ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року Справа № 23/447-49/290-2012
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого:Панової
І.Ю.,суддів:Білошкап О.В., Погребняка
В.Я.,розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_4на
ухвалуКиївського апеляційного
господарського суду від 16.12.2013у справі
№ 23/447-49/290-2012 господарського суду міста
Києваза заявоюАкціонерного товариства
"Перший експедиційний загін підводних
та гідротехнічних робіт"доВідкритого
акціонерного товариства
"Київенергобуд"провизнання
банкрутомза участю представників
сторін: від ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 11 жовтня 2013 року (суддя
Івченко А.М.) частково задоволено заяву
ліквідатора ВАТ "Київенергобуд" в межах
провадження у справі № 23/447-49/290-2012 про
банкрутство, витребувано у ОСОБА_6 на
користь ВАТ "Київенергобуд" комплекс,
нерухоме майно бази відпочинку
"Прометей" загальною площею 1045,40 кв. м.,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на
земельній ділянці
несільськогосподарського призначення
загальною площею 3,1904 га для
розташування та обслуговування бази
відпочинку "Прометей", та складається
з: А-1 - спальний корпус площею 197,80 кв. м,
Б-1 - спальний корпус площею 97,40 кв. м., В-1
- танцмайданчик площею 305,20 кв. м., Г1 -
спальний корпус площею 44,50 кв. м., Е1 -
спальний корпус площею 44,50 кв. м., Ж1 -
спальний корпус площею 44,50 кв. м., З1 -
спальний корпус площею 44,50 кв. м., К1 -
спальний корпус площею 44,50 кв. м., Л1 -
спальний корпус площею 44,50 кв. м., М1 -
спальний корпус площею 44,50 кв. м., Н1 -
спальний корпус площею 44,50 кв. м, О -
вбиральня, П - склад, № 2-5 - ворота, а-1, №1
- навіс, № 6 - огорожа, № 7 - майданчик для
сміття, № 8, 9 - водопровідні колонки, № 10
- трансформатор, № 11,12 - свердловина, № 1
- замощення. Провадження у справі за
заявою ліквідатора ВАТ "Київенергобуд",
в частині вимог про визнання недійсним
договору купівлі-продажу
незавершеного будівництва
адміністративного корпусу, 10 спальних
будинків, незавершеного будівництва
господарчого блоку, душової, туалету,
огорожі від 26.11.2003 р., укладеного між ТОВ
"Оріонсервіс" та ОСОБА_4, припинено на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України, тощо.

15 листопада 2013 року ОСОБА_4 яка мешкає у
м. Вінниця, звернулась до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, одночасно надавши
клопотання про відновлення
пропущеного строку на апеляційне
оскарження ухвали господарського суду
міста Києва від 11 жовтня 2013 року.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 16 грудня 2013
року (колегія суддів: Копитова О.С. -
головуючий, Разіна Т.І., Сотніков С.В.)
ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні
клопотання про поновлення строку на
апеляційне оскарження ухвали
господарського суду міста Києва від 11
жовтня 2013 року, апеляційну скаргу
повернуто заявникові на підставі п. 4 ч.
1 ст. 97 ГПК України.

ОСОБА_4 звернулась до Вищого
господарського суду України із
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу Київського
апеляційного господарського суду від 16
грудня 2013 року, якою відмовлено в
поновленні строку на оскарження ухвали
господарського суду міста Києва від 11
жовтня 2013 року. В обґрунтування
касаційної скарги заявник посилається
на порушення судом апеляційної
інстанції норм процесуального права,
зокрема, ст. 43, ч. 1 ст. 53 ГПК України та
порушення судом апеляційної інстанції
права громадянки ОСОБА_4 на захист прав
та законних інтересів.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України, перевіривши матеріали
справи та доводи касаційної скарги,
застосування судом апеляційної
інстанції норм процесуального права,
дійшла висновку про задоволення
касаційної скарги з наступних підстав.

За приписами ст. 93 ГПК України
апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів, а на ухвалу
місцевого господарського суду -
протягом п'яти днів з дня їх оголошення
місцевим господарським судом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України
апеляційна скарга не приймається до
розгляду і повертається апеляційним
господарським судом, якщо скаргу
подано після закінчення строку,
встановленого для її подання, без
клопотання про поновлення цього строку
або таке клопотання відхилено.

ОСОБА_4 в обґрунтування клопотання про
відновлення пропущеного
процесуального строку для подання
апеляційної скарги на ухвалу
господарського суду міста Києва від 11
жовтня 2013 року посилалася, зокрема, на
те, що про оскаржувану ухвалу дізналася
від свого представника лише 7 листопада
2013 року, після ознайомлення останнього
з матеріалами справи.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи
ОСОБА_4 у відновленні пропущеного
процесуального строку виходив з того,
що заявником не було наведено жодної з
поважних причин неможливості подання
апеляційної скарги в передбачені
законодавством строки, оскільки
оскаржувану ухвалу було надіслано на
адресу ОСОБА_4 22 жовтня 2013 року, про що
свідчить відмітка канцелярії суду на
зворотному боці ухвали про її
направлення сторонам, однак, 4
листопада 2013 року зазначена ухвала
була повернута з відміткою поштового
відділення про тимчасову відсутність
адресата. Крім того, судом зазначено, що
навіть якщо врахувати доводи апелянта
і вираховувати строк для подання
апеляційної скарги з 07.11.2013 р., то
останній день строку припадає на 12.11.2013
р.

Однак, колегія суддів Вищого
господарського суду України з такими
висновками суду апеляційної інстанції
погодитися не може, оскільки вони
зроблені без належної перевірки та
відповідної правової оцінки доводів
заявника апеляційної скарги про
поважність причин пропуску строку на
апеляційне оскарження ухвали суду.

Як вбачається з матеріалів справи,
протоколу судового засідання
господарського суду м. Києва від 11.10.2013,
ОСОБА_4 була відсутня в судовому
засіданні суду першої інстанції.

Поза увагою суду апеляційної
інстанції, в даному випадку, залишилися
наявні у справі докази про хворобу
малолітньої доньки ОСОБА_4(заява до
господарського суду про перенесення
розгляду справи від 5 жовтня 2013 року та
додаток до заяви).

Господарський процесуальний кодекс
України не пов'язує право суду
відновити пропущений строк з певним
колом обставин, що спричинили пропуск
строку. Отже, у кожному випадку суд з
урахуванням конкретних обставин
пропуску строку оцінює доводи, що
наведені на обґрунтування клопотання
про його відновлення, та робить
мотивований висновок щодо поважності
чи не поважності причин пропуску
строку.

Враховуючи наведене колегія суддів
Вищого господарського суду України
дійшла висновку, що суд апеляційної
інстанції прийняв рішення про відмову
у задоволенні клопотання громадянки
ОСОБА_4 про поновлення строку на
апеляційне оскарження ухвали
господарського суду міста Києва від 11
жовтня 2013 року, та повернення
апеляційної скарги з підстав
передбачених п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України,
без урахування у повному обсязі усіх
обставин що зумовили пропуск ОСОБА_4
процесуального строку подання
апеляційної скарги.

За наведених обставин, ухвала
Київського апеляційного
господарського суду від 16 грудня 2013
року підлягає скасуванню, а справа -
передачі на розгляд до Київського
апеляційного господарського суду.

Керуючись ст.ст. 1117, 1119 - 11113
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного
господарського суду від 16 грудня 2013
року у справі № 23/447-49/290-2012 скасувати.
Справу передати на розгляд до
Київського апеляційного
господарського суду.

Головуючий
І.Ю. Панова

Судді
О.В. Білошкап

В.Я. Погребняк