ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року Справа № 904/5196/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Ткаченко Н.Г. - головуючого, Катеринчук
Л.Й., Коробенка Г.П.
(доповідач)розглянувши матеріали
касаційної скаргитовариства з
обмеженою відповідальністю
науково-фінансової компанії "Поліком",
м. Дніпропетровськна
постановуДніпропетровського
апеляційного господарського суду від
21.01.2014р.у справігосподарського суду
Дніпропетровської областіза
позовомпрокурора Самарського району м.
Дніпропетровська в інтересах держави в
особі Дніпропетровської міської ради
м. Дніпропетровськдотовариства з
обмеженою відповідальністю
науково-фінансової компанії "Поліком"
м. Дніпропетровськтретя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача
Лівобережна міжрайонна державна
податкова інспекція м.
Дніпропетровська м.
Дніпропетровськпро внесення змін до
договору оренди земельної ділянки
за участю представників сторін:

прокуратури: Бондарчук В.М. (прокурор
Генеральної прокуратури України, посв.
від 22.11.2013р. № 023013),

позивача: не з'явився,

відповідача: не з'явився,

третьої особи: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Самарського району м.
Дніпропетровська в інтересах держави в
особі Дніпропетровської міської ради
звернувся до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
ТОВ науково-фінансової компанії
"Поліком" про внесення змін до пунктів
2.3 і 4.1 договору оренди земельної
ділянки від 20.12.2004р. зареєстрованого в
книзі записів державної реєстрації
договорів оренди землі 10.02.2005р. за
№07, укладеного між
Дніпропетровською міською радою та ТОВ
науково-фінансової компанії "Поліком",
посвідченого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрованого в реєстрі за №10312,
виклавши їх в такій редакції:

"2.3. Нормативна грошова оцінка
земельної ділянки станом на 17.06.2013р.
становить 7843940 грн. 48 коп.".

"4.1. Річна орендна плата за земельну
ділянку встановлюється у грошовій
формі (у гривнях) у розмірі 235 318 грн. 10
коп., не є сталою та може змінюватись у
разі зміни нормативної грошової оцінки
земельної ділянки та обчислюється
відповідно до Податкового кодексу
України у мінімальному розмірі, що
встановлюється цим кодексом".

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 29.08.2013р.
у справі № 904/5196/13, залишеним без змін
постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
08.10.2013 р., позов задоволено.

Постановою Вищого господарського
суду України від 10.12.2013р. постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 08.10.2013р. у
справі № 904/5196/13 скасовано. Справу
направлено до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду на
новий розгляд.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
08.10.2013р. рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 29.08.2013р.
у справі № 904/5196/13 залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, ТОВ науково-фінансової
компанії "Поліком" звернулось з
касаційною скаргою до Вищого
господарського суду України, в якій
просить її скасувати, а справу
направити на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції, мотивуючи
скаргу тим, що оскаржуваний судові акти
прийнятий з порушенням норм
процесуального права, зокрема, як
зазначається скаржником, він не був
належним чином повідомлений про
призначення справи до розгляду в суді
апеляційної інстанції, чим було
порушеного його права на участь у
судовому засіданні.

Колегія суддів, приймаючи до уваги
межі перегляду справи в касаційній
інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи
застосування норм матеріального та
процесуального права при винесенні
оспорюваних судових актів, знаходить
необхідним касаційну скаргу залишити
без задоволення, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
на підставі рішення міської ради від
22.09.2004р. № 109/20 - 12.12.2004р. між
Дніпропетровською міською радою
(Орендодавець) і ТОВ науково-фінансовою
компанією "Поліком" (Орендар) був
укладений договір оренди земельної
ділянки загальною площею 2,4847 га, що
знаходиться за адресою: м.
Дніпропетровськ, Самарський район, вул.
Гаванська, 9, з цільовим використанням -
рекреаційне призначення ( УКЦВЗ - 1.17 ),
яка зареєстрована в Державному реєстрі
земель за кадастровим №:09:083:0002.

На земельній ділянці знаходяться
об'єкти нерухомого майна та інші
об'єкти інфраструктури, які зазначені в
акті приймання-передачі земельної
ділянки (п. 2.2 договору).

За п. 2.3 договору нормативна грошова
оцінка земельної ділянки на час
укладення цього договору становила 2 091
071,84 грн.

Договір укладено на п'ятнадцять
років (п.3.1 договору ).

Річна орендна плата за земельну
ділянку встановлюється у грошовій
формі (у гривнях) у розмірі 1% від
нормативної грошової оцінки та
дорівнює розміру земельного податку (п.
4.1. договору).

За п. 4.2 договору зміна нормативної
грошової оцінки земельної ділянки та
її індексація проводиться без внесення
змін та доповнень до договору у порядку
та у випадках, передбачених
законодавством України.

Законом України "Про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
№ 309-VI від 03.06.2008р. в Закон України "Про
оренду землі" були внесені зміни,
зокрема, ч. ч. 4 та 5 ст. 21 викладені в
наступній редакції: "Річна орендна
плата за земельні ділянки, які
перебувають у державній або
комунальній власності, надходить до
відповідних бюджетів розподіляється і
використовується відповідно до закону
і не може бути меншою: для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється Законом України "Про
плату за землю"; для інших категорій
земель - трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
Законом України "Про плату за землю".
Річна орендна плата за земельні
ділянки, які перебувають у державній
або комунальній власності, не може
перевищувати 12 відсотків їх
нормативної грошової оцінки. При цьому
у разі визначення орендаря на
конкурентних засадах може бути
встановлений більший розмір орендної
плати, ніж зазначений у цій частині".
Вказаний закон набрав чинності з
моменту опублікування - з 04.06.2008р.

В зв'язку із введенням в дію
Податкового кодексу України з 01.01.2011р.
(від 02.12.2010 N2755-VI) Закон України "Про
плату за землю" втратив чинність згідно
ч. 2 Прикінцевих положень Кодексу.

З метою приведення рішень міської ради
та проектів рішень міської ради, які
погоджено виконавчим комітетом
міської ради, у галузі земельних
відносин у відповідність до вимог
чинного законодавства, керуючись
Земельним кодексом України, Податковим
кодексом України та Законом України
"Про місцеве самоврядування в Україні",
Дніпропетровською міською радою було
прийнято рішення № 216/8 від 02.02.2011р. "Про
приведення рішень міської ради та
деяких проектів рішень міської ради,
які погоджено виконавчим комітетом
міської ради, у галузі земельних
відносин у відповідність до вимог
чинного законодавства", яким визначено,
що до моменту прийняття міською радою
рішення про визначення розміру річної
орендної плати за земельні ділянки
залежно від їх функціонального
використання встановити розмір річної
орендної плати за користування
земельними ділянками у мінімальному
розмірі орендної плати, визначеному
Податковим кодексом України, незалежно
від мети використання (п.1). Встановлено,
що усі нормативні акти, які було
прийнято міською радою до прийняття
цього рішення, діють в тих частинах, що
не суперечать положенням цього рішення
(п. 4).

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про
оренду землі" орендна плата за землю -
це платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, які встановлюються
відповідно до Податкового кодексу
України). Обчислення розміру орендної
плати за землю здійснюється з
урахуванням індексів інфляції, якщо
інше не передбачено договором оренди.

Розмір орендної плати за земельні
ділянки встановлюється у договорі
оренди, але річна сума платежу не може
бути меншою для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється цим розділом; для інших
категорій земель - трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
цим розділом, а також не може
перевищувати для земельних ділянок,
наданих для розміщення, будівництва,
обслуговування та експлуатації
об'єктів енергетики, які виробляють
електричну енергію з відновлюваних
джерел енергії, включаючи технологічну
інфраструктуру таких об'єктів
(виробничі приміщення, бази,
розподільчі пункти (пристрої),
електричні підстанції, електричні
мережі), - 3 відсотки нормативної
грошової оцінки; для інших земельних
ділянок, наданих в оренду, - 12
відсотків нормативної грошової оцінки
(ст. ст. 288.5-288.5.2 Податкового кодексу
України).

Відповідно до витягу з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки, яка
розташована у м. Дніпропетровськ,
Самарський район, вул. Гаванська, буд. 9,
користувачем якої є ТОВ НФК "Поліком",
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки станом на 17.06.2013р. складає 7 843
940,48 грн.

З урахуванням нової нормативної
грошової оцінки земельної ділянки
розмір річної орендної плати склав
235318,20 грн.

Відповідно до ст. 289 Податкового
кодексу України для визначення розміру
податку та орендної плати
використовується нормативна грошова
оцінка земельних ділянок.

Відповідно до ч.5 ст.5, п.2 ч.1 ст.13
Закону України "Про оцінку земель"
нормативна грошова оцінка
використовується при визначенні
розміру земельного податку, державного
мита при міні, спадкуванні та даруванні
земельних ділянок згідно із законом,
орендної плати за земельні ділянки
державної та комунальної власності.
Нормативна грошова оцінка земельних
ділянок проводиться у разі визначення
розміру орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності.

Методику розрахунку ставок
земельного податку визначено в ст. 7
Закону України "Про плату за землю".

Порядок проведення нормативної
грошової оцінки земель не рідше ніж
один раз на 5-7 років передбачений ст. 18
Закону України "Про оцінку земель".

Нормативна грошова оцінка
земельної ділянки відповідачем не
оскаржена і недійсною не визнавалася.

Згідно зі ст. 632 Цивільного кодексу
України ціна в договорі встановлюється
за домовленістю сторін. У визначених
законом випадках застосовуються ціни
(тарифи, ставки тощо), які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування.

Відповідно до ст. 651 Цивільного
кодексу України зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом. Договір може
бути змінено або розірвано за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Статтею 30 Закону України "Про оренду
землі" передбачено, що зміна умов
договору оренди землі здійснюється за
взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору оренди землі спір вирішується
в судовому порядку.

Згідно п. 12.1. зазначеного договору
оренди від 12.12.2004р., зміна умов договору
здійснюється у письмовій формі за
взаємною згодою сторін.

У разі недосягнення згоди щодо зміни
умов договору спір розв'язується у
судовому порядку (п.12.2. договору
оренди).

Відповідно до ст. 144 Конституції
України органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території, а тому у разі
прийняття уповноваженим органом
рішення про внесення змін до ставок
орендної плати за землю та
затвердження нових коефіцієнтів, що
використовуються для розрахунку
орендної плати за земельні ділянки,
такі обставини можуть не братися судом
до уваги лише у разі скасування
відповідного рішення органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування в установленому
законом порядку (п. 2.19 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.05.2011р. № 6 "Про деякі
питання практики розгляду справ у
спорах, що виникають із земельних
відносин" (зі змінами і доповненнями)).

За таких обставин, оскільки нормами
законодавства передбачено можливість
зміни умов договору за рішенням суду на
вимогу однієї із сторін у випадках
встановлених договором або законом, а
орендна плата за земельні ділянки
державної та комунальної власності є
регульованою ціною, а також те, що в
матеріалах справи відсутні докази
скасування чи визнання недійсними
наведеного вище по тексту рішення
Дніпропетровської міської ради,
висновок господарського суду першої та
апеляційної інстанції про задоволення
позову, колегія суддів визнає
правомірним.

Твердження відповідача в
касаційній скарзі про те, що його не
було належним чином повідомлено про
призначення справи до розгляду в суді
апеляційної інстанції колегія визнає
необгрунтованим, оскільки виконання
судом вимог процесуального
законодавства підтверджується
матеріалами справи.

Слід також зазначити, що на час
винесення оскаржуваної постанови
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду діяли Закон
України "Про доступ до судових рішень"
від 22.12.2005р. та постанова Кабінету
Міністрів України від 25.05.2006р. № 740 "Про
затвердження Порядку ведення Єдиного
державного реєстру судових рішень", з
огляду на що ТОВ науково-фінансова
компанія "Поліком", будучи стороною у
господарському спорі за касаційною
скаргою якої дана справа і була
повернута постановою ВГСУ від 10.12.2013р.
до апеляційного господарського суду
на новий розгляд, не було позбавлено
можливості вчасного моніторингу
судових рішень для отримання потрібної
інформації з Єдиного державного
реєстру судових рішень, до якого
згідно Переліку, затвердженого
рішенням Ради суддів України від
17.02.2012р. № 4, включено наряду з іншим і
ухвали судів усіх інстанцій про
відкриття (порушення) провадження у
справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України,
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

З огляду на викладене, доводи
касаційної скарги не спростовують
висновків викладених в оскаржуваному
рішенні та постанові і не можуть бути
підставою для їх зміни чи скасування,
оскільки вони відповідають чинному
законодавству України і обставинам
справи.

Керуючись ст. 1115, 1117, 1118, 1119 - 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційної скарги
відмовити.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
21.01.2014р. у справі № 904/5196/13 залишити без
змін.

Головуючий суддя :
Н.Г. Ткаченко

Судді:
Л.Й. Катеринчук

Г.П. Коробенко