ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" березня 2014 р.Справа № 11/17-2995-2011

За позовом: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1;

До відповідачів: 1) Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2;

2) Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3

про визнання договору недійсним,
розірвання договору, усунення перешкод
у користуванні та зобов'язання вчинити
певні дії

Суддя Власова С.Г.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_4 за
довіреністю;

Від відповідач1: ОСОБА_5 за довіреністю;

Від відповідача-2: ОСОБА_5 за
довіреністю

В судовому засіданні приймали участь:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача-1: не з'явився;

Від відповідача-2: ОСОБА_5 за
довіреністю

СУТЬ СПОРУ: 29.07.2011 р. за вх. №4404/2011
Фізична особи-підприємець ОСОБА_1
звернувся до господарського суду
Одеської області з позовною заявою до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про
визнання договору недійсним,
розірвання договору, усунення перешкод
у користуванні та зобов'язання вчинити
певні дії.

Ухвалою суду від 02.08.2011 р.
провадження у даній справі порушено
та присвоєно № 11/17-2995-2011.

Ухвалою суду від 31.08.2011р. провадження у
справі № 11/17-2995-2011 зупинено у зв'язку з
розглядом Комінтернівським районним
судом Одеської області справи №2-2150/11
про визнання недійсним договору оренди
нерухомого майна від 25.10.2006р., яка
пов'язана з даною справою.

25.02.2014р. за вх. № 4908/14
господарський суд Одеської області
одержав уточнення і доповнення, згідно
з якими позивач просить суд усунути
перешкоди у користуванні об'єктами
нерухомого майна, що належить ФОП
ОСОБА_1 на праві приватної власності,
розташованих за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом зобов'язання ФОП ОСОБА_3 їх
звільнити. При цьому, позивач
зазначає, що договір оренди нерухомого
майна від 25.10.2006р. припинив свою дію у
зв'язку зі смертю сторони договору
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, а
строк дії договору оренди нежитлового
приміщення від 01.04.2008р. закінчився
01.12.2010р., тому позивач відмовляється від
заявлених позовних вимог щодо визнання
договору від 01.04.2008р. недійсним та
розірвання договору від 25.10.2006 р.

Ухвалою суду від 28.02.2014р. провадження у
даній справі поновлено у зв'язку з
усуненням обставин, що зумовили
зупинення провадження у даній справі
та призначено до розгляду у судовому
засіданні.

З огляду на те ,що дії Позивача не
суперечать законодавству та не
порушують прав і охоронюваних законом
інтересів інших осіб , суд ,
розглянувши заяву від 25.02.2014р. за вх. №
4908/14, прийняв відмову Позивача від
позову в частині визнання договору
недійсним і розірвання договору .

Позивач зменшені позовні вимоги в
частині усунення перешкоди у
користуванні об'єктами нерухомого
майна, що належить ФОП ОСОБА_1 на праві
приватної власності, розташованих за
адресою: АДРЕСА_1, шляхом зобов'язання
ФОП ОСОБА_3 їх звільнити підтримує та
просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 вимоги
ухвали суду щодо надання відзиву по
суті позовних вимог не виконав, але
усно заперечував проти позову та
просив суд відмовити позивачу у
задоволенні уточнених позовних вимог.

Клопотання відповідача фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про припинення
провадження у справі яке було подане до
суду 30.08.2011р. за вх.№ 29900/2011 задоволенню
не підлягає як необґрунтоване ,
недоведене належними доказами та таке ,
що суперечить приписам ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України.

Також суд відмовляє в задоволенні
клопотання представника відповідача
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про
відкладення розгляду справи за вх.№
7278/14 від 24.03.2014р. у зв'язку з зверненням
Відповідача до Комінтернівського
районного суду з позовом до Позивача
про визнання права власності на спірне
майно з огляду на те, що будь яких
доказів прийняття до провадження
судом вказаного позову Відповідачем
не надано..

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд
встановив наступне:

ОСОБА_1 на праві приватної
власності належать об'єкти (два бокси
та два підсобних приміщеня), які
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 в,
розміром 11x30x4 м., що підтверджується
рішенням арбітражного суду Одеської
області від 12.03.2001р. по справі № 17-4-11/01-542
та витягом з реєстру реєстрацій права
власності на нерухоме майно.

25.10.2006р. між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі -
"Орендодавець") та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 (надалі -
"Орендатор") укладено договір оренди,
згідно з яким Орендодавець передає у
оренду, а потім (після виконання
сторонами інших умов цього договору) у
власність орендатору: два бокси та два
підсобних приміщення, розташованих по
АДРЕСА_1, розміром 11x30x4 м., які належать
йому на праві приватної власності.
Орендатор повинен платити орендну
плату помісячно (з моменту підпису
цього договору і до укладення договору
купівлі-продажу) , а потім сплатити
орендодавцю вартість цього майна у
сумі 70 000 (сімдесят тисяч) доларів США в
національні валюті по курсу продажу
Національного банку України на день
остаточного розрахунку (п. 1 Договору).

Орендна плата щомісяця складає 1000
(одна тисяча) грн., яка повинна бути
сплачена до 5 числа наступного місяця
за оплачуваний місяць ( п. 2. Договору).

Відповідно з п. 3. Договору,
Орендатор передає Орендодавцю аванс у
сумі - 3000 доларів США. До 01.04.2007р.
Орендатор передає Орендодавцю
остаточну суму, а останній, у термін до
01.04.2007р. готує документи для складання
договору купівлі - продажу для
подальшого його нотаріального
оформлення згідно Закону.

Позивач зазначає, що виконав умови
вищевказаного договору, однак
відповідач - фізична особа-підприємць
ОСОБА_2 неналежно виконував свої
зобов'язання за договором щодо вчасної
оплати оренди.

В подальшому між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 (надалі -
"Орендодавець") та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 (надалі -
"Орендатор") укладено договір оренди не
житлового приміщення від 01.04.2008р.,
предметом якого є нерухоме майно
(нежиле приміщення) загальною площею
11x30x4 м., яке знаходиться за адресою
АДРЕСА_1.

Позивач вважає, що укладений між
Відповідачами договір від 01.04.2008р. є
незаконним, оскільки власником об'єкту
оренди є ОСОБА_1

Відповідно до пропозиції від
25.05.2011р., позивач просить
відповідачів-1,2 розірвати договір
оренди нерухомого майна від 25.10.2006 р.,
розірвати договір оренди нерухомого
майна від 01.04.2008р., усунути перешкоди в
користуванні власністю, витребувати
майно, зобов'язати повернути майно. А
також відповідно до пропозиції від
12.07.2011р., яка наявна у матеріалах справи,
позивач просить відповідачів-1,2
розірвати договір оренди нерухомого
майна двох боксів, двох підсобних
приміщень, розташованих в АДРЕСА_1 від
25.10.2006р., укладений суб'єктом
господарювання фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 і суб'єктом
господарювання фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_2; визнати договір
оренди нерухомого майна - двох боксів,
двох підсобних приміщень, розташованих
в АДРЕСА_1 від 01.04.2008р. укладений
суб'єктами господарювання фізичними
особами - підприємцями ОСОБА_2 і ОСОБА_3
недійсним з 01.04.2008р.; усунути перешкоди
з боку відповідачів суб'єктів
господарювання фізичних осіб -
підприємців ОСОБА_2, ОСОБА_3 в
користування ОСОБА_1 його власністю -
двома боксами, двома підсобними
приміщенням по АДРЕСА_1; витребувати
майно ОСОБА_1: два вище вказані бокси і
два підсобні приміщення по АДРЕСА_1 від
суб'єкта господарювання фізичної особи
- підприємця - ОСОБА_3, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним. Однак, за твердженнями
Позивача, відповіді на пропозицію
Відповідачами-1,2 не надано.

Між тим, Постановою
Комінтернівського районного суду
Одеської області від 11.03.2014р. по справі
№ 1515/4679/12 за позовом ОСОБА_1 до
Комінтернівської селищної ради
Комінтернівського району Одеської
області, Голови Комінтернівської
селищної ради Комінтернівського
району Одеської області ОСОБА_7, за
участю третьої особи ОСОБА_3, про
визнання протиправними рішення і дій
Комінтернівської селищної ради та
зобов'язання вчинити певні дії позовні
вимоги задоволено частково, скасовано
рішення Комінтернівської селищної
ради Комінтернівського району
Одеської області №712-У від 19.06.2009 р.,
яким ОСОБА_2 було надано дозвіл на
складання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_1; визнано протиправним
та скасовано рішення № 327-УІ від 07.02.2012р.
Комінтернівської селищної ради
Комінтернівського району Одеської
області про укладення з ОСОБА_2
договору оренди земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_1. на території
Комінтернівської селищної ради;
визнано протиправним та скасовано
рішення № 580-УІ від 24.04.2013р.
Комінтернівської селищної ради
Комінтернівського району Одеської
області про укладення з ОСОБА_3
договору оренди земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_1, на території
Комінтернівської селищної ради.

У зв'язку з вищезазначеним позивач
наголошує що, на сьогодні, спірне майно
належить йому на праві приватної
власності.

Враховуючи викладене Позивач просить
суд усунути перешкоди у користуванні
об'єктами нерухомого майна, що належить
ФОП ОСОБА_1 на праві приватної
власності, розташованих за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом зобов'язання ФОП ОСОБА_3
звільнити їх.

Досліджуючи матеріали справи,
аналізуючи норми чинного
законодавства, що стосується суті
спору, суд дійшов наступних висновків.

Правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб ( п.1 ст.316 Цивільного
кодексу України).

Статтею 328 Цивільного кодексу України
передбачені підстави набуття права
власності, а саме відповідно до п. 2 ,
право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу
України власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Згідно зі ст. 321 Цивільного кодексу
України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні. Особа може бути
позбавлена права власності або
обмежена у його здійсненні лише у
випадках і в порядку, встановлених
законом.

Власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном (п.1. ст. 391 Цивільного
кодексу України).

Як вище встановлено господарським
судом, відповідно до рішення
арбітражного суду Одеської області від
12.03.2001р. по справі № 17-4-11/01-542 право
власності на об'єкти (два бокси та два
підсобних приміщення ), які знаходяться
за адресою: АДРЕСА_1 в, розміром 11x30x4 м.
належить позивачу у справі, який
відповідно до чинного законодавства
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Будь яких доказів правомірного
користування об'єктами нерухомого
майна, що на день розгляду справи
Господарським судом Одеської області
належить Фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1 , Відповідач ФОП ОСОБА_3 не надав,
а також не довів ті обставини, на які
він посилається як на підставу своїх
заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК
України).

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності, законодавство, що регулює
спірні правовідносини, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню і, як обґрунтовані,
підтверджені належними доказами і
наявними матеріалами справи.

У зв'язку з тим, що позивачем зменшені
позовні вимоги, відповідно до уточнень
та доповнень, на підставі ст.7 Закону
України "Про судовий збір", суд повертає
позивачу надмірно сплачену суму
державного мита (судового збору), а саме
в сумі 85 грн., сплачене за квитанцією №
4361.231.6 від 29.07.2011р., в сумі 85 грн.,
сплачене за квитанцією № 4361.231.6 від
29.07.2011р., в сумі 85 грн., сплачене за
квитанцією № 1 від 26.07.2011р.

Відповідно до ст.44, 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати позивача відповідно до
уточнень та доповнень по оплаті
державного мита сплачене за
квитанцією № 4361.231.3 від 29.07.2011р. та
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення, сплачених за квитанцією
№4627.235.5 від 19.07.2011р. покладаються на
відповідача - Фізичну особу-підприємця
ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 44, 49, ст.ст. 82- 85
Господарського процесуального кодексу
України, ст. 7 Закону України "Про
судовий збір" суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Усунути перешкоди у користуванні
об'єктами нерухомого майна, що належить
Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1
(АДРЕСА_2) на праві приватної власності,
розташованих за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом , зобов'язання Фізичну
особу-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_3)
звільнити їх.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (АДРЕСА_3) на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2)
державне мито в сумі 85 (вісімдесят
п'ять) грн. 00 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення в
сумі 236 (двісті тридцять шість) грн. 00
коп.

4. Повернути Фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) з Державного бюджету
України (р/р 3008 отримувач ГУ ДКСУ в
Одеській області, , банк
отримувача ГУ ДКСУ в Одеській області,
МФО 828011, код класифікації 22030001, код
ЄДРПОУ господарського суду Одеської
області 03499997) державне мито в сумі 85
(вісімдесят п'ять) грн. 00 коп., сплачене
за квитанцією № 4361.231.6 від 29.07.2011р., в
сумі 85 (вісімдесят п'ять) грн. 00 коп.,
сплачене за квитанцією № 4361.231.7 від
29.07.2011р. та в сумі 85 (вісімдесят п'ять)
грн. 00 коп., сплачене за квитанцією № 1
від 26.07.2011р.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене шляхом подання апеляційної
скарги до Одеського апеляційного
господарського суду, яка подається
через місцевий господарський суд
протягом 10-денного строку з моменту
складення та підписання повного тексту
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо не
буде подано апеляційну скаргу. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 31 березня
2014 року.

Суддя
Власова С.Г.