ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року
Справа № 915/241/14

Позивач Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«Приватбанк»,

вул. Набережна Перемоги,
50, м. Дніпропетровськ, 49094

адреса для листування: а/с
1800, м. Дніпропетровськ, 49027

електронна адреса:

Відповідач Фізична
особа-підприємець ОСОБА_3,

АДРЕСА_1

Суддя Т. М. Дубова

ПРИСУТНІ:

Від позивача - Заливчий Я.В.
довіреність № 2923-О від 12.09.2012 року

Від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ стягнення заборгованості в
сумі 24718,80 грн., з яких: 5016,78 грн. -
заборгованість за кредитом, 10705,43 грн. -
проценти, 8996,59 грн. - пеня

Заявою про зміну позовних вимог від
31.03.14 р. позивач зменшив позовні вимоги
та просив стягнути з відповідача
заборгованість в сумі 13 770,42 грн., з яких:
7 325,80 грн. - проценти за користування
кредитом за період з 12.05.10 р. по 13.01.14 р.
та 6444,54 грн. - пеня за період з 12.05.10 р. по
13.01.14 р.

Враховуючи, що відповідно до ст.22 ГПК
України, позивач скористався своїм
правом до прийняття рішення, справа
розглядається за заявою від 31.03.2014 року.

Відповідач про час судового засідання
повідомлений належним чином
відповідно до ст. 64 ГПК України, але
вимог ухвал суду від 26.02.14 р., 17.03.14 р. не
виконав, відзив та витребувані
документи не надав, представник в
судове засідання не з'явився.

Розглянувши матеріали справи, за
наявними документами відповідно до ст.
75 ГПК України, заслухавши пояснення
представника позивача, господарський
суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського
суду з позовом та просив стягнути з
відповідача заборгованість в сумі 13
770,42 грн., з яких: 7 325,80 грн. - процентів за
користування кредитом за період з 12.05.10
р. по 13.01.14 р. та 6444,54 грн. - пені за період
з 12.05.10 р. по 13.01.14 р., посилаючись на
неналежне виконання відповідачем
обов'язків за договором банківського
рахунку № NK2J8Q від 21.08.06 року,
обґрунтовуючи свої вимоги ст. 193 ГК
України, ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України.

Заслухавши пояснення
представника позивача, розглянувши
матеріали справи та надавши їм
юридичної оцінки, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги обґрунтовані та
підлягають задоволенню повністю,
виходячи з наступного.

21.08.06 року сторонами був складений та
підписаний договір банківського
рахунку № NK2J8Q, відповідно до якого
позивач був зобов'язаний відкрити
відповідачу поточний (поточні) рахунок
(рахунки) у національній та іноземній
валюті (у тому числі картковий та інші
рахунки зі спеціальним режимом
використання) та здійснювати його (їх)
розрахункове та касове обслуговування
відповідно до чинного законодавства
України, нормативних актів НБУ та умов
цього договору.

Відповідно до п. 6.1 договору, він був
укладений на невизначений строк, набув
чинності з дня його підписання і
припиняє свою дію відповідно до умов
цього договору та чинного
законодавства.

Пунктом 1.2 договору сторони узгодили,
що за договором банківського рахунку
позивач зобов'язується приймати і
зараховувати на рахунок, відкритий
клієнту, грошові кошти, що йому
надходять, виконувати розпорядження
відповідача про перерахування та
видачу відповідних сум з рахунку та
здійснювати інші операції за рахунком
(рахунками) у порядку та на умовах,
передбачених цим договором.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі,
визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Нормою ст. 1049 ЦК України передбачено, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором
не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений
моментом пред'явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником
протягом тридцяти днів від дня
пред'явлення позикодавцем вимоги про
це, якщо інше не встановлено
договором.

18.09.07 р. сторонами були підписані
додатки №№ 6, 7 до договору (а.с. 33-37).

Заочним рішенням Миколаївського
районного суду Миколаївської області
від 27.10.10 р. по справі № 2-04-530/2010 р. з
ОСОБА_3 на користь позивача було
стягнуто заборгованість за кредитним
договором № NK2J8Q від 21.08.06 р. в сумі 10 815,25
грн. станом на 11.05.10 р., з яких: 5016,78 грн. -
основного боргу, 3379,55 грн. - прострочені
відсотки, 2418,92 грн. - пеня, в звязку з чим
позивач зменшив позовні вимоги.

Згідно до ч. 4 ст. 35 ГПК України
рішення суду з цивільної справи, що
набрало законної сили, є обов'язковим
для господарського суду щодо фактів,
які встановлені судом і мають значення
для вирішення спору.

Відповідно до п. 5.8 договору
банківського рахунку за несвоєчасну
оплату послуг, передбачених цим
договором, відповідач зобов'язаний
сплатити за кожен випадок порушення
пеню у розмірі 0,1% від суми
заборгованості, але не вище облікової
ставки НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня, за кожен день
прострочення.

Згідно ст.ст. 1050, 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. Якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Пунктом 5.4 додатку № 7 від 18.09.07 р. до
договору сторони встановили строки
давності позову за вимогою про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
пені, штрафів за даним договором
тривалістю - 5 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України,
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
повинно виконуватись належним чином.
Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

У зв'язку з простроченням відповідачем
грошових зобов'язань за договором
банківського рахунку, позивач за
період з 12.05.10 р. по 13.01.14 р. нарахував
проценти за користування кредитом в
сумі 7 325,80 грн. та пеню за період з 12.05.10
р. по 13.01.14 р. в сумі 6444,54 грн., які
підтверджені розрахунками позивача,
відповідачем не заперечені та
підлягають задоволенню повністю.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, як підставу своїх
вимог або заперечень.

Відповідач своїм правом не
скористався.

Ухвали суду від 26.02.14 р., 17.03.14 р.
надіслані за юридичною адресою:
АДРЕСА_1, яка підтверджується витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
станом на 31.03.2014 р., повернулись з
відміткою поштової установи про
відсутність відповідача за визначеною
адресою (за зазначеною адресою не
проживає). Між тим, норми ГПК України не
передбачають розшук судом, або
стороною по справі фактичного місця
знаходження іншої сторони.

В судовому засіданні за ініціативою
суду було оглянуто та залучено до
матеріалів справи витяг з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців про
відповідача за допомогою офіційного
сайту Реєстраційний портал http://rp.irc.gov.ua,
відповідно до якого юридична адреса
відповідача: АДРЕСА_1.

Відповідач відповідно до ст.45 ЗУ "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців" змін до
відомостей про фізичну
особу-підприємця не вніс, відзив та
доказів погашення боргу станом на час
розгляду справи не надав, наявність
боргу не заперечив.

Виходячи з викладеного, позов підлягає
задоволенню повністю, судові витрати
слід віднести за рахунок відповідача,
оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» (вул.
Набережна Перемоги, буд. 50, м.
Дніпропетровськ, код 14360570)
заборгованість в сумі 13 770,42 грн.
(тринадцять тисяч сімсот сімдесят грн.
42 коп.), з яких: 7 325,80 грн. (сім тисяч
триста двадцять п'ять грн. 80 коп.) -
проценти за користування кредитом, 6
444,54 грн. (шість тисяч чотириста сорок
чотири грн. 54 коп.) - пеня та 1827,00 грн.
(одна тисяча вісімсот двадцять сім грн.
00 коп.) - судового збору.

Наказ видати позивачу.

Рішення може бути оскаржене у 10-дений
строк.

Рішення оформлено у
відповідності зі ст. 84 ГПК України та
підписано суддею 02.04.14 р.

Суддя
Т.М.
Дубова