ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26 березня 2014 року № 912/598/13

Господарський суд Кіровоградської
області в складі судді Деревінської
Л.В., розглянувши справу № 912/598/13 про
банкрутство фермерського господарства
"Агропродукт КС" (далі - ФГ "Агропродукт
КС"), Кіровоградська область,
Кіровоградський район, с. Новопетрівка,

в частині розгляду заяви ОСОБА_1 про
грошові вимоги в сумі 1476368,76 грн.,

за участю представника кредитора гр.
ОСОБА_1 - ОСОБА_2, довіреність № 1438
від 02.07.13 та розпорядника майна,
арбітражного керуючого Ретьмана О.А.,

ВСТАНОВИВ наступне.

Ухвалою від 23.04.2013 року господарський
суд порушив провадження у справі про
банкрутство ФГ "Агропродукт КС", ввів
мораторій на задоволення вимог
кредиторів, процедуру розпорядження
майном боржника на строк 115 календарних
днів, призначив розпорядником майна
боржника арбітражного керуючого
Ретьмана О.А.

Оголошення про порушення справи про
банкрутство надруковано в газеті
"Голос України" №89 (5589) від 16.05.2013 року.

Громадянином ОСОБА_1 11.06.2013 року, в межах
строку, встановленого ч. 1 ст. 23 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (далі - Закон),
подано до господарського суду заяву з
грошовими вимогами до боржника в сумі
1476368,76грн. та 1147,00 грн. судового збору.

Ухвалою від 25.09.13 р., залишеною без змін
постановою від 11.11.13 р.
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду, господарський
суд, в т.ч. визнав грошові вимоги ОСОБА_1
в сумі 1476368,76 грн. та затвердив реєстр
вимог кредиторів, з включенням
вказаних грошових вимог до четвертої
черги.

Постановою від 11.02.14 р. Вищий
господарський суд України постанову
від 11.11.13 р. Дніпропетровського
апеляційного господарського суду та
ухвалу від 25.09.13 р. господарського суду
Кіровоградської області по справі №
912/598/13 в частині розгляду кредиторських
вимог ОСОБА_1 скасував з тих підстав, що
господарські суди попередніх
інстанцій належним чином не перевірили
чи являється зобов'язання боржника
перед ОСОБА_1, як засновником та
директором підприємства-боржника,
грошовим зобов'язанням, відповідно до
вимог ст. 1 Закону.

Справу № 912/598/13 в частині розгляду
кредиторських вимог ОСОБА_1 направив на
новий розгляд до господарського суду
Кіровоградської області, в іншій
частині постанову від 11.11.2013 р.
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду та ухвалу від
25.09.2013 р. господарського суду
Кіровоградської області залишив без
змін.

Згідно реєстр-довідки про результати
автоматичного розподілу справи між
суддями від 11.03.2014 року, на новий
розгляд справу № 912/598/13 в частині
розгляду кредиторських вимог ОСОБА_1
призначено судді Деревінській Л.В.

Ухвалою від 13.03.14 р. господарський суд
прийняв заяву від 11.06.13 р. про грошові
вимоги ОСОБА_1 в сумі 1476368,76 грн. у справі
№ 912/598/13 про банкрутство фермерського
господарства "Агропродукт КС" на новий
розгляд.

При розгляді заяви по суті заявник
зазначив, що кошти за договорами позики
не вносились у якості внеску до
статутного капіталу боржника, у зв'язку
з чим господарством не приймалось
рішення про збільшення статутного
капіталу та не вносились відповідні
зміни до статуту.

Розпорядник майна ФГ "Агропродукт КС"
Ретьман О.А. визнав грошові вимоги
ОСОБА_1 в сумі 1476368,76 грн. та включив до
реєстру вимог кредиторів. Грошові
вимоги ОСОБА_1 до ФГ "Агропродукт КС" в
сумі 1147,00 грн. по сплаті судового збору
розпорядник майна відхиляє з тих
підстав, що у відповідності до ч.1 ст. 23
Закону конкурсні кредитори за
вимогами, які виникли до дня порушення
провадження у справі про банкрутство,
зобов'язані подати до господарського
суду письмові заяви з вимогами до
боржника, а також документи, що їх
підтверджують, протягом тридцяти днів
від дня офіційного оприлюднення
оголошення про порушення провадження у
справі про банкрутство. Таким чином,
письмова заява з вимогами до боржника
від конкурсних кредиторів подається
щодо вимог, які виникли до дня
порушення у справі про банкрутство.
Вимоги, по сплаті судового збору в сумі
1147,00 грн. виникли після порушення
провадження у справі про банкрутство
ФГ "Агропродукт КС", тому не є
конкурсними, а від так, не можуть бути
внесеними розпорядником майна до
реєстру вимог кредиторів.

Кредитором - ПАТ "Державний
експортно-імпортний банк України"
подано до суду заперечення щодо
грошових вимог ОСОБА_1, відповідно до
змісту яких банк вважає недостатніми
доказами наявність договорів позики
(поворотної фінансової допомоги) на
суму заборгованості 687768,30грн., так як
вони підписані однією особою, що не
створює правових наслідків для цих
правочинів та зазначає про те, що
фактичне отримання боржником суми
заборгованості за договорами позики не
підтверджено жодним документом. Сума
заборгованості 788600,46грн. також, на
думку кредитора, не доведена належними
доказами.

Розглядаючи вимоги ОСОБА_1 суд виходить
із наступного.

Як вбачається із заяви кредитора та
доданих до неї документів, вказана
заборгованість виникла внаслідок
укладення між кредитором та боржником
договорів позики (поворотної
фінансової допомоги) №1 від 19.09.2011 року,
№2 від 03.10.2011 року, №3 від 07.10.2011 року, №4
від 31.10.2011 року, №5 від 01.11.2011 року, №6 від
28.11.2011 року, №7 від 29.11.2011 року, №8 від
01.12.2011 року, №9 від 21.12.2011 року, №10 від
31.01.2012 року, №11 від 08.02.2012 року, №12 від
27.02.2012 року, №13 від 06.04.2012 року, №14 від
27.04.2012 року, №15 від 08.05.2012 року, №16 від
10.05.2012 року, №17 від 09.07.2012 року, а також
закупівлі матеріалів та оплати послуг
за готівку під звіт.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу
України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Господарським судом встановлено, що за
умовами договорів позики (поворотної
фінансової допомоги) №1-17, які є
аналогічними за змістом, ОСОБА_1
(Позикодавець) передає фермерському
господарству "Агропродукт КС"
(Позичальник) у власність грошові кошти
в сумі, визначеній в п.1 договору, а
позичальник зобов'язується повернути
позику у визначений договором строк.

Як вбачається з договорів позики,
перелічених вище, кредитором було
надано боржникові позику в загальній
сумі 1622550,00грн. З урахуванням
часткового повернення отриманої
позики, розмір заборгованості боржника
станом на день порушення провадження у
справі про банкрутство складає
687768,30грн.

Наявність вказаної суми
заборгованості підтверджується
карткою рахунку 6851 за період 28.04.2011 -
22.05.2013, платіжним дорученнями та
виписками по банківському рахунку
боржника, що містяться в матеріалах
справи.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_1 було витрачено
готівкові кошти на закупівлю товарів
та послуг боржникові, що
підтверджується карткою рахунку 3721 та
первинними бухгалтерськими
документами, що містяться в матеріалах
справи.

Зважаючи на призначення платежу, яке
зазначено у всіх первинних платіжних,
банківських та бухгалтерських
документах, відображення їх руху на
відповідних рахунках бухгалтерського
обліку господарюючого суб'єкта, суд
прийшов до висновку, що зазначені кошти
не є внеском засновника господарства
ОСОБА_1 до статутного капіталу
боржника.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 28.03.13 р. за № 16180692
ОСОБА_1 є засновником ФГ "Агропродукт
КС", а розмір внеску до статутного фонду
становить 0,00 грн., рішення про
збільшення статутного капіталу
засновником ОСОБА_1 не
приймалось, відповідні зміни до
статуту не вносились.

Отже, дослідивши матеріали справи,
господарський суд прийшов до висновку
про те, що грошові зобов'язання
боржника на суму 1476368,76 грн. перед
заявником ОСОБА_1 випливають із
цивільно-правових угод і не є грошовими
вимогами засновника боржника -
юридичної особи, які виникли з такої
участі, відповідно до вимог ст. 1 Закону,
тому підлягають визнанню та включенню
до четвертої черги задоволення вимог.

Стосовно вимог кредиторів в частині
включення до реєстру вимог кредиторів
судового збору в сумі 1147,00грн.,
сплаченого при поданні заяв з
грошовими вимогами до господарського
суду, слід зазначити, що вимоги
кредиторів в даній частині виникли
після порушення провадження у справі
про банкрутство фермерського
господарства "Агропродукт КС" та,
відповідно є поточними.

У визнанні вимог в сумі 1147,00 грн.
судового збору суд вважає за необхідне
відмовити.

Враховуючи викладене, господарський
суд вважає за необхідне частково
задовольнити заяву від 11.06.13 р.
кредитора, визнати обґрунтовані та
підтверджені відповідними документами
грошові вимоги ОСОБА_1 в сумі 1476368,76 грн.,
що підлягають включенню до четвертої
черги задоволення вимог.

Заперечення кредитора ПАТ "Державний
експортно-імпортний банк України"
спростовуються матеріалами справи та
відсутністю доказів визнання
договорів позики недійсними.

Керуючись ст. 1046 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 23, 95 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
ст.ст. 4-1, 86 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву від 11.06.13 р. про
грошові вимоги ОСОБА_1 частково.

2. Визнати грошові вимоги ОСОБА_1 в сумі
1476368,76 грн., що підлягають включенню до
четвертої черги задоволення вимог.

3. Відмовити у визнанні грошових вимог
ОСОБА_1 в частині 1147,00 грн. судового
збору.

4. Ухвалу суду може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду в установленому
законом порядку.

5. Примірники ухвали направити ОСОБА_1
(АДРЕСА_2), розпоряднику майна
арбітражному керуючому Ретьману О.А.
(25002, АДРЕСА_1).

Суддя
Л. В. Деревінська