ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.03.2014
Справа № 905/945/14

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Чернової О.В.,
при секретарі судового засідання
Лагодіні Д.С., розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу

за позовом: Прокурора Будьонівського
району м. Донецька в інтересах держави
в особі Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Донецькій
області, м. Донецьк

до відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, м. Донецьк

про стягнення заборгованості з
неустойки за договором оренди №5166/2012
від 05.04.2012р. у розмірі 18 822,98грн., -

За участю представників сторін:

від прокурора: Блащик Г.Є. за
посвідченням №015490

від позивача: Попов К.Г. за довіреністю

від відповідача: не з'явився

Прокурор Будьонівського району м.
Донецька в інтересах держави в особі
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Донецькій
області, м. Донецьк (далі-Позивач)
звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.
Донецьк (далі-Відповідач) про стягнення
заборгованості з неустойки за
договором оренди №5166/2012 від 05.04.2012р. у
розмірі 18 822,98грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач
посилається на припинення орендних
правовідносин за договором нерухомого
майна, що належить до комунальної
власності №5166/2012 від 05.04.2012р. та
ухилення Відповідача від своєчасного
повернення орендованого майна,
внаслідок чого була нарахована
стягувана неустойка за період з липня
2013р. по вересень 2013р.

Нормативно свої вимоги Позивач
обґрунтовує ст.ст. 26,27,29 Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна», ст.ст. 526, 629, 638, 785 Цивільного
кодексу, ст. 193, 284 Господарського
кодексу України, ст.ст. 2, 29, 54, 56, 57
Господарського процесуального кодексу
України, ст. 36-1 Закону України «Про
прокуратуру».

Прокурор у судовому засіданні
підтримав позовні вимоги.

Позивач у судовому засіданні підтримав
позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, відзив на позовну заяву не
надав, хоча повідомлявся про судові
засідання належними чином шляхом
своєчасного надсилання ухвал за
адресою місцезнаходження,
встановленою за відомостями Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб -підприємців (а.с.30).

Обізнаність Відповідача про судовий
розгляд підтверджується повідомленням
про вручення поштового відправлення
№05100437 з відміткою про отримання.

Суд вважає за можливе розглянути спір в
порядку ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними в справі матеріалами,
оскільки їх цілком достатньо для
правильної юридичної кваліфікації
спірних правовідносин, а неявка
належним чином повідомленого
Відповідача і ненадання ним
витребуваних документів у світлі
достатності наданого судом часу для
реалізації процесуальних прав
останнім у світлі приписів ст.ст. 4-3, 22 33
Господарського процесуального кодексу
України істотним чином не впливають на
таку кваліфікацію.

Заслухавши у судовому засіданні
представника Позивача та третьої
особи, дослідивши матеріали справи та
оцінивши надані суду сторонами докази
в порядку ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

05 квітня 2012р. між Регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по Донецькій області
(Орендодавець) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 (Орендар)
укладений договір оренди нерухомого
майна, що належить до державної
власності, за умовами якого (п.1.1.)
Орендодавець передає, а Орендар
приймає у платне користування державне
майно - нежитлові вбудовані приміщення
загальною площею 131,7 кв. м. першого
поверху гуртожитку АДРЕСА_1
(далі-Майно), що знаходиться на балансі
ДВНЗ «Донецький національний
технічний університет»
(далі-Балансоутримувач), вартість якого
визначена згідно зі звітом про оцінку
на 30.11.2011р. і становить за незалежною
оцінкою 482824,00 грн..

Орендар вступає у строкове платне
користування Майном у термін, указаний
у Договорі, але не раніше дати
підписання Сторонами цього Договору та
акта приймання-передавання Майна.
Обов'язок щодо складання акта
приймання-передавання покладається на
Орендодавця. (п.п. 2.1, 2.4).

Відповідно до п.3.1 договору орендна
плата визначається на підставі
Методики розрахунку орендної плати за
державне майно та пропорції її
розподілу, затверженої постановою
Кабінету Міністрів України від 04.10.1995
№786 (зі змінами) (далі- Методика
розрахунку) і становить без ПДВ за
базовий місяць розрахунку (останій
місяць, за який є інформація про індекс
інфляції)- лютий 2012р. 3167,78 грн.. Орендна
плата за перший місяць оренди квітень
2012р. визначається шляхом коригування
орендної плати за базовий місяць на
індекси інфляції за березень, квітень
2012р..

Нарахування ПДВ на суму орендної плати
здійснюється у порядку, визначеному
законодавством.(п.3.2)

Пунктом 3.6 договору встановлено, що
орендна плата перераховується до
державного бюджету та
Балансоутримувачу у співвідношенні 50%
та 50% щомісяця не пізніше 15 числа
місяця, наступного за звітним,
відповідно до пропорцій розподілу,
установлених Кабінетом Міністрів
України і чинних на кінець періоду, за
який здійснюється платіж.

За приписами п.5. договору Орендар
зобов'язався своєчасно й уповному
обсязі сплачувати орендну плату.

Даний договір укладено строком на
1(один) рік, що діє з 05.04.2012р. до 04.04.2013р.
(п.10.1 договору). Договір підписано обома
сторонами та скріплено печатками.

Згідно з п. 10.9 у разі припинення або
розірвання цього Договору, Майно
протягом трьох робочих днів
повертається Орендарем
Балансоутримувачу.

Відповідно до п.10.10 Майно вважається
поверненим Балансоутримувачу з
моменту підписання акту
приймання-передавання між Орендарем та
Балансоутримувачем, або особою яку
вкаже орендодавець.

Якщо Орендар не виконує обов'язку щодо
повернення Майна, Орендодавець має
право вимагати від Орендаря сплати
неустойки у розмірі подвійної плати за
користування Майном за весь час
прострочення, порядок нарахування та
сплати якої передбачений розділом 3
даного Договору.

05.04.2012р. за актом приймання-передавання
нерухомого майна, підписаного
сторонами, об'єкт оренди був переданий
Орендарю (а.с.17).

08 квітня 2013 року Позивач звернувся до
Відповідача з заявою №20-06-05-03931 про
припинення дії договору оренди.

16 жовтня 2013 року Позивач надіслав на
адресу Відповідача лист №20-06-05-13022 від
11.10.2013р. з вимогою сплатити неустойку за
період з липня 2013р. по вересень 2013р. у
розмірі 18 822,98 грн.

Листом від 18.11.2013р. Позивач звернувся до
Відповідача з вимогою сплатити
неустойку у розмірі 35 538,67 грн.

Як зазначає Позивач, свої зобов'язання
за договором щодо повернення предмета
договору оренди за актом
приймання-передачі Відповідач виконав
після закінчення встановленого
Договором стоку, а саме лише 30.09.2013р., що
підтверджується актом
приймання-передачі від 30.09.13р. (а.с. №.45),
що стало підставою для нарахування
неустойки з липня 2013р. по вересень 2013р.,
на примусовому стягненні якої він
наполягає.

Виходячи з принципу повного,
всебічного та об'єктивного розгляду
всіх обставин справи, суд вважає вимоги
Позивача такими, що підлягають
задоволенню, з огляду на наступне:

Як вбачається із матеріалів справи,
сутність розглядуваного позову
полягає у примусовому спонуканні
Відповідача до сплати неустойки за
період неповернення орендованого
майна після припинення орендних
правовідносин у зв'язку з закінченням
строку його дії.

Зважаючи на статус сторін та характер
правовідносин, останні, згідно ст.ст.1-3
Господарського кодексу України
регламентуються насамперед його
положеннями та іншими актами
господарського законодавства, зокрема
- Законом України „Про оренду
державного та комунального майна" та
Цивільним кодексом України, а також -
умовами договору оренди №5166/2012 від
05.04.2012р.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу
України зобов'язання виникають зокрема
з договорів. Аналогічні положення
встановлені і в ст.ст. 173-175
Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного
кодексу України у разі припинення
договору найму (оренди) наймач
зобов'язаний повернути наймодавцю річ
у стані, в якому вона була одержана, з
урахуванням нормального зносу, або у
стані, який було обумовлено в договорі.

Отже, в контексті зазначених норм
договір оренди №5166/2012 від 05.04.2012р. є
належною підставою для виникнення у
останнього прав відносно користування
об'єктом оренди та обов'язку із
повернення цього об'єкту оренди у разі
припинення орендних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутністю таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

При цьому, приписи ч.7 ст. 193
Господарського кодексу України та ст.
525 Цивільного кодексу України
встановлюють загальне правило щодо
заборони односторонньої відмови від
зобов'язання або односторонньої зміни
його умов.

Як встановлено ч. 2 ст. 291 Господарського
кодексу України закінчення строку дії
договору є підставою для його
припинення.

Виходячи із наявних матеріалів справи,
строк орендних правовідносин, в межах
яких Відповідач міг правомірно
володіти та користуватися наявним у
нього об'єктом оренди, визначався
періодом з липня 2013р. і по вересень 2013р.
Після настання визначеного в п.10.1
Договору останнього дня строк його дії
закінчився, на новий строку договір не
пролонговано.

Таким чином, Відповідач не мав жодних
підстав для ухилення від виконання
обов'язку із повернення орендованого
майна на протязі 3 робочих днів з
моменту закінчення строку дії договору
за актом приймання-передачі відповідно
до п.п.10.9,10.10 Договору.

Частина 2 ст. 785 Цивільного кодексу
України безпосередньо (незалежно від
наявності відповідного застереження у
договорі) встановлює обов'язок
Орендаря, який прострочив повернення
об'єкту оренди, на вимогу Орендодавця
сплатити неустойку у розмірі подвійної
плати за користування майном за час
прострочення його повернення.

Таким чином, Позивачем правомірно
нараховувано неустойку за період з
липня 2013р. і по вересень 2013р.

Здійснивши перевірку заявленої суми,
суд встановив її відповідність
обставинами справи, з огляду на що
задовольняє вимоги Позивача про
стягнення неустойки в сумі 18 822,98 грн. у
повному обсягу.

Відповідно до вимог ст.49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати зі сплати
судового збору стягуються з
Відповідача на користь державного
бюджету, оскільки прокурор звільнений
від сплати судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.4, 4-2 - 4-6, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Прокурора
Будьонівського району м. Донецька в
інтересах держави в особі
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Донецькій
області, м. Донецьк до відповідача
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.
Донецьк про стягнення заборгованості з
неустойки за договором оренди №5166/2012
від 05.04.2012р. у розмірі 18 822,98грн.
задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, АДРЕСА_2, ІНН НОМЕР_1) на
користь Державного бюджету (р/р
0004, МФО-834016, код бюджетної
класифікації-22080200, отримувач-Банк
ГУДКСУ у Донецькій обл.,)
неустойку в сумі 18 822,98 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, АДРЕСА_2, ІНН НОМЕР_1) на
користь Державного бюджету України
витрати зі сплати судового збору в сумі
1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано, а у разі подання апеляційної
скарги - після розгляду справи
апеляційним господарським судом, якщо
рішення не буде скасовано.

Суддя
О.В. Чернова

Повний текст
рішення складено та підписано 21.03.2014р.