КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2014 р. Справа№ 1/264

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мальченко А.О.

Руденко М.А.

при секретарі судового засідання
Анісімовій М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу б/н від
26.02.2014 року приватного акціонерного
товариства «МТС Україна» на ухвалу
господарського суду міста Києва від
14.02.2014 року

по справі № 1/264 (суддя -
Мельник В. І.)

за позовом Приватного акціонерного
товариства «МТС Україна»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хорайзон»

про стягнення 142 403, 60 грн.

за скаргою Приватного акціонерного
товариства «МТС Україна»

до Відділу Державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції у місті
Києві

на дії органу державної
виконавчої служби

за участю представників сторін:

від позивача: Щедров І.В. - дов. № 0604/13
від 27.12.2013 року,

від відповідача: не з'явилися,

від ВДВС Оболонського районного
управління юстиції у м. Києві: не
з'явилися,

ВСТАНОВИВ:

16.12.2013 року Приватне акціонерне
товариство «МТС Україна» звернулося до
господарського суду міста Києва із
скаргою на дії Відділу державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції у місті
Києві у зв'язку з поверненням
виконавчого документу без виконання.

Ухвалою господарського суду міста
Києві від 14.02.2014 року скаргу ПАТ «МТС
Україна» на дії ВДВС Оболонського РУЮ у
м. Києві залишено без задоволення.

Не погоджуючись із ухвалою місцевого
господарського суду, ПАТ «МТС Україна»
через господарський суд міста Києва
звернулося до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу господарського суду міста Києва
від 14.02.2014 року та винести постанову,
якою скаргу ПАТ «МТС Україна»
задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт посилається на те, що місцевим
господарським судом при прийнятті
оскаржуваної ухвали порушено норми
процесуального права, неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, висновки суду суперечать
вимогам Закону України «Про виконавче
провадження».

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 14.03.2014 року
апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства «МТС Україна»
прийнято до провадження та призначено
розгляд справи у судовому засіданні на
31.03.2014 року.

Апелянт (позивач у справі) у судовому
засіданні 31.03.2014 року підтримав доводи
апеляційної скарги.

Представник відповідача та орган
державної виконавчої служби не
скористалися правом направити своїх
представників в судове засідання для
участі у розгляду скарги на дії органу
ДВС, хоча про час та місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином.

Враховуючи вимоги ст.102 ГПК України
щодо строків розгляду апеляційної
скарги на ухвали суду, належне
повідомлення сторін про час та місце
розгляду справи, колегія дійшла
висновку про можливість розгляду
скарги без участі представника
відповідача та органу ДВС за наявними в
матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у
процесі перегляду справи, апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково наданими доказами, якщо
заявник обґрунтував неможливість їх
надання суду в першій інстанції з
причин, що не залежали від нього,
повторно розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення або ухвали
місцевого суду у повному обсязі.

Судова колегія Київського
апеляційного господарського суду,
розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представника апелянта,
дослідивши представлені докази в їх
сукупності, перевіривши правильність
застосування місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права встановила
наступне.

20.08.2010 року до господарського суду
міста Києва звернулося приватне
акціонерне товариство «МТС Україна» з
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю «Л.А. Інтерактив» про
стягнення 142 403, 60 грн., що становить 128
697, 95 грн. боргу за договором № ТП-ІЕ-03/2008
від 17.03.2008 року, 6 577, 70 грн. - пені, 3 202, 84
грн. - 3 % річних, 3 925, 11 грн. інфляційні
втрати.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 15.10.2010 року здійснено заміну
відповідача - ТОВ «Л.А. Інтерактив» на
ТОВ «Хорайзон» (а.с.67- 68).

Рішенням господарського суду м.Києва
від 29.10.2010 року у справі № 1/264 позов
задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ
«Хорайзон» на користь Приватного
акціонерного товариства «МТС Україна»
128 697 грн. 95 коп. -боргу, 6577 грн. 70 коп. -
пені, 3202 грн. 84 коп. - 3% річних, 3925 грн. 11
коп. - інфляційних втрат, 1424 грн. 04 коп.
-державного мита, 236 грн. -витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

18.11.2010 року судом видано Наказ № 1/264 про
примусове виконання рішення суду від
29.10.2010 року (а.с.82).

07.12.2010 року за заявою стягувача
(позивача у справі) головним державним
виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у
м.Києві Вовк С.В., керуючись ст. ст. 3, 18, 20,
24 Закону України «Про виконавче
провадження» відкрито виконавче
провадження на примусове виконання
Наказу господарського суду м. Києва №
1/264 від 18.11.2010 року про стягнення з
боржника (відповідача у справі) 144 063, 64
грн. з наданням боржнику терміну для
добровільного виконання до 14.12.2010 року,
про що винесено постанову ВП № 23271429 від
07.12.2010 року (а.с.90).

На запит ВДВС Оболонського РУЮ у
м.Києві ДПІ У Оболонському районі
м.Києва листом від 07.12.2010 року надала
інформацію щодо рахунків та
фінансових установ, в яких вони
відкриті (а.с.95).

06.10.2011 року головним державним
виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у
м.Києві Вовк С.В., керуючись ст. ст. 11, 52
Закону України «Про виконавче
провадження» та ст.59 Закону України
«Про банки та банківську діяльність»
накладено арешт на кошти боржника у
межах суми 144 063, 64 грн., що містяться на
всіх рахунках відкритих в АТ
«Райффайзен Банк Аваль» МФО 380805 та
належать боржнику: ТОВ «Хорайзон»,
адреса: м.Київ, вул. Сокальська, 4, , про що винесено постанову
ВП № 23271429 від 06.10.2011 року (а.с.97).

Як вбачається з листа АТ «Райффайзен
Банк Аваль» від 24.10.2011 року (а.с.98),
найменування божника, яке зазначено в
постанові ВДВС Оболонського РУЮ у
м.Києві про арешт коштів від 06.10.2011 року,
не відповідає найменуванню,
зареєстрованому в установчих
документах боржника та картці із
зразками підписів та відбитка печатки.

В матеріалах справи та матеріалах
виконавчого провадження (копія
матеріалів виконавчого провадження
представлено органом виконавчої
служби) міститься витяги з Єдиного
державного реєстру юридичних та
фізичних осіб-підприємців (а.с. 63, 99-101),
згідно яких станом на 15.08.2010 року та
26.09.2012 року у Єдиному державного
реєстрі за ідентифікаційним кодом
34613191, реєстраційний № 7
зареєстровано юридичну особу
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Хорайзон», ТОВ
«Хорайзон», LLC «HORIZON» (англ. мовою),
юридична адреса: 04074 м.Київ, вул.
Сокальська, 4, керівник Солодченко О.В.,
яка є боржником у виконавчому
провадженні ВП № 23271429 по виконанню
Наказу господарського суду м. Києва від
18.11.2010 року про стягнення в користь
стягувача ПАТ «МТС Україна» 144063,64 грн.

12.11.2011 року повторно державним
виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у
м.Києві Мархаюк М.С., керуючись ст. ст. 11,
52 Закону України «Про виконавче
провадження» та ст.59 Закону України
«Про банки та банківську діяльність»
накладено арешт на всі кошти, що
містяться на всіх рахунках відкритих в
АТ «Райффайзен Банк Аваль» МФО 380805 та
належать боржнику: ТОВ «Хорайзон»,
адреса: м.Київ, вул. Сокальська, 4, , про що винесено постанову
ВП № 23271429 від 12.11.2011 року (а.с.103), яку
направлено на адресу банківської
установи, однак АТ «Райффайзен Банк
Аваль» залишило вказану постанову без
реагування.

09.04.2013 року державним виконавцем ВДВС
Оболонського РУЮ у м.Києві Мархаюк М.С.
накладено арешт на всі кошти, що
містяться на всіх рахунках відкритих в
АТ «Райффайзен Банк Аваль» МФО 380805 та
належать боржнику: ТОВ «Хорайзон»,
адреса: м.Київ, вул. Сокальська, 4, , про що винесено постанову
ВП № 23271429 від 09.04.2013 року (а.с.105), яку
направлено на адресу банківської
установи.

03.06.2013 року на адресу ВДВС Оболонського
РУЮ у м.Києві надійшла відповідь АТ
«Райффайзен Банк Аваль» (від 24.05.2013 року
№ 43-8-1/5-2146), в якому зазначається, що
постанову ВП № 23271429 від 09.04.2013 року банк
повертає без виконання, оскільки
вказаний код ЄДРПОУ належить іншому
клієнту в АТ «Райффайзен Банк Аваль»
МФО 380805 (а.с.106).

Як вбачається з витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних та
фізичних осіб-підприємців щодо
відомостей про боржника станом на
23.07.2013 року (а.с.160), ідентифікаційний код
боржника - ТОВ «Хорайзон» є 34613191, який
співпадає з ідентифікаційним кодом
боржника, який зазначено в постанові ВП
№ 23271429 від 09.04.2013 року.

23.08.2013 року на адресу АТ «Райффайзен
Банк Аваль» державним виконавцем
направлено вимогу (а.с.159) про надання
належним чином засвідчених документів,
що підтверджують належність коду
іншому клієнту АТ
«Райффайзен Банк Аваль».

Листом від 08.11.2013 року № 81-6-2-00/5340 (а.с.157)
банк повідомив виконавчу службу про
відмову в отриманні запитаної
інформації, оскільки зазначена
інформація є банківською таємницею та
її розкриття для органів державної
виконавчої служби України не
передбачено ст. 62 Закону України «Про
банки та банківську діяльність».

12.11.2013 року старшим державним
виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у
м.Києві Мархаюк М.С., керуючись п.2 ч.1 ст.
ст. 47 Закону України «Про виконавче
провадження» наказ № 1/264 від 18.11.2010 року
про стягнення 144 063, 46 грн. повернуто
стягувачу, про що винесено постанову ВП
№ 23271429 від 12.11.2011 року (а.с.92).

Дану постанову органу ДВС оскаржено
позивачем у справі в порядку ст. 121-2 ГПК
України, оскільки останній вважає, що
повернення Наказу господарського суду
м. Києва від 18.11.2010 року № 1/264 без
виконання порушує його права та
охоронювані законом інтереси.

Ухвалою від 14.02.2014 року місцевий
господарський суд скаргу ПАТ «МТС
Україна» на дії ВДВС Оболонського РУЮ у
м. Києві залишив без задоволення.

В обґрунтування прийнятої ухвали
місцевий господарський суд дійшов
висновку, що виконавчою службою було
здійснено всі виконавчі дії спрямовані
на виконання наказу суду, у
відповідності до Закону України «Про
виконавче провадження».

Колегія суддів апеляційної інстанції
не погоджується із висновком суду
першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до вимог ст. 115
Господарського процесуального кодексу
України рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили обов'язкові до виконання
та виконуються у порядку,
встановленому законом України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом, якими є:
виконавчі листи, що видаються судами, і
накази господарських судів; ухвали,
постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних,
кримінальних справах та справах про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом; судові
накази, тощо.

У відповідності до частини 1 статті 11
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому, державний виконавець
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Дані приписи кореспондуються з
положеннями, викладеними у Інструкції
про провадження виконавчих дій,
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
року №512/5, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 02.04.2012 р.
за №489/20802.

Відповідно до п.3.12. Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
року №512/5, організацію розшуку
боржника - юридичної особи та майна
боржника чи інформації про місце
отримання боржником доходів державний
виконавець здійснює шляхом
направлення запитів до органів
державної податкової інспекції,
Державної реєстраційної служби
України, банків, державної
автомобільної інспекції МВС України,
Державної казначейської служби
України,, Державного агентства
земельних ресурсів, БТІ, нотаріату,
органів статистики тощо або перевірки
інформації за даними електронних баз
даних та ресурсів. Що містять
інформацію про майно чи доходи
боржника, а також за даними інших
джерел інформації як офіційних, так і
неофіційних (засобів масової
інформації, мережі Інтернет).

Стаття 47 Закону України «Про виконавче
провадження» встановлює, що виконавчий
документ, на підставі якого відкрито
виконавче провадження, за яким
виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а, здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними (ч.1 п.2).

Як вбачається з матеріалів справи,
державним виконавцем окрім надіслання
запиту до податкового органу та
винесення постанови про арешт коштів
боржника, не було здійснено в повній
мірі заходів направлених на примусове
виконання судового рішення.

Натомість органом державної
виконавчої служби 12.11.2013 року винесено
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві на підставі п.2
ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче
провадження», необхідною умовою
застосування якої є безрезультатність
вжиття державним виконавцем всіх
заходів, направлених на розшук майна
боржника.

Пунктами 2, 6 ч.1 ст.62 Закону України «Про
банки та банківську діяльність»
передбачено, що інформація щодо
юридичних та фізичних осіб, яка містить
банківську таємницю, розкривається
банками, зокрема, за рішенням суду, а
також органам державної виконавчої
служби на їх письмову вимогу з питань
виконання рішень судів та рішень, що
підлягають примусовому виконанню
відповідно до Закону України «Про
виконавче провадження», стосовно стану
рахунків конкретної юридичної особи
або фізичної особи, фізичної особи-
суб'єкта підприємницької діяльності.

Як вбачається із матеріалів справи,
державний виконавець не звертався до
суду про розкриття інформації щодо
рахунку, який містить банківську
таємницю.

Постановою Пленуму Верховного суду
України від 26.12.2003 року № 14 «Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження» роз'яснено,
що при розгляді справ за скаргами на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та за звернення учасників
виконавчого провадження суди мають
керуватися положеннями статті 55
Конституції України, статті 6 Конвенції
про захист прав і основних свобод
людини, яка ратифікована Законом
України від 17 липня 1997 року, Закону №
202/98-ВР, Закону № 606-ХIV, розділом ХIV
Господарського процесуального кодексу
України, іншого законодавства.

У відповідності до ст.6 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних та
юридичних осіб.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла до висновку про те, що старший
державний виконавець державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції у м. Києві
Мархаюк М.С, прийнявши постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачеві від 12.11.2013 року, не вжив
усіх передбачених Законом заходів щодо
виконання наказу господарського суду
м. Києва № 1/264 від 18.11.2010 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів апеляційної інстанції дійшла
висновку, що постанова державного
виконавця від 12.11.2013 року про
повернення виконавчого документу
стягувачеві без виконання суперечить
вимогам ст. 124 Конституції України, ст.
115 ГПК України, порушує права стягувача
(позивача у справі).

Відповідно до пункту 9.13 Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
року № 9 «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України» за
результатами розгляду скарги на дії чи
бездіяльність органів державної
виконавчої служби, щодо виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
суддів виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і незалежно від
їх змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, чи
визнає недійсними наслідки виконавчих
дій, або зобов'язує орган державної
виконавчої служби здійснити певні дії,
якщо він ухиляється від їх виконання
без достатніх підстав, або визнає
доводи скаржника неправомірними і
скаргу відхиляє.

З огляду на зазначене, колегія суддів
апеляційного господарського суду
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга приватного акціонерного
товариства «МТС Україна» підлягає
задоволенню частково, ухвала
господарського суду міста Києва від 14
лютого 2014 року скасуванню, з прийняттям
нового рішення про задоволення скарги
ПАТ «МТС Україна» на дії ДВС.

Керуючись ст.ст. 99, 101-102, п. 2 ст. 103, п. 4 ч. 1
ст. 104, ст. 105, 106 ГПК України, Київський
апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства «МТС Україна»
на ухвалу господарського суду міста
Києва від 14.02.2014 року у справі № 1/264
задовольнити частково.

2.Ухвалу господарського суду м. Києва
від 14.02.2014 року у справі № 1/264 скасувати.

3.Визнати неправомірними дії відділу
державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у місті Києві по виконавчому
провадженню № 23271429 щодо повернення
виконавчого документу стягувачеві.

4.Скасувати постанову відділу
державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у місті Києві ВП № 23271429 від
12.11.2011 року про повернення виконавчого
документу стягувачеві.

5.Зобов'язати відділ державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції у місті
Києві вжити всіх необхідних дій, які
передбачені Законом України «Про
виконавче провадження» по примусовому
виконанню наказу господарського суду
м. Києва № 1/264 від 18.11.2010 року щодо
стягнення з ТОВ «Хорайзон» (04074, м. Київ,
вул. Сокальська, 4, ) на
користь Приватного акціонерного
товариства «МТС Україна» (01601, м. Київ,
вул. Лейпцизька, 15, ) 128 697
грн. 95 коп. -боргу, 6577 грн. 70 коп. -пені, 3202
грн. 84 коп. - 3% річних, 3925 грн. 11 коп.
-інфляційних втрат, 1424 грн. 04 коп.
-державного мита, 236 грн. -витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

6. Справу № 1/264 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у
касаційному порядку відповідно до
вимог ст. ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя
Г.А. Жук

Судді
А.О. Мальченко

М.А. Руденко