ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2014 рокуСправа № 912/476/14
Господарський суд Кіровоградської
області в складі судді Т.В. Макаренко
розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали справи № 912/476/14

за позовом: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до відповідача: Приватного
підприємства "Агрофірма "Славутич"

про стягнення 78 637,72 грн,

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_3, довіреність № 375
від 17.02.2014,

від відповідача: участі не брали.

В судовому засіданні оголошувалась
перерва з 12.03.2014 до 11:00 год 28.0.2014 на
підставі норм ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся до господарського суду з
позовною заявою про стягнення з
приватного підприємства "Агрофірма
"Славутич" 78637,72 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на
неналежному виконанні відповідачем
умов договору на виконання
сільськогосподарських робіт по
збиранню врожаю від 08.07.2013 щодо оплати
виконаних робіт.

У своїх письмових поясненнях від 07.03.2014
позивач повідомив суд про те, що
рахунки замовнику на суму 64840,00 грн та
115640,00 грн було передано в одному
примірнику, а кошти в сумі 101842,28 грн
отримані позивачем від відповідача
готівкою, про що складено розписки, які
зберігаються у відповідача.

У своєму відзиві на позов за № 49 від
06.03.2014 відповідач підтвердив існування
між сторонами правовідносин щодо
виконання робіт та надання послуг у
період липень-грудень 2013, які були
оформлені актами виконаних робіт,
тобто відповідач визнає факт виконання
позивачем робіт по збиранню гречки на
площі 32 га і соняшника на 508 га на
загальну суму 115640 грн в тому числі ПДВ
19273,33 грн в разі підтвердження
позивачем статусу платника ПДВ. Разом з
тим, відповідач вказує, що у разі
відсутності у позивача статусу
платника ПДВ вартість виконаних робіт
маж бути зменшено на суму ПДВ на 19273,33
грн. Крім того, відповідач вказує на те,
що договір укладений між сторонами не
містить усіх істотних умов, які
визначені законом для договорів
підряду. Також, відповідач вказує, що за
домовленістю сторін при виконанні
робіт використовувалось дизельне
паливо, яке належить відповідачу.
Всього останнім передано позивачеві на
виконання робіт 5000 л. Однак, відповідач
вказує на те, що позивач звіт про
використання дизельного пального у
кількості 5000 л не надав, розрахунковий
залишок у кількості 682 л відповідачеві
не повернув. З огляду на вказане,
відповідач просить суд дослідити та
встановити факт укладення/неукладення
договору на виконання
сільськогосподарських робіт по
збиранню врожаю від 08.07.2013 та відмовити
у задоволенні позову про стягнення
78637,72 грн у зв'язку з необґрунтованістю
і недоведеністю.

Представник позивача в судовому
засіданні 28.03.2014 позовні вимоги
підтримав у повному обсязі. Крім того, в
даному судовому засіданні представник
позивача подав до суду копію акта
виконаних робіт № 10 від 08.07.2013 на
загальну суму 36 600,00 грн на збирання
зернових культур, який підписано
сторонами на підставі договору про
надання послуг від 08.07.2013 та копію
банківської виписки від 17.02.2014, як
підтвердження сплати грошових коштів в
сумі 35400,00 грн - оплати за збирання
зернових за актом № 10 від 08.07.2013.

Відповідач належним чином
повідомлений про дату, час та місце
проведення судових засідань, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення від 20.02.2014 та власним
підписом представника відповідача
Рожкован С.М. у повідомленні про
наступне судове засідання від 12.03.2014.

Розглянувши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, обговоривши усі обставини
справи, оцінивши подані докази,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(виконавець, позивач) та приватним
підприємством "Агрофірма "Славутич"
(замовник, відповідач) 08.07.2013 укладено
договір на виконання
сільськогосподарських робіт по
збиранню врожаю (далі - Договір),
відповідно до пункту 1.1 якого предметом
даного договору є виконання
сільськогосподарських робіт по
збиранню врожаю на площах 1000 га в 2013
році замовника з використанням
виконавцем своєї техніки.

Розділом 3 Договору сторони узгодили
ціну, облік та порядок проведення
розрахунків.

Так, вартість виконаних робіт
встановлено згідно договірної ціни у
грн за 1 га та не включає вартість ПММ (п.
3.1 Договору).

Крім того, вартість виконаних робіт
визначена сторонами в актах виконаних
робіт, які складено та підписано
сторонами на підставі Договору, про що
зазначено в самих Актах.

В п.п. 3.2, 3.3 Договору встановлено, що
замовник на протязі трьох днів
здійснює оплату за наданні послуги
згідно виставлених рахунків. Замовник
зобов'язався на протязі 30 днів з дня
підписання акта виконаних робіт
перерахувати кошти на поточний рахунок
виконавця.

Відповідно до актів виконаних робіт №
11 та № 12 від 15.11.2013, які підписано
сторонами на підставі Договору:
договірна ціна підрядних робіт складає
64840,00 грн в т. ч. ПДВ 10806,67 грн за збирання
гречки в кількості 32,00 га по 233,3333 та
збирання соняшника в кількості 254,00 га
по 183,3333 за Актом виконаних робіт № 11
від 15.11.2013; договірна ціна підрядних
робіт складає 115640,00 грн в т. ч. ПДВ 19273,33
грн за збирання гречки в кількості 32,00
га по 233,3333, збирання соняшника в
кількості 254,00 га по 183,3333 та збирання
соняшника в кількості 254,00 га по 166,66667
за Актом виконаних робіт № 12 від 15.11.2013.

По завершенню робіт виконавець передає
замовнику в 1-но денний термін акт
прийому-передачі виконаних робіт (п. 4.1
Договору).

Даний Договір набуває чинності з дня
його підписання.

Договір укладено у письмовій формі,
підписано сторонами та скріплено
печаткою замовника.

Статтею 67 Господарського кодексу
України визначено, що відносини
підприємства з іншими підприємствами,
організаціями, громадянами в усіх
сферах господарської діяльності
здійснюються на основі договорів.

Підприємства вільні у виборі предмета
договору, визначені зобов'язань, інших
умов господарських взаємовідносин, що
не суперечить законодавству України.

Частиною 7 статті 179 Господарського
кодексу України передбачено, що
господарські договору укладаються за
правилами, встановленими Цивільним
кодексом України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом, іншими нормативно-правовими
актами щодо окремих видів договорів.

Так, укладений між сторонами договір на
виконання сільськогосподарських робіт
по збиранню врожаю від 08.07.2013 за своєю
правовою природою є договором підряду,
правовідносини за яким регулюються
главою 61 Цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог статті 837
Цивільного кодексу України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовнику.

Згідно вимог частини 4 статті 882
Цивільного кодексу України, передання
робіт підрядником і прийняття їх
замовником оформляється актом,
підписаним обома сторонами. У разі
відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною.

За твердженням позивача, останнім у
відповідності до умов Договору були
здійснені для відповідача роботи на
загальну суму 180480,00 грн, що
підтверджується Актом виконаних робіт
№ 11 від 15.11.2013 на суму 64840,00 грн в т.ч. ПДВ
10806,67 грн (а.с. 9) та Актом виконаних робіт
№ 12 від 15.11.2013 на суму 115640,00 грн в т.ч. ПДВ
19273,33 грн (а.с. 10), які підписані
уповноваженими представниками.

Таким чином Акти виконаних робіт №№ 11,
12 від 15.11.2013, підтверджують факт
виконання роботи та її вартість і
приймаються судом у якості належних
доказів здійснення позивачем робіт за
Договором та беззаперечного прийняття
їх відповідачем.

Відповідач частково оплатив прийняті
виконані роботи на загальну суму 101842,28
грн. За твердженням позивача, що
підтверджує і відповідач у своємк
відзиві, рахунки замовнику на суму
180480,00 грн було передано відповідачеві в
одному примірнику, а кошти в сумі 101842,28
грн отримані позивачем готівкою, про що
складено розписки, які зберігаються у
відповідача. Отже за розрахунком
позивача заборгованість відповідача
складає 78637,72 грн.

Тобто, розрахунок відповідно до пункту
3.3 Договору відповідачем проведений не
був.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України та ст. 174 Господарського
кодексу України договір є підставою
для виникнення цивільних прав і
обов'язків (господарських зобов'язань).

Згідно з приписами ст. 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язання є
правовідношенням, у якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь іншої сторони (кредитора) певну
дію (передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші), чи
утриматися від виконання певних дій, а
інша сторона має право вимагати
виконання такого обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України, та ст. 526 Цивільного
кодексу України, яка містить
аналогічні положення, зобов'язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 530 Цивільного кодексу України,
передбачено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України, ст. 193 Господарського кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим кодексом, іншими
законами або договором.

Відповідачем не надано доказів, які б
спростовували наявність
заборгованості за виконані роботи
станом на день звернення з позовом до
суду.

Заперечення відповідача відносно того,
що укладений між сторонами договір не
містить усіх істотних умов, які
визначені законом для договорів
підряду є помилковим, оскільки
дослідивши договір на виконання
сільськогосподарських робіт по
збиранню врожаю від 08.07.2013,
господарським судом встановлено, що
предметом договору є виконання
сільськогосподарських робіт по
збиранню врожаю, ціна договору
визначена в актах, які складено
сторонами на підставі даного Договору,
порядок виконання робіт з матеріалу
замовника передбачено п. 3.1 Договору де
зазначено, що вартість виконаних робіт
не включає вартості ПММ, строк договору
визначено у п. 5.2.

Відповідно до норм ст. 638 Цивільного
кодексу України договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.

Доводи відповідач відносно того, що
позивач не надав останньому звіт про
використання дизельного пального та не
повернув залишок, господарським судом
до уваги не береться, оскільки
позовними вимогами є сума боргу за
виконанні роботи по збиранню врожаю
відповідно до Договору та Актів
виконаних робіт, згідно яких вартість
ПММ до вартості робіт не включено.

Однак, господарський суд враховує, що
при складанні та підписанні Актів
виконаних робіт №№ 11, 12 від 15.11.2013
сторонами передбачено сплату податку
на додану вартість (ПДВ), однак
позивачем не надано ні відповідачеві,
ні до матеріалів справи документів на
підтвердження, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 є платником
податку на додану вартість під час
надання послуг за вказаним Договором.

Матеріали справи містять лише копію
виписки з ЄДР станом на 17.02.2014, яка
підтверджує проведення державної
реєстрації ОСОБА_1, як фізичної особи -
підприємця.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами і іншими
учасниками судового процесу. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили (ст.
43 ГПК України).

Згідно зі ст. 14.1.178 Податкового кодексу
України податок на додану вартість -
непрямий податок, який нараховується
та сплачується відповідно до норм
розділу V цього Кодексу.

Визначення осіб, які є платниками ПДВ,
дає ст. 180 ПК України.

Відповідно до п. 201.8 ст. 201 Податкового
кодексу України право на нарахування
податку та складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.
При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних. Відсутність
факту реєстрації платником податку -
продавцем товарів/послуг податкових
накладних в Єдиному реєстрі податкових
накладних та/або порушення порядку
заповнення податкової накладної не дає
права покупцю на включення сум податку
на додану вартість до податкового
кредиту та не звільняє продавця від
обов'язку включення суми податку на
додану вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період.

Пунктом 209.5. вказаного кодексу
передбачено, що платник податку, який
придбаває сільськогосподарські
товари/послуги в
сільськогосподарського підприємства,
який обрав спеціальний режим
оподаткування, має право збільшити
податковий кредит на суму сплаченого
(нарахованого) податку в загальному
порядку.

Суд відзначає, що позивачем належними
та допустимими засобами не доведено
факту існування у нього свідоцтва
платника ПДВ.

Позивачем не доведено з посиланням на
норми чинного законодавства України
обов'язок відповідача сплатити
вартість виконаних робіт за договором
підряду з врахуванням ПДВ.

Враховуючи відсутність належних
доказів про те, що позивач був
платником податку на додану вартість
під час надання послуг відповідачеві
за Договором від 08.07.2013, вимога позивача
про стягнення на його користь з
відповідача суми ПДВ не підлягає
задоволенню.

Враховуючи вищенаведене господарський
суд задовольняє позовні вимоги
частково на суму 48 557,72 грн.

В задоволенні решти позовних вимог на
суму 30080,00 грн відмовляє.

Згідно положень статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати на судовий збір
покладаються на відповідача в повному
обсязі, оскільки спір виник внаслідок
його неправильних дій.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 33,34,44,49, 82-85, 116, 117 ГПК України,
Законом України "Про судовий збір",
господарський суд, -

В И Р І Ш
И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства
"Агрофірма "Славутич", 27200,
Кіровоградська область, м.Бобринець,
вул.Промислова,1А, на
користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1
заборгованість в сумі 48
557,72 грн та судовий збір в сумі 1827,00 грн.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили та направити
стягувачу.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Згідно ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення
господарського суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його підписання до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Кіровоградської
області.

Повне рішення складено 01.04.2014.

Суддя
Т. В. Макаренко