенергетики України тарифів на
теплову енергію, транспортування
теплової енергії магістральними та
місцевими (розподільчими) мережами,
постачання теплової енергії, а також
тарифів на послуги централізованого
водопостачання та водовідведення
діють тарифи, що встановлені
відповідно органами виконавчої влади
та органами місцевого самоврядування в
установленому законодавством порядку.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Господарського кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, проте,
як зазначено вище, відповідачем
неправомірно нараховано плату за
фактично ненадані позивачу послуги, у
зв'язку з чим позов слід задовольнити
та стягнути з Міського комунального
підприємства
«Чернівцітеплокомуненерго» 19 385,07 грн.
зайво отриманих протягом лютого -
грудня 2010 року коштів.

При цьому визначальним для суду є
наступне.

Зокрема, вважаючи, що акт
Контрольно-ревізійного управлінням не
має для господарського суду
заздалегідь встановленої доказової
сили і є одним з доказів у справі, який
оцінюється у сукупності з усіма
доказами у справі, суд змушений
враховувати позицію, викладену в
Ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 16.01.2014 року №К/9991/55491/12,
К/800/6705/13 та виходити з того, що даним
вищим спеціалізованим судом визнано
позицію КРУ правомірною та встановлено
факт переплати позивачем за приєднане
теплове навантаження протягом
спірного періоду.

У свою чергу, Пунктом 2.6 Постанови
Пленуму ВГС України від 26.12.2011 року № 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" передбачено, що хоча
фактам, встановленим іншими судовими
рішеннями, крім зазначених у статті 35
ГПК, й не надано преюдиціального
значення для господарських судів, але
вони мають враховуватися судами у
розгляді справ з урахуванням загальних
правил статті 43 названого Кодексу щодо
оцінки доказів.

За таких обставин справи та виключно
зважаючи на необхідність забезпечення
єдності судової практики суд дійшов
висновку про необхідність задоволення
позову, поклавши при цьому судові
витрати на відповідача, з вини якого
спір безпідставно доведено до
вирішення в судовому порядку.

Керуючись пунктом ст.ст. 49, 82, 83, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2.Стягнути з Міського комунального
підприємства
«Чернівцітеплокомуненерго» (м.
Чернівці, вул. Максимовича,19/а, код 34519280)
на користь Комунальної медичної
установи «Чернівецький обласний
клінічний кардіологічний диспансер»
(м. Чернівці, вул. Червоноармійська, 230,
код 03397280) зайво отримані кошти в сумі
19385,07 грн. та 1609,50 грн. судового збору.

Повне рішення складено та підписано
26.03.2014 року

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку,
передбаченого для оскарження, а у разі
подання апеляційної скарги або
внесення апеляційного подання,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційною інстанцією.

Суддя М.І. Ніколаєв