ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2014 р. Справа № 926/172/14

За позовом Фермерського господарства
«Джерело»

до Вижницької районної державної
адміністрації

третя особа на стороні позивача без
самостійних вимог на предмет спору -
фізична особа-підприємець ОСОБА_1
(третя особа-1);

третя особа на стороні відповідача без
самостійних вимог на предмет спору -
відділ Держземагенства у Вижницькому
районі Чернівецької області (третя
особа-2)

про розірвання договору оренди
земельної ділянки

Суддя Паскарь А. Д.

представники сторін:

від позивача - Клим Н. І., угода про
надання юридичної допомоги від 19.02.2014;

від відповідача - не з'явився;

від третіх осіб - не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ: Фермерське господарство
«Джерело» звернулося з позовом до
Вижницької районної державної
адміністрації про розірвання договору
оренди земельної ділянки від 28.12.2012
(далі - договір), відповідно до умов
якого відповідач надав позивачеві для
ведення фермерського господарства в
строкове користування земельну
ділянку площею 0,2936 га, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1

Позов обґрунтовується тим, що позивач
звернувся до відповідача з заявою про
розірвання зазначеного договору у
зв'язку з відчуженням ним нежитлової
будівлі (телятника) ФОП ОСОБА_1 згідно
договору купівлі-продажу від 05.02.2013, яка
знаходиться в межах спірної земельної
ділянки. Однак відповідач дане питання
не розглянув та не прийняв жодного
рішення.

Відповідач, який втрете явку свого
представника в судове засідання не
забезпечив, в наданому відзиві,
заперечуючи проти позову, вказує, що
листом від 23.09.2013 він повідомив
позивача про неможливість припинення
орендних правовідносин, оскільки це не
відноситься до його повноважень.

Третя особа на стороні позивача без
самостійних вимог на предмет спору -
фізична особа-підприємець ОСОБА_1, який
заявив клопотання про розгляд справи
без його участі, позов підтримав.

Відділ Держземагенства у Вижницькому
районі Чернівецької області явку свого
представника в судове засідання не
забезпечив та жодних пояснень щодо
предмету даного спору не надав.

Заслухавши пояснення представника
позивача, який позов підтримав,
розглянувши матеріали справи та
проаналізувавши законодавство, яке
регулює спірні правовідносини між
сторонами, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню.

Згідно договору оренди земельної
ділянки та Акту прийому-передачі земе
льної ділянки від 28-го грудня 2012 року
Вижницька районна державна адмініст
рація, як Орендодавець, передала в
строкове платне користування на умовах
оренди Фермерському господарству
«Джерело», як Орендарю, земельну
ділянку за гальною площею 0,2936га.,
кадастровим номером :01:002:1253, цільо
вим призначенням - для обслуговування
нежитлової будівлі, яка знаходиться на
території Банилівської сільської ради
АДРЕСА_1, для ведення фермерського
господарства.

Вказаний договір оренди було укладено
терміном на 49 (сорок дев'ять) років,
зареєстрований у відділі Держкомзему у
Вижницькому районі 29.12.2012 року за
реєстраційним номером 00 976, та
виконувався сторонами належним чином.

Відповідно до договору купівлі-продажу
від 05.02.2013 ФГ «Джерело» продало ФОП
ОСОБА_1 нежитлову будівлю телятника,
позначеного по інвен тарному плану
забудови літерою «А», загальною площею
1270,60 м кв., яка знахо диться за
зазначеною адресою та розташована на
орендованій вищевказаним договором
земель ній ділянці, з цільовим
призначенням - для обслуговування
нежитлової будівлі (телятника).

Тому 25.02.2013 ФГ «Джерело» звернулося із
заявою до Вижницької РДА, в якій було
вказано, що воно доб ровільно
відмовляється від свого права
користування земе льною ділянкою, у
зв'язку з чим просить відповідно до
приписів пункту «а» статті141 та пунктів
3, 4 статті 142 Земельного кодексу України
прийняти рішення про припинення корис
тування позивачем земельною ділянкою
та розірвання договору оренди.

Із заявою про припинення орендних
правовідносин та розірвання договору
25.02.2013 до відповідача звернувся також й
новий власник нерухомого майна, яке
розташовано на цій земельній ділянці,
тобто ФОП ОСОБА_1

Відповідно до частини першої статті 93
ЗК України та статті 1 Закону України
«Про оренду землі» право оренди
земельної ділянки - це засноване на
договорі строкове платне користування
земельною ділянкою, необхідною
орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 651 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір може бути
змінено або розірвано за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін договору.

Згідно пунктів 34, 35, 36 договору його дія
припиняється шляхом його розірвання за
взаємною згодою сторін; на вимогу
однієї зі сторін та з інших підстав,
визначених законом або рішенням суду.
Розірвання договору оренди в
односторонньому порядку допускається.

Пунктами «а», «е» частини першої статті
141 ЗК України визначено, що підставами
припинення права користування
земельною ділянкою є добровільна
відмова від права користування
земельною ділянкою та набуття іншою
особою права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, які
розташовані на земельній ділянці.

Також статтями 31, 32 Закону України «Про
оренду землі» передбачено, що договір
оренди землі припиняється у тому числі
у разі набуття права власності на
житловий будинок, будівлю або споруду,
що розташовані на орендованій іншою
особою земельній ділянці. На вимогу
однієї із сторін договір оренди може
бути достроково розірваний за рішенням
суду в порядку, встановленому законом.

За змістом статті 120 ЗК України, яка
повністю кореспондується з приписами
статті 377 ЦК України, у разі набуття
права власності на жилий будинок,
будівлю або споруду, що перебувають у
власності, користуванні іншої особи,
припиняється право власності, право
користування земельною ділянкою, на
якій розташовані ці об'єкти. До особи,
яка набула права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у користуванні, то у разі
набуття права власності на ці об'єкти
до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому обсязі, що були у
попереднього землекористувача.

Згідно зі статтею 377 ЦК України, якщо
договором про відчуження житлового
будинку, будівлі або споруди розмір
земельної ділянки не визначений, до
набувача переходить право власності на
ту частину земельної ділянки, яка
зайнята житловим будинком, будівлею
або спорудою, та на частину земельної
ділянки, яка є необхідною для їх
обслуговування. Якщо житловий будинок,
будівля або споруда розміщені на
земельній діля нці, наданій у
користування, то у разі їх відчуження
до набувача переходить право
користування тією частиною земельної
ділянки, на якій вони розміщені, та
части ною ділянки, яка необхідна для їх
обслуговування.

У відповідності до пункту 2.13 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України № 6 від 17.05.2011 «Про деякі
питання практики розгляду справ у
спорах, що виникають із земельних
відносин» з 20.06.2007 року набрав чинності
Закон України «Про внесення змін та
визнання такими, що втратили чинність,
деяких законодавчих актів України» від
27.04.2007 № 997-V, яким було змінено редакцію
частин першої та другої статті 120 ЗК
України. Зокрема, стаття 120 ЗК України (в
редакції від 27.04.2007) не містила
положення про договір оренди як єдину
підставу користування земельною
ділянкою, на якій знаходиться житловий
будинок, будівля або споруда. Отже, з
дати набрання чинності названим
Законом передбачене статтею 120 ЗК
України право власника нерухомого
майна користуватися земельною
ділянкою, на якій знаходиться це майно,
може ґрунтуватися й на інших підставах,
ніж договір оренди земельної ділянки.

За приписом статті 111-28 Господарського
процесуального кодексу України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішеннями Верховного
Суду України. Невиконання судових
рішень Верховного Суду України тягне
за собою відповідальність, установлену
законом.

В постанові Верховного Суду
України від 20.08.2013 у справі № 3-15гс13
вказано, що оскільки законодавством
передбачено можливість дострокового
розірвання договору оренди за рішенням
суду на вимогу однієї зі сторін
договору в разі, якщо фактичне
користування земельною ділянкою та
зведеною на ній будівлею здійснює її
новий власник, а попередній
землекористувач добровільно
відмовився від права користування цією
земельною ділянкою, на вимогу орендаря
орендодавець зобов'язаний погодитися
на розірвання договору оренди
земельної ділянки та прийняти цю
земельну ділянку.

В порушення вимог наведених вище
нормативно-правових актів Вижницька
райдержадміністрація фактично не
розглянула заяву фермерського
господарства «Джерело» від 25.02.2013 про
добровільну відмову від права
користування земельною ділянкою та
прийняття рішення про припинення
користування нею. Щодо скерованого
позивачеві листа відповідача № С-6 від
23.09.2013, тобто через сім місяців з дня
отримання згаданої заяви позивача, суд
зазначає, що він не є рішенням про
задоволення чи про відмову у
задоволенні заяви, а є простою
відпискою. Посилання відповідача в
цьому листі на статтю 122 ЗК України є
безпідставним, оскільки дана стаття
регулює повноваження органів
виконавчої влади, Верховної Ради
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування щодо
передачі земельних ділянок у власність
або у користування, але не припинення
укладених раніше договорів оренди
землі.

Оскільки власником нерухомого майна,
яке розташоване на орендованій
земельній ділянці, є інша особа, а саме
ФОП ОСОБА_1, а орендну плату за
користування земельною ділянкою,
продовжує по даний час сплачувати
позивач, то Вижницькою
райдержадміністрацією своєю
бездіяльністю останньому завдаються
неправомірні збитки (втрати) у вигляді
грошових коштів, сплачених за оренду
земельної ділянки, фактичним
користувачем якої з 05.02.2013 він не
являється.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Розірвати договір оренди земельної
ділянки від 28-го грудня 2012 року, площею
0,2936 га., кадастровим номером
:01:002:1253, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, укладений між
Вижницькою районною державною
адміністрацією та Фермерським
господарством «Джерело» та
зареєстрованого у відділі Держкомзему
у Вижницькому районі за записом
№00 976 від 29.12.2012.

3.Стягнути з Вижницької районної
державної адміністрації Чернівецької
області (вул. Українська, 88-А, м. Вижниця,
ідентифікаційний код 04062086) на користь
фермерського господарства «Джерело»
(с. Банилів Вижницького району,
ідентифікаційний код 14262519) судовий
збір в сумі 1218,00 грн.

Суддя
А. Паскарь