донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

31.03.2014 справа №908/2773/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів за участю
представників сторін від позивача від
відповідачаСтойка О.В. Діброви Г.І.,
Шевкової Т.А. не з'явився; Білич Н.С., за
довіреністю; розглянувши апеляційну
скаргу Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5, м. Бердянськ, Запорізька
областьна рішення господарського
судуЗапорізької областівід05.02.2014 р.
(підписано 10.02.2014 р.)у справі№ 908/2773/13
(головуючий суддя Колодій Н.А., судді
Зінченко Н.Г., Кагітіна Л.П.)за
позовомФізичної особи-підприємця
ОСОБА_5, м. Бердянськ, Запорізька
областьдо Відкритого акціонерного
товариства "Запоріжжяобленерго", м.
Запоріжжяпровизнання недійсною та
скасування оперативно-господарської
санкції - рішення комісії від
01.08.2013р.ВСТАНОВИВ:

У серпні 2013 року до господарського суду
звернувся Фізична особа-підприємець
ОСОБА_5, м. Бердянськ, Запорізька
область (позивач) із позовом до
Відкритого акціонерного товариства
"Запоріжжяобленерго", м. Запоріжжя
(відповідач) про визнання недійсним та
скасування оперативно-господарської
санкції - рішення ВАТ
"Запоріжжяобленерго", що прийняте на
засіданні комісії з розгляду Актів про
порушення Правил користування
електричною енергією та оформлене
протоколом б/н від 01.08.2013р. про
донарахування вартості недоврахованої
електричної енергії в розмірі 19 634,29
грн.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 05.02.2014р. в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням
господарського суду, подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати спірне
рішення господарського суду та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування своїх вимог заявник
скарги посилається на неповне
з'ясування господарським судом
обставин справи, що мають значення для
справи.

Зокрема, скаржник посилався на
неправильність висновку суду першої
інстанції щодо можливості споживання
позивачем електричної енергії у
заявлений відповідачем період,
оскільки в період з січня по травень 2013
р. він не здійснював господарську
діяльність, а також на помилковий
висновок суду щодо застосування при
розрахунку недоврахованої електричної
енергії підпункту "в" п. 2.5 Методики.

Представник позивача в судове
засідання апеляційної інстанції не
з'явився, але через канцелярію суду
надав клопотання про розгляд справи за
відсутності його представника.

В судовому засіданні представник
відповідача проти апеляційної скарги
заперечував, просили залишити її без
задоволення, а рішення господарського
суду - без змін.

Відповідно до статті 101 Господарського
процесуального кодексу України у
процесі розгляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
доказами повторно розглядає справу.
Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 81-1
Господарського процесуального кодексу
України здійснювалась фіксація
судового засідання за допомогою
технічних засобів.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи із
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
29.04.2008р. між сторонами укладено договір
про постачання електричної енергії №
1114 (далі - Договір), відповідно до умов
якого, відповідач продає електричну
енергію позивачу для забезпечення
потреб електроустановок позивача з
приєднаною потужністю, зазначеною у
додатку № 1 "Обсяги постачання
електричної енергії споживачу", а
позивач оплачує вартість використаної
(купленої) електроенергії та здійснює
інші платежі згідно з умовами цього
договору. Точки продажу електричної
енергії визначаються додатком №2
"Точки продажу електричної енергії
споживачу" (розділ 1).

З матеріалів справи та пояснень
представників сторін вбачається, що
Договір у спірний період (на момент
здійснення спірної перевірки) був
чинним.

Відповідачем 20.07.2013р. на об'єкті
позивача Запорізька область, АДРЕСА_1,
бар "ІНФОРМАЦІЯ_1" складено акт № 00009939
про порушення п. 10.2 Правил користування
електричною енергією у вигляді зриву
пломби енергопостачальної організації
№ 8303747 з дверці шафи обліку позивача

В розділі 1 Акту про порушення № 00009939
від 20.07.2013р. зазначені відомості про
прилади обліку електричної енергії
позивача на дату складання акту:
заводський номер 2225046, тип - НІК 2102-02,
покази 020885,4, дата повірки ІІ квартал/10
р., рік випуску - 2010р.

Вказаний акт підписаний
представниками відповідача та
позивачем без зауважень.

На підставі вищевказаного акта
комісією відповідача 01.08.2013 р. прийнято
рішення, що оформлене протоколом
засідання комісії з розгляду актів про
порушення Правил користування
електричною енергією, про виконання
розрахунку недоврахованої
електроенергії по акту згідно п. 2.5
Методики, затвердженої Постановою НКРЕ
№ 562 від 04.05.2006р., за порушення зазначене
у підпункті 2 пункту 2.1., за період з
20.01.2013р. по 20.07.2013р., час роботи 24 години
обсягом 16533 кВт.год. на суму 19 634,29 грн.

Зазначений протокол підписаний
позивачем із зауваженнями щодо незгоди
з розрахунком.

Предметом позовних вимог позивача в
даній справі є скасування
оперативно-господарської санкції -
рішення комісії відповідача,
оформленого протоколом від 01.08.2013р., по
розгляду акту про порушення № 00009939 від
20.07.2013р.

Постановою Верховного суду України від
16.05.2011р. по справі № 2-28/2397-2010 (предметом
позову по якій було визнання недійсним
рішення комісії енергопостачальника),
що є обов'язковою для застосування в
силу ст.111-28 ГПК України, визначено, що
рішення постачальника електричної
енергії про нарахування вартості
недоврахованої спожитої
електроенергії є
оперативно-господарською санкцією.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 237 ГК України
підставою для застосування
оперативно-господарських санкцій є
факт порушення господарського
зобов'язання другою стороною.
Оперативно-господарські санкції
застосовуються стороною, яка потерпіла
від правопорушення, у позасудовому
порядку та без попереднього
пред'явлення претензії порушнику
зобов'язання.

Порядок застосування сторонами
конкретних оперативно-господарських
санкцій визначається договором. У разі
незгоди з застосуванням
оперативно-господарської санкції
зацікавлена сторона може звернутися до
суду з заявою про скасування такої
санкції та відшкодування збитків,
завданих її застосуванням.

Підстави та порядок застосування
вказаної санкції зазначені в Правилах
користування електричною енергією
затверджених постановою НКРЕ № 28 від
31.07.1996 в редакції, що діяла на момент
проведення перевірки (далі - Правила).

За змістом п.6.40 Правил, яким відповідач
обґрунтовує підстави застосування
санкції - у разі виявлення
представниками електропередавальної
організації або представниками
постачальника електричної енергії
пошкоджень чи зриву пломб,
установлених у місцях, указаних в акті
про пломбування, або пошкоджень
відбитків тавр на цих пломбах,
пошкодження розрахункових засобів
обліку, явних ознак втручання в
параметри розрахункових засобів
(систем) обліку з метою зміни їх показів
перерахунок обсягу електричної
енергії, який підлягає оплаті,
здійснюється відповідно до Методики
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, необлікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією, затвердженої постановою НКРЕ
від 04.05.2006р. N 562, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за N
782/12656 із подальшими змінами (далі
-Методика).

Як вбачається із змісту акту про
порушення, представниками відповідача
виявлено саме зрив власної пломби №
8303747 з дверці шафи обліку, вказаної в
акті пломбування розрахункового
обліку електроенергії.

Згідно п. 3.3 Правил, відповідальність за
збереження і цілісність розрахункових
засобів обліку електричної енергії та
пломб (відбитків їх тавр) відповідно до
акта про пломбування покладається на
власника (користувача)
електроустановки або організацію, на
території (у приміщенні) якої вони
встановлені.

За змістом Акту від 20.07.2010р. про
пломбування елементів розрахункового
засобу обліку електричної енергії
(а.с.28 т.1), розрахунковий засіб обліку -
НІК 2102-02, № 2225046 опломбований пломбою на
двері шафи обліку № 8303747 - 1 шт.
Відповідальність за цілісність та
збереження пломб покладено на
позивача.

Інших доказів у підтвердження факту
порушення, крім належно оформленого в
порядку п. 6.41 Правил Акту про порушення,
діючим законодавством в сфері
електроенергетики не вимагається.

Перевіряючи розрахунок обсягу та
вартості недоврахованої електричної
енергії, судова колегія вважає його
таким, що відповідає вимогам Методики
на момент її застосування.

Згідно підпункту "в" п. 2.5 Методики, у
разі виявлення у споживача порушень
зазначеної категорії величина
розрахункового добового обсягу
споживання електричної енергії
протягом робочого часу (W доб, кВт·год)
визначається за формулою: W доб = P · t доб
· K в, (2.4), де: P - потужність (кВт),
визначена як дозволена потужність для
даної точки обліку, зазначена в
Договорі (за умови, якщо потужність,
визначена відповідно до положень
підпунктів "а" або "б" цього пункту,
перевищує дозволену потужність для
даної точки обліку, ненадання
споживачем інформації щодо паспортних
даних струмоприймачів, недопуску
представників постачальника
електричної енергії
(електропередавальної організації) на
свою територію для перевірки
інформації щодо сумарної максимальної
потужності струмоприймачів, відмови
споживача від вимірювання струму
навантаження електроустановки при
підключенні всіх наявних
струмоприймачів на повну потужність).

Оскаржуючи обраний відповідачем
порядок визначення потужності, як
максимально дозволеної за Договором
(п/п "в" п. 2.5 Методики), позивач не довів
правових підстав застосування іншого
порядку її визначення (за п/п "а" та "б"
цього пункту), оскільки за змістом Акту
про порушення відповідачем вчинено всі
залежні від нього дії по встановленню
цих складових, зокрема, по вимірюванню
струму навантаження при підключенні
всіх енергоустановок на повну
потужність, що перевищувало договірну
потужність (п.6 Акту про порушення).

Будь-яких зауважень з цього приводу з
боку позивача Акт про порушення не
містить.

Інші складові розрахунку - час та
період роботи відповідача, також
відповідають зазначеним в таблиці № 1
додатку № 5 "Графік зняття показів
розрахункових засобів обліку
електричної енергії" (а.с.118-119 т.1) до
Договору (кількість робочих днів на
тиждень - 7, кількість годин роботи на
добу - 24).

Щодо доводів скарги про необхідність
взяття до уваги періоду дії торгового
патенту позивача, актів відключення
водопостачання та нульове споживання
електричної енергії за даними приладу
обліку в розрахункові періоди
січня-травня 2013р., то по-перше,
наявність дозвільних документів та
отримання інших комунальних послуг - не
впливають на споживання електричної
енергії за Договором, яке не
припинялось позивачем у встановленому
Правилами (п. 6.18) порядку, а по-друге - за
змістом п. 6.40 Правил, спожитий обсяг
електричної енергії за спірний період
підлягає перерахуванню на підставі
вимог Методики, а не на підставі
показів приладу обліку.

За таких підстав судова колегія вважає,
що відповідачем доведено
правомірність нарахування позивачу
суми недоврахованої електричної
енергії в розмірі 19 634,29 грн. на підставі
п/п "в" п. 2.5 Методики за період з 20.01.2013р.
по 20.07.2013р.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

З урахуванням вищевикладеного, судова
колегія Донецького апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що рішення господарського суду
Запорізької області від 05.02.2014 року по
справі №908/2773/13 ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді всіх обставин справи, які
мають суттєве значення для вирішення
спору, відповідає нормам матеріального
та процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати по розгляду
апеляційної скарги відносяться на
позивача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5, м. Бердянськ,
Запорізька область залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Запорізької області від 05.02.2014 року по
справі №908/2773/13 - залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено до
Вищого господарського суду України у
касаційному порядку через Донецький
апеляційний господарський суд
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий
О.В.Стойка

Судді
Г.І. Діброва

Т.А. Шевкова

Надр. 5 прим

1 позивачу

2 відповідачу

3 до справи

4 ДАГС

5 ГС