ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2014 р.
Справа № 5/213/б

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії

головуючого-судді
Михалюк О.В.

суддів
Мельник Г.І.

Новосад Д.Ф.

розглянув апеляційну скаргу
засновника товариства з обмеженою
відповідальністю «Хлівищанка» ОСОБА_2

на ухвалу господарського суду
Чернівецької області від 23.12.2013р.

у справі № 5/213/Б

за заявою ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль» в особі Чернівецької обласної
дирекції «Райффайзен Банк Аваль»

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Хлівищанка»,
с.Хлівище Кіцманського району
Чернівецької області

про визнання банкрутом,

з участю представників :

від скаржника - ОСОБА_4

від боржника - не з»явився

арбітражний керуючий - не з»явився

В ході судового засідання
сторонам права і обов"язки, передбачені
ст.22 ГПК України роз"яснені, заперечень
щодо складу суду не поступало.

Сторони та арбітражний керуючий
належним чином були повідомлені про
день та час слухання справи, однак
повноважних представників в засідання
не скерували, в зв"язку з чим колегія
вважає за можливе розглянути
апеляційну скаргу за наявними у справі
доказами.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Ухвалою господарського суду
Чернівецької області від 23.12.2013р.
припинено провадження у справі № 5/213/Б
(суддя Бутирський А.А.) про банкрутство
товариства з обмеженою
відповідальністю «Хлівищанка»,
с.Хлівище Кіцманського району
Чернівецької області.

Не погоджуючись з даною ухвалою
скаржник - засновник товариства з
обмеженою відповідальністю
«Хлівищанка» ОСОБА_2 подав до
Львівського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати згадану
ухвалу, посилаючись, зокрема, на те, що
вона є незаконна, винесена з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, в порушення статті 43 ГПК України
господарський суд не вжив заходів,
спрямованих на всебічне, повне і
об»єктивне встановлення всіх обставин
справи, оскільки, як зазначає скаржник,
судом першої інстанції надана
неправильна правова оцінка звіту
ліквідатора в частині визнання
погашеними вимог ОСОБА_2 до боржника в
сумі 55008,81 грн. Як зазначає скаржник,
заборгованість перед ним, як
кредитором, погашена частково, в
матеріалах справи відсутні належні
докази погашення вказаної
заборгованості. Крім того, залишились
непогашеними також частково вимоги
інших кредиторів у справі.

Наводить скаржник і інші доводи,
що є на його думку підставою для
скасування оскаржуваної ухвали.

Колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши наявні матеріали,
проаналізувавши застосування норм
матеріального та процесуального права,
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частково до задоволення з
огляду на наступне.

Ухвалою господарськаого суду
Чернівецької області від 27.08.2007р.
порушено провадження у справі за
заявою ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Чернівецької обласної дирекції
«Райффайзен Банк Аваль» до товариства
з обмеженою відповідальністю
«Хлівищанка», с.Хлівище Кіцманського
району Чернівецької області про
визнання банкрутом в порядку статті 52
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (надалі -
Закон).

Постановою від 04.09.2007р. боржника
визнано банкрутом і відкрито
ліквідаційну процедуру, ліквідатором
по справі призначено арбітражного
керуючого Комерзана З.Д.

Ухвалою суду від 11.12.2007р. припинено
процедуру ліквідації, яка передбачена
ст.52 Закону та здійснено перехід до
загальної ліквідаційної процедури.

Ухвалою від 16.07.2012р. арбітражного
керуючого Комерзана З.Д. звільнено від
виконання обов»язків ліквідатора,
новим ліквідатором призначено
арбітражного керуючого Нестіну О.В.

Ухвалою суду від 04.02.2013р. арбітражного
керуючого Нестіну О.В. звільнено від
виконання обов»язків, а новим
ліквідатором призначено арбітражного
керуючого Рабанюка В.С.

23.12.2013р. ліквідатор надав суду звіт про
виконану роботу, який просив
затвердити та припинити провадження у
справі про банкрутство, оскільки всі
вимоги кредиторів погашено.

Із поданого суду звіту ліквідатора,
ліквідаційного балансу, доданих
документів та матеріалів справи
вбачається наступне.

Ухвалою суду від 22.07.2013р. затверджено
реєстр вимог кредиторів на загальну
суму 274574,35 грн., з яких:

- вимоги ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» становлять 172070,93 грн.;

- вимоги ПАТ ЕК
«Чернівціобленерго» становлять 6329,00
грн.;

- вимоги відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та профзахворювань
України у Кіцманському районі
становлять 249,44 грн.;

- вимоги ЧД АТ «Укртелеком»
становлять 954,55 грн.;

- вимоги гр.ОСОБА_2 становлять 55008,81
грн.;

- вимоги ДПІ у Кіцманському районі
становлять 16601,21 грн.;

- вимоги Державної казначейської
служби у Кіцманському районі
становлять 5674,41 грн.;

- вимоги по заробітній платі
становлять 17436,00 грн.;

- вимоги по судовим витратам
становлять 250,00 грн.

19.12.2013р. було проведено засідання
зборів комітету кредиторів, на якому
погоджено звіт ліквідатора, де вказано
про повне погашення вимог кредиторів.

Згідно ліквідаційного балансу станом
на 23.12.2013р. за банкрутом рахуються
основні засоби на загальну суму 274500,00
грн.

Однак, при винесенні оскаржуваної
ухвали, на думку колегії суддів, суд
першої інстанції не взяв до уваги
наступні факти:

Ухвалою господарського суду
Чернівецької області від 25.03.2008р. у
справі № 5/213/Б про банкрутство
товариства з обмеженою
відповідальністю «Хлівищанка» визнано
грошові вимоги ОСОБА_2 в сумі 54968,81 грн.
боргу та 40 грн. судових витрат.

Дані вимоги включені до реєстру вимог
кредиторів, який затверджений ухвалою
суду від 22.07.2013р.

В поданому суду першої інстанції звіті
ліквідатора зазначається про повне
погашення вимог кредиторів у справі
про банкрутство. Однак, дослідивши
даний звіт та додані до нього
документи, колегія суддів дійшла
висновку про відсутність належних та
достатніх доказів погашення грошових
вимог визнаного кредитора ОСОБА_2 Із
поданих документів вбачається
погашення даних вимог лише частково, що
підтверджується платіжними
дорученнями № 21 від 23.03.2009р. на суму 3850,00
грн. та № 20 від 25.02.2009р. на суму 8120,00 грн.
Сума в розмірі 13993,30 грн.
підтверджується копією відомості на
виплату грошей за 4 квартал 2010 року,
однак на вимогу суду апеляційної
інстанції, арбітражним керуючим не
подано доказів погашення всієї суми
боргу, в тому числі оригінал даної
відомості, оскільки скаржником
заперечується факт її підписання.

Окрім того, господарський суд
припиняє провадження у справі про
банкрутство з підстав, передбачених ст.
40 Закону.

У відповідності до п.7 ч.1 даної
статті господарський суд припиняє
провадження у справі про банкрутство
якщо боржник виконав усі зобов»язання
перед кредиторами. Однак, при винесенні
оскаржуваної ухвали суд першої
інстанції, не взяв до уваги те, що
припинення провадження у справі про
банкрутство з посиланням да даний
пункт можливе лише до визнання
боржника банкрутом, а в даному випадку
боржник визнаний банкрутом постановою
суду від 04.09.2007р. Відтак, судом першої
інстанції невірно застосовано норми
Закону.

Відповідно до частини 2 статті 41
Господарського процесуального кодексу
України, провадження у справах про
банкрутство здійснюється у порядку,
передбаченому цим кодексом, з
врахуванням вимог Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
норми якого, як спеціальні норми права,
превалюють у застосуванні над
загальними нормами Господарського
процесуального кодексу України.

Ліквідація банкрута та здійснення
ліквідатором заходів у ліквідаційній
процедурі чітко визначаються Законом
та спрямовані на задоволення
визначених судом вимог кредиторів за
рахунок продажу майна збанкрутілого
суб»єкта підприємницької діяльності.

Згідно з статтею 25 Закону з дня свого
призначення ліквідатор виконує
повноваження керівника боржника
банкрута, аналізує фінансове становище
банкрута, очолює ліквідаційну комісію
та формує ліквідаційну масу, здійснює
інвентаризацію та оцінку майна
банкрута згідно з законодавством.

Відтак, обов'язком ліквідатора є
належне виконанням ним усіх
повноважень в ході ліквідаційної
процедури, зокрема, встановлення майна
та майнових прав (обтяжень) боржника,
його потенційних кредиторів шляхом
надіслання запитів до державних
реєстрів майнових прав та обтяжень
(заборон відчуження), надіслання
повідомлень до державних органів, які
контролюють сплату
загальнообов'язкових податків та
зборів, витребування в органах
державної виконавчої служби
виконавчих проваджень.

Відповідно до частини 1 статті 32 Закону
після завершення всіх розрахунків з
кредиторами ліквідатор подає до
господарського суду звіт та
ліквідаційний баланс, до якого
додаються: показники виявленої
ліквідаційної маси (дані її
інвентаризації); відомості про
реалізацію об'єктів ліквідаційної маси
з посиланням на укладені договори
купівлі-продажу та акти
приймання-передачі майна; реєстр вимог
кредиторів з даними про розміри
погашених вимог кредиторів; документи,
які підтверджують погашення вимог
кредиторів.

Господарський суд після
заслуховування звіту ліквідатора та
думки членів комітету кредиторів або
окремих кредиторів виносить ухвалу про
затвердження звіту ліквідатора та
ліквідаційного балансу.

Отже, звіт ліквідатора та поданий ним
ліквідаційний баланс є підсумковими
документами, які підтверджують належне
проведення ліквідатором всіх заходів
ліквідаційної процедури, повне
вчинення ним дій по виявленню
кредиторів та активів боржника, за
результатом розгляду яких суд приймає
рішення про можливість відновлення
платоспроможності боржника або
встановлює неможливість задоволення
вимог конкретних кредиторів та приймає
рішення про його ліквідацію та
припинення провадження у справі.
Ухвала про затвердження звіту
ліквідатора та ліквідаційного балансу
приймається за наслідком проведення
судового засідання, заслуховування
думки сторін у справі, в тому числі
кредиторів боржника.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку
про передчасне затвердження звіту
ліквідатора та ліквідаційного балансу
банкрута без належного дослідження
усіх обставин, що мають значення для
справи, а тому оскаржувана ухвала
підлягає скасуванню як така, що
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного та
відповідно до вимог ст.ст.91,101-106 ГПК
України,-

Львівський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу задоволити
частково.

2. Ухвалу господарського суду
Чернівецької області від 23.12.2013р. у
справі № 5/213/Б скасувати.

3. Справу № 5/213/Б передати на
розгляд господарського суду
Чернівецької області.

4. Постанова набирає законної
сили з дня її прийняття та може бути
оскаржена в касаційному порядку.

5. Матеріали справи повернути
господарському суду Чернівецької
області.

6. Повний текст постанови
складено « 03» квітня 2014р.

Головуючий суддя
Михалюк О.В.

суддя
Мельник Г.І.

суддя
Новосад Д.Ф.