ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року Справа № 38/5005/15509/2011
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого -Панової І.Ю.
суддів -Білошкап О.В., Погребняка В.Я.,за
участю представника ПАТ "Укрсоцбанк" -
Кучерявого Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Укрсоцбанк" на постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 29.10.2013р. по
справі №38/5005/15509/2011 за заявою Білого
Сергія Степановича про визнання
банкрутом Товариства з обмеженою
відповідальністю фірми "Арбат",-

в с т а н о в и в:

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 26.09.2013
задоволено скаргу Публічного
акціонерного товариства "Укрсоцбанк"
на дії ліквідатора Єрмака О.Ю.,
припинено повноваження арбітражного
керуючого Єрмак О.Ю. як ліквідатора ТОВ
фірми "Арбат", призначено ліквідатором
ТОВ фірми "Арбат" арбітражного
керуючого Ткаченко Д.В., зобов'язано
арбітражного керуючого Єрмака О.Ю.
протягом 10 днів з моменту винесення
ухвали передати ліквідатору
Товариству з обмеженою
відповідальністю фірми "Арбат"
Ткаченко Д.В. всі наявні бухгалтерські
та іншу документацію банкрута, печатки
і штампи банкрута, матеріальні та інші
цінності, які обліковуються за
боржником, господарський суд
зобов'язав ліквідатора Ткаченко Д.В.
здійснювати ліквідаційну процедуру у
відповідності до вимог Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
29.10.2013 ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 26.09.2013
скасовано, в задоволенні скарги ПАТ
"Укрсоцбанк" на дії ліквідатора
арбітражного керуючого Єрмака
Олександра Юрійовича відмовлено.

Публічне акціонерне товариство
"Укрсоцбанк" звернулося до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 29.10.2013 року та
залишити в силі ухвалу господарського
суду Дніпропетровської області від
26.09.2013.

В обґрунтування касаційної скарги
скаржник посилається на порушення
судом апеляційної інстанції при
винесенні оскаржуваної постанови норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, ст. 31, 25, 30 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
ст.97 ГПК України.

Заслухавши доповідь судді Білошкап
О.В., вислухавши пояснення представника
Публічного акціонерного товариства
"Укрсоцбанк", перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
прийшла до висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 04.11.2011
порушено провадження у справі про
банкрутство ТОВ фірми "Арбат".

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 22.11.2011 в
підготовчому засіданні визнано розмір
вимог ініціюючого кредитора Білого
Сергія Степановича, введено процедуру
розпорядження майном, призначено
розпорядника майна, зобов'язано
заявника опублікувати оголошення про
порушення провадження у справі про
банкрутство ТОВ фірми "Арбат".

Оголошення про порушення провадження у
справі про банкрутство боржника
опубліковано у газеті "Голос України"
від 10.12.2011 №234 (5234).

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 12.04.2012 у
попередньому засіданні затверджено
реєстр кредиторів.

Постановою господарського суду м.
Києва від 14.06.2012 ТОВ фірми "Арбат"
визнано банкрутом, введено
ліквідаційну процедуру, ліквідатором
призначено арбітражного керуючого
Єрмака О.Ю.

31.07.2013 ПАТ "Укрсоцбанк" звернулося до
господарського суду зі скаргою на дії
ліквідатора Єрмака О.Ю., в якій
заявником зазначено, що ліквідатор
неналежним чином виконує обов'язки,
передбачені Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
зокрема, ліквідатором порушено строки
проведення ліквідаційної процедури, у
зв'язку з чим заявник просив
відсторонити ліквідатора Єрмака О.Ю.
від виконання обов'язків та призначити
ліквідатором банкрута арбітражного
керуючого Ткаченко Д.В.

Відповідно до ч.4 ст. 24 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції від 30.06.1999) у ліквідаційній
процедурі господарський суд: розглядає
скарги на дії учасників ліквідаційної
процедури, здійснює інші повноваження,
передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.6 ст. ст.31 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
при реалізації своїх прав та обов'язків
арбітражний керуючий зобов'язаний
діяти сумлінно та розумно з
урахуванням інтересів боржника та його
кредиторів.

Частиною 9 ст. ст.31 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
передбачено, що невиконання або
неналежне виконання обов'язків,
покладених на арбітражного керуючого
згідно з цим Законом, за відсутності
наслідків, передбачених цією статтею,
може бути підставою для усунення
арбітражного керуючого від виконання
ним своїх обов'язків, про що
господарський суд виносить ухвалу.

Згідно з ч.1 ст.25 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
ліквідатор з дня свого призначення
здійснює такі повноваження: приймає до
свого відання майно боржника, вживає
заходів по забезпеченню його
збереження; виконує функції з
управління та розпорядження майном
банкрута; здійснює інвентаризацію та
оцінку майна банкрута згідно з
законодавством; аналізує фінансове
становище банкрута; виконує
повноваження керівника (органів
управління) банкрута; очолює
ліквідаційну комісію та формує
ліквідаційну масу; пред'являє до третіх
осіб вимоги щодо повернення
дебіторської заборгованості банкруту;
має право отримувати кредит для
виплати вихідної допомоги працівникам,
що звільняються внаслідок ліквідації
банкрута, який відшкодовується в першу
чергу згідно зі статтею 31 цього Закону
за рахунок коштів, одержаних від
продажу майна банкрута; з дня визнання
боржника банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури повідомляє
працівників банкрута про звільнення та
здійснює його відповідно до
законодавства України про працю.
Виплата вихідної допомоги звільненим
працівникам банкрута провадиться
ліквідатором у першу чергу за рахунок
коштів, одержаних від продажу майна
банкрута або отриманого для цієї мети
кредиту; заявляє в установленому
порядку заперечення по заявлених до
боржника вимогах поточних кредиторів
за зобов'язаннями, які виникли під час
провадження у справі про банкрутство, і
є неоплаченими; з підстав, передбачених
частиною десятою статті 17 цього Закону,
подає до господарського суду заяви про
визнання недійсними угод боржника;
вживає заходів, спрямованих на пошук,
виявлення та повернення майна
банкрута, що знаходиться у третіх осіб;
передає у встановленому порядку на
зберігання документи банкрута, які
відповідно до нормативно-правових
документів підлягають обов'язковому
зберіганню; реалізує майно банкрута
для задоволення вимог, включених до
реєстру вимог кредиторів, у порядку,
передбаченому цим Законом; повідомляє
про своє призначення державний орган з
питань банкрутства в десятиденний
строк з дня прийняття рішення
господарським судом та надає
державному органу з питань банкрутства
інформацію для ведення єдиної бази
даних щодо підприємств-банкрутів;
здійснює інші повноваження,
передбачені цим Законом.

Судом першої інстанції встановлено, що
скарга ПАТ "Укрсоцбанк" є
обґрунтованою, оскільки ліквідатором
Єрмак О.Ю. порушено строки проведення
ліквідаційної процедури, зокрема, не
вчасно подано клопотання про
продовження ліквідаційної процедури.
Крім того, встановлена бездіяльність
ліквідатора банкрута, яка полягала в
тому, що за дванадцять місяців
ліквідаційної процедури не здійснено
дій щодо розгляду питання стосовно
порядку, умов, строків продажу майна
банкрута.

Отже, враховуючи вимоги ч.9 ст.31 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", суд першої
інстанції встановив підстави для
усунення арбітражного керуючого від
виконання обов'язків ліквідатора
банкрута.

Суд апеляційної інстанції,
переглянувши дану справу в
апеляційному порядку та скасовуючи
ухвалу суду першої інстанції, послався
на те, що в період з 27.06.2012 по 17.10.2012
справа про банкрутство Товариства з
обмеженою відповідальністю фірми
"Арбат" знаходилася у
Дніпропетровському апеляційному
господарському суді, і 17.10.2012 була
повернута до місцевого господарського
суду, тому протягом майже п'яти місяців
арбітражний керуючий Єрмак О.Ю. не міг
виконувати обов'язки ліквідатора
банкрута.

Втім, такі висновки суду апеляційної
інстанції не ґрунтуються вимогах ст.25
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" та
спростовуються доводами заявника
касаційної скарги, та матеріалами
справи, з яких вбачається, що ухвалою
господарського суду Дніпропетровської
області від 27.06.2012 провадження у справі
про банкрутство ТОВ фірми "Арбат"
зупинено у зв'язку з надходженням
апеляційної скарги ДПІ у Ленінському
районі м. Дніпропетровська.

16.07.2012 справа №38/5005/15509/2011 повернута до
господарського суду.

27.07.2012 ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області поновлено
провадження у справі про банкрутство
ТОВ фірми "Арбат".

Таким чином, ліквідатор ТОВ фірми
"Арбат" не був позбавлений можливості
виконувати свої обов'язки передбачені
Законом.

Крім того, судом апеляційної інстанції
зазначено, що 01.11.2012 року ліквідатором
Єрмак О.Ю. видано наказ №1 "Про
проведення інвентаризації" і здійснена
інвентаризація майна банкрута (т.4
а.с.132-136).

Натомість, заявник касаційної скарги
стверджує, що арбітражним керуючим
ліквідатором неналежним чином
здійснена інвентаризація майна
банкрута, оскільки в ході проведення
інвентаризації основних засобів,
виявлено лише нежитлове приміщення,
при цьому до інвентаризаційного опису
не було включено саморобний
напівпричіп, який на праві власності
належить ТОВ фірма "Арбат".

Доводи заявника касаційної скарги
приймаються до уваги колегією суддів з
огляду на те, що як вбачається з
матеріалів справи, на запит
арбітражного керуючого ТОВ фірми
"Арбат" №014 від 24.05.2012 Державтоінспекція
Нікопольське ВРЕР ДАІ ГУМВС України в
Дніпропетровській області повідомила,
що станом на 09.06.2012 за боржником
зареєстровано один автомобільний
причіп. (т.3 а.с. 72)

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
речі, визначені родовими ознаками, що
належать банкруту на праві володіння
або користування, включаються до
складу ліквідаційної маси.

В звіті ліквідатора ТОВ фірми "Арбат"
за червень-листопад 2012 року
зазначається, що ним подано заяву до
Нікопольського ГО УМВД про розшук
саморобного напівпричепу - фургону - Е,
державний знак 01349АА. Однак,
матеріалами справи не підтверджується
виконання арбітражним керуючим
зазначених дій. У подальших звітах не
відображено вчинення будь-яких дій
спрямованих на пошук та витребування
майна банкрута та включення його до
ліквідаційної маси.

Відповідно до ч.1, 2 ст.30 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
після проведення інвентаризації та
оцінки майна банкрута ліквідатор
розпочинає продаж майна банкрута на
відкритих торгах, якщо комітетом
кредиторів не встановлено інший
порядок продажу майна банкрута.

Ліквідатор забезпечує через засоби
масової інформації оповіщення про
порядок продажу майна банкрута, склад,
умови та строки придбання майна.
Порядок продажу майна банкрута, склад,
умови та строки придбання майна
погоджуються з комітетом кредиторів.

Як зазначено судом апеляційної
інстанції, ліквідатором ТОВ
фірма"Арбат" були скликані 30.11.12 збори
комітету кредиторів банкрута, де
ставилося питання про визначення
порядку продажу майна банкрута.

З протоколу зборів кредиторів ТОВ
фірма"Арбат" від 30.11.2012 вбачається, що
вирішено затвердити порядок продажу
майна ТОВ фірми "Арбат" шляхом
відкритих торгів.

Однак, поза увагою суду апеляційної
інстанції залишилось те, що інші
суттєві умови, зокрема, склад, умови та
строки придбання майна, передбачені ч.2
ст.30 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" так і не були
погоджені ліквідатором з комітетом
кредиторів банкрута.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів не погоджується з висновками
суду апеляційної інстанції щодо
належного виконання ліквідатором
банкрута своїх обов'язків.

Згідно зі ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для
господарського суду заздалегідь
встановленої сили.

Таким чином, відповідно до приписів
Закону господарському суду надано
право призначати ту чи іншу
кандидатуру розпорядником майна,
керуючим санацією чи ліквідатором,
враховуючи всі обставини справи та
керуючись вимогами ст. 31 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
якщо інше не передбачено цим Законом,
арбітражним керуючим (розпорядником
майна, керуючим санацією, ліквідатором)
може бути призначено фізичну особу -
суб'єкта підприємницької діяльності,
яка має вищу юридичну або економічну
освіту, володіє спеціальними знаннями
та не є зацікавленою особою щодо
боржника і кредиторів.

До суду першої інстанції звернувся із
заявою про призначення ліквідатором
банкрута арбітражний керуючий
Ткаченко Д.В.

Суд першої інстанції, враховуючи заяву
арбітражного керуючого Ткаченко Д.В. ,
клопотання банку, дійшов висновку щодо
можливості призначення ліквідатором
банкрута арбітражного керуючого
Ткаченко Д.В.

Суд першої інстанції належним чином
обґрунтував призначення розпорядником
майна арбітражного керуючого Ткаченко
Д.В., а, за таких обставин, колегія
дійшла висновку, що судом першої
інстанції при винесенні оскаржуваної
ухвали не було порушено приписи ст. 31,
ст.25 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Таким чином, судом апеляційної
інстанції помилково скасована ухвала
суду першої інстанції, прийнята
згідно із законом, що відповідно до п.6
ч.1 ст.1119 ГПК України є підставою для
скасування постанови суду
апеляційної інстанції та залишення в
силі ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.1119 ГПК України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право
залишити в силі одне із раніше
прийнятих рішень або постанов.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 85, 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Укрсоцбанк"
задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
29.10.2013р. по справі №38/5005/15509/2011
скасувати.

Ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 26.09.2013
залишити в силі.

Головуючий: Панова І.Ю. Судді:Білошкап
О.В. Погребняк В.Я.