ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

05.03.2014
Справа № 905/215/13-г
Господарський суд Донецької області, у
складі судді Огороднік Д.М. при
секретарі судового засідання
Коровіній І.С. розглянувши матеріали

за заявою Територіального управління
Державної судової адміністрації в
Донецькій областіПро про зміну способу
і відстрочку виконання наказів від
02.12.2013за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Інженерний центр"
Імпульс"до Територіальне управління
Державної судової адміністрації в
Донецькій області

про стягнення 129045,99 грн.

Представники сторін: Від позивача: не
з'явився; Від відповідача: Москалець
А.О. - представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням господарського суду
Донецької області від 19.11.2013 по справі
№905/215/13-г позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інженерний центр "Імпульс" в частині
стягнення з Територіального
управління Державної судової
адміністрації України в Донецькій
області 3% річних у сумі 16262,18грн.,
інфляційних витрат у розмірі 38105,10грн.
задоволено частково. Стягнуто з
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Донецькій області на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інженерний центр
"Імпульс" суму 3% річних у розмірі 16261
(шістнадцять тисяч двісті шістдесят
одна) грн. 22 коп., інфляційні втрати у
розмірі 38105 (тридцять вісім тисяч сто
п'ять) грн. 10коп., витрати по сплаті
судового збору у розмірі 2581 (дві тисячі
п'ятсот вісімдесят одна) грн. 12 коп.,
витрати на оплату послуг адвоката у
розмірі 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп. В іншій
частині позову відмовити.

На виконання рішення суду від 02.12.2013
господарським судом Донецької області
видані накази від 13.05.2013 №905/215/13-г.

25.02.2014 до господарського суду Донецької
області надійшла заява від відповідача
про зміну способу і відстрочку
виконання наказів від 02.12.2013 у справі
№905/215/13-г.

Згідно з вказаною заявою
Територіального управління Державної
судової адміністрації в Донецькій
області просить змінити спосіб
виконання судового рішення від 19.11.2013
по справі №905/215/13-г шляхом звернення
стягнення з рахунку 1792, КПКАК 0501040
"Здійснення правосуддя місцевими
загальними судами" та відстрочити
виконання рішення до надходження
коштів на вказаний рахунок.

Заява мотивована неможливістю
виконання відповідачем рішення суду у
спосіб визначений судом, оскільки,
відповідач є бюджетною установою, яка
фінансується виключно за рахунок
коштів державного бюджету,
передбачених Законом України про
держаний бюджет на відповідний рік.
Таким чином, усі рахунки ТУ ДСА України
відкриті в органах Державного
казначейства України. Крім того,
заявник може виплатити кошти по КПКВ
0501040 лише шляхом виділенням
додаткового фінансування на
"Здійснення правосуддя місцевими
загальними судами". Проте подальше
надходження коштів за зазначеною
програмою, потребує внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік", однак, цей процес
займає час та потребує дій, які не
залежать та не входять до компетенції
заявника.

Позивач в судове засідання 05.03.2014 не
з'явився. На адресу суду надійшла
телеграма від позивача, в якій
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інженерний центр"
Імпульс" заперечує проти задоволення
заяви про зміну способу і відстрочку
виконання наказів від 02.12.2013.

Відповідач в судове засідання з'явився,
просив заяву задовольнити, надав
докумети для залучення до матеріалів
справи.

Дослідивши доводи заяви про зміну
способу і відстрочку виконання наказів
від 02.12.2013, суд дійшов висновку, що заява
не підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України, при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, за поданням
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

При цьому, під зміною способу і порядку
виконання рішення слід розуміти
прийняття господарським судом нових
заходів для реалізації рішення в разі
неможливості його виконання у порядку
і способом, раніше встановленими.
Наприклад, зміна способу виконання
рішення можлива шляхом видозмінення
зазначеної у рішенні форми (грошової чи
майнової) виконання, тобто за
відсутності у боржника присудженого
позивачеві майна в натурі або грошових
коштів, достатніх для покриття
заборгованості.

Пунктом 7.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17
жовтня 2012 року N9 "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України"
зазначено, що підставою для зміни
способу та порядку виконання рішення
можуть бути конкретні обставини, які
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим встановленим
господарським судом способом.
Вирішуючи питання про зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Згідно з частиною другою статті 13
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів" судові рішення, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання усіма органами державної
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими та
службовими особами, фізичними і
юридичними особами та їх об'єднаннями
на всій території України.

У відповідності до ст. 115
Господарського процесуального кодексу
України рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження".

Згідно з ч.1 ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора і у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Як передбачено п. 7.1.3 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.10.2012 року за № 9 "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів" під
зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти прийняття
господарським судом нових заходів для
реалізації рішення в разі неможливості
його виконання у порядку і способом,
раніше встановленими. Наприклад, зміна
способу виконання рішення можлива
шляхом видозмінення зазначеної у
рішенні форми (грошової чи майнової)
виконання, тобто за відсутності у
боржника присудженого позивачеві
майна в натурі або грошових коштів,
достатніх для покриття заборгованості.

Виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, згідно з ч.1 ст. 3 Закону України
"Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень" здійснюється Державною
казначейською службою України в межах
відповідних бюджетних призначень
шляхом списання коштів з рахунків
такого державного органу, а в разі
відсутності у зазначеного державного
органу відповідних призначень - за
рахунок коштів, передбачених за
бюджетною програмою для забезпечення
виконання рішень суду.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України "Про
виконавче провадження" рішення про
стягнення коштів з державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ виконуються органами
Державного казначейства України в
установленому Кабінетом Міністрів
України порядку.

Порядок виконання рішення суду про
стягнення коштів з бюджетних установ
врегульований Порядком виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або боржників,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 03.08.2011 р. №
845 (надалі - Порядок).

Як встановлено судом, у рішенні
господарського суду ухвалено провести
стягнення з будь якого рахунку
виявленого під час виконавчого
провадження.

З наведених боржником у заяві про
зміну способу виконання наказів
господарського суду обставин,
вбачається, що боржник просить суд
провести стягнення з рахунку 1792,
КПКАК 0501040 "Здійснення правосуддя
місцевими загальними судами" , що в
свою чергу, не підпадає під дію статті
121 Господарського процесуального
кодексу України, а є підставою для
звернення боржника із заявою до органу
Казначейства щодо визначення рахунків
для списання коштів. Належних доказів
неможливості виконання рішення
відповідач, всупереч ст. 33
Господарського процесуальногокодексу
України до суду не надав.

Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
строк або встановленим господарським
судом способом. При цьому слід мати на
увазі, що згоди сторін на вжиття
заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця
стаття не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи.

При розгляді питання про відстрочку
або розстрочку виконання рішення, суд
приймає до уваги можливі негативні
наслідки, які можуть настати для
позивача, держави.

До заяви мають бути додані докази, які
підтверджують обставини, викладені в
заяві щодо неможливості чи утруднення
виконання рішення.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Заявником усупереч статті 33
Господарського процесуального кодексу
України не доведено фактів:

- ускладнення виконання саме рішення у
даній справі внаслідок зазначених
обставин;

- того, що рішення суду може бути
виконано лише після заявленого строку.

Наведені відповідачем обставини, не
можуть бути достатніми й винятковими
підставами для відстрочення виконання
рішення у даній справі.

Крім того, відповідачем не заявлено
протягом якого строку буде виконаний
наказ №905/215/13-г від 02.12.2013, не вказано
строку до якого заявник просить
відстрочити виконання рішення, не
надано доказів на вчинення дій щодо
своєчасного та повного виконання
рішення суду.

Враховуючи те, що заявник просить
змінити спосіб та відстрочити
виконання рішення суду, не довівши
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим,
суд не вбачає підстав для задоволення
заяви відповідача про зміну способу та
відстрочку виконання рішення суду у
справі № 905/215/13-г.

Таким чином, керуючись ст.ст. 86, 121
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви
Територіального управління Державної
судової адміністрації в Донецькій
області про зміну способу та
відстрочення виконання наказів
господарського суду Донецької області
від 02.12.2013 по справі №905/215/13-г.

Суддя
Д.М. Огороднік