ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ 31 березня 2014 року № 24/71/2011
Начальнику Головного
у Луганській області
(в порядку ст. 90 Господарського
процесуального кодексу України)
Господарським судом Луганської
області 12.08.2011 прийнято рішення у
справі № 24/71/2011, яким
стягнуто з Державного підприємства
"Луганськвугілля" на користь
Дочірнього підприємства
"Донбаснафтопродукт" Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Донбаснафтопродукт" інфляційні втрати
грн. 56 коп., витрати по сплаті
державного мита в сумі 290 грн. 97 коп. та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в сумі 68
На виконання цього рішення Дочірньому
підприємству "Донбаснафтопродукт"
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Донбаснафтопродукт"
видано наказ від 20.10.2011 № 24/71/2011 про
примусове виконання рішення, який з
08.11.2011 по 13.03.2013 перебував на виконанні у
Артемівському Відділі державної
виконавчої служби Луганського
міського управління юстиції, а з 13.03.2013
знаходиться у Відділі примусового
виконання рішення Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Луганській
області, виконавче провадження має №
За період з 01.08.2013 по 01.03.2014 до суду від
стягувача надійшло 5 скарг на
бездіяльність органів державної
виконавчої служби, у тому числі: 1
скарга на бездіяльність Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Луганській області, 4 скарги на
бездіяльність Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Луганській
області. Суть скарг зводилась до
неотримання стягувачем від органів
державної виконавчої служби
результатів розгляду його звернень.
Під час розгляду скарг відповідно до
ст. 121-2 ГПК України встановлено, що
відповіді на звернення стягувача
надавались на підставі Закону України
"Про звернення громадян", однак єдиним
доказом органів державної виконавчої
служби щодо своєчасного надіслання
відповідей є Журнал реєстрації
вихідної кореспонденції.
За доводами стягувача, він не одержав
жодного листа, як за результатами
звернень в межах спірного виконавчого
провадження, так і у виконавчих
провадженнях № 12408148, №
23696362, № 16264764, № 3525730.
Таке листування між стягувачем і
органами державної виконавчої служби
фактично обумовлено бездіяльністю
державних виконавців щодо виконання
рішення суду.

Крім того, після передачі 13.03.2013
матеріалів виконавчого провадження
№ 29615706 до Відділу примусового
виконання рішення Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Луганській
області останній документ, який
внесений до Єдиного державного реєстру
виконавчих проваджень - це постанова
від 04.09.2013 про поновлення виконавчого
провадження. Інші постанови в реєстрі
відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Тобто, органом державної виконавчої
служби не вживаються заходи до
виконання судового рішення.

Згідно ст. 115 ГПК України рішення,
ухвали, постанови господарського суду,
що набрали законної сили, є
обов'язковими на всій території
України і виконуються у порядку,
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження".

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень", який вступив в силу з
01.01.2013, держава гарантує виконання
рішення суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є державне
підприємство, установа або
організація.

Стаття 4 вказаного Закону передбачає,
що у разі якщо рішення суду про
стягнення коштів з державного
підприємства або юридичної особи не
виконано протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, його
виконання здійснюється за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Тривалий факт невиконання судового
рішення у даній справі може спричинити
додаткові видатки державних коштів.

Згідно ст. 90 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд, виявивши при
вирішенні господарського спору
порушення законності або недоліки в
діяльності підприємства, установи,
організації, державного чи іншого
органу, виносить окрему ухвалу.

За таких обставин, прошу вжити заходів
до усунення вказаних недоліків і
порушень в діяльності органів
державної виконавчої служби, про що
повідомити суд до 30.04.2014.

Суддя

О.В.Рябцева