м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
№ 910/1938/14 24.03.14
За позовомПриватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Гарант-Система"до про Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Україна" відшкодування шкоди
в порядку регресу 2 344,12 грн.
Суддя Літвінова
Представники сторін:
від позивача: Тучкова К.В. -
представник за дов.;
від відповідача: не з'явились
У судовому засіданні 24.03.2014, на підставі
ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста
Києва передані позовні вимоги
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Гарант-Система" до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Україна" про
відшкодування страхової шкоди у
розмірі 2 344,12 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 10.02.2014 порушено провадження у
справі №910/1938/14, розгляд справи
призначено на 03.03.2014.

Ухвалою від 03.03.2014 розгля справи
відкладено на 24.03.2014.

17.03.2014 від Моторного (транспортне)
страхового бюро України надійшов лист
з інформацією про страховий поліс
АЕ№634202.

Представники відповідача в судове
засідання не з'явились, поважні причини
неявки суду не повідомили, витребувані
судом документи не надали, про час та
місце судового розгляду були
повідомлені належним чином.

У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 64
ГПК України ухвала про порушення
провадження у справі надсилається за
повідомленою сторонами господарському
суду поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення, яке долучено до
матеріалів справи.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

Відповідно до положень статті 75 ГПК
України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 24.03.2014, на підставі
ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача,
господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з п. 1 ст. 352 Господарського
кодексу України, страхування - це
діяльність спеціально уповноважених
державних організацій та суб'єктів
господарювання (страховиків), пов'язана
з наданням страхових послуг юридичним
особам або громадянам
(страхувальникам) щодо захисту їх
майнових інтересів у разі настання
визначених законом чи договором
страхування подій (страхових випадків),
за рахунок грошових фондів, які
формуються шляхом оплати
страхувальниками страхових платежів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
страхування", страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів фізичних
осіб та юридичних осіб у разі настання
певних подій (страхових випадків),
визначених договором страхування або
чинним законодавством, за рахунок
грошових фондів, що формуються шляхом
сплати фізичними особами та юридичними
особами страхових платежів (страхових
внесків, страхових премій) та доходів
від розміщення коштів цих фондів.

Пунктом 2 ст. 352 Господарського кодексу
України встановлено, що страхування
може здійснюватися на основі договору
між страхувальником і страховиком
(добровільне страхування) або на основі
закону (обов'язкове страхування).

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про
страхування", страхування може бути
добровільним або обов'язковим.

Страхування наземного транспорту (крім
залізничного), відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 6
Закону України "Про страхування", є
видом добровільного страхування.

В статті 16 Закону України "Про
страхування" визначено, що договір
страхування - це письмова угода між
страхувальником і страховиком, згідно
з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату страхувальнику або іншій
особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

30.08.2012 між ПАТ "СК "Гарант-Система" (далі
- позивач, страховик) та ОСОБА_2 (далі -
страхувальник) укладений Договір
страхування наземного транспорту
№05-16/000703 (далі -Договір), за яким був
застрахований автомобіль "Suzuki Grand Vitara
New" державний номер НОМЕР_1.

17.05.2013 о 12 год. 05 хв. в м. Києві по
вул.Горького, 176 сталася
дорожньо-траснпортна пригода за участю
застрахованого автомобіля "Suzuki Grand Vitara
New" державний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_3 та «Шевроле»
державний номер НОМЕР_2 під керуванням
ОСОБА_4

30.05.2013 ОСОБА_2 звернулась до позивача із
заявою про виплату страхового
відшкодування.

Згідно висновку №341/13 від 24.05.2013
вартість матеріального збитку
завданого власнику автомобіля "Suzuki Grand
Vitara New" державний номер НОМЕР_1 склала 3
412,94 грн.

На підставі вищевказаного договору від
30.08.2012, страхового акта № 05-17/198 від
30.05.2013, позивач виплатив ОСОБА_2
страхове відшкодування в сумі 2 844,12 грн.
Факт здійснення зазначеної виплати (за
наказом №251 від 06.06.2013) підтверджується
видатковим касовим ордером від 18.06.2013.

Вартість відновлювального ремонту
автомобіля визначалась калькуляцією
ремонтно-відновлювальних робіт, яка
була складена на основі результатів
протоколу огляду транспортного засобу
від 23.05.2013, який також наявний в
матеріалах справи.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу
України, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу, способом захисту
цивільних прав та інтересів може бути,
в тому числі, відшкодування збитків та
інші способи відшкодування майнової
шкоди.

Частиною 2. ст. 1187 Цивільного кодексу
України, передбачено, що шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про
страхування" та ст. 993 Цивільного
кодексу України до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Крім того, згідно з частиною 1 статті 1191
Цивільного кодексу України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регрес) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Відтак позивач, здійснивши виплату
страхового відшкодування, набув права
потерпілої особи, однак не в межах
виплаченої суми, а в межах 26 266,03 грн.
(вартість відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу за звітом).

Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана майну фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Як вбачається з матеріалів справи,
шкоду було заподіяно внаслідок
експлуатації автомобіля "Шевроле»
державний номер НОМЕР_2.

Як вбачається з постанови
Голосіївського районного суу міста
Києва (справа №752/8423/13-п), ОСОБА_4 визнано
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП та накладено
на нього адміністративне стягнення у
вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення - акт
судового розгляду справи, який є
результатом дослідження всіх
документів та з'ясування всіх
необхідних обставин. Таким чином, у
справах про адміністративні
правопорушення, зокрема,
дорожньо-транспортні пригоди, належним
доказом є довідка Державної
автомобільної інспекції, складена на
підставі протоколу про
адміністративне правопорушення. У свою
чергу, протокол - це офіційний документ,
відповідним чином оформлений
уповноваженою особою про вчинення
діяння, яке містить ознаки
правопорушення, передбаченого нормами
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Отже, остаточний висновок щодо
наявності у діях особи складу
адміністративного правопорушення
міститься у постанові суду.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_4 була застрахована у відповідача
на підставі договору (полісу) АЕ№634202
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. Вказаним договором (полісом
АЕ№634202), діючим на дату ДТП (17.05.2013).

Отже, відповідач є особою на яку
полісом АЕ№634202 покладено обов'язок з
відшкодування шкоди завданої під час
експлуатації автомобіля "Шевроле»
державний номер НОМЕР_2 на час спірної
ДТП.

30.08.2013 позивач звернувся до відповідача
з вимогою про страхове відшкодування у
розмірі 2 844,12 грн. (вимога отримана
відповідачем 02.09.2013- докази отримання
вимоги наявні в матеріалах справи).

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

Франшиза - частина збитків, що не
відшкодовується страховиком згідно з
договором страхування (стаття 9 Закону
України "Про страхування").

Отже, враховуючи вартість
матеріального збитку слід також
враховувати розмір франшизи за
страховим полісом АЕ№634202, що становить
500,00 грн., що враховано позивачем при
розрахунку ціни позову.

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України на
кожну сторону покладено обов'язок
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

За встановленими судами обставинами
справи, позивач здійснивши виплату
страхового відшкодування за договором
добровільного страхування наземного
транспорту, отримав право вимоги, яке
особа, що одержала страхове
відшкодування, мала до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
задоволенню в розмірі 2 344,12 грн.,
виходячи із вартості матеріального
збитку (коефіцієнт фізичного зносу - 0,0)
визначеного звітом та розміру франшизи
за страховим полісом АЕ№634202 (500,00 грн.).

Відповідно до вимог статті 34 ГПК
України господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи.

Втім ніякі докази не мають для суду
заздалегідь встановленої сили і
оцінюються судом в розумінні вимог
статті 43 ГПК України за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Ураїна"
(02140, м. Київ, вул.Ревуцького,42-Г, код
30636550) на користь Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Гарант-Система" (04070, м.Київ,
вул. П.Сагайдачного/Ігорівська, 10/5,
літера А, код 31725819) страхового
відшкодування у розмірі 2 344,12 грн. (дві
тисячі триста сорок чотири гривні 12
коп.) та 1 827,00 грн. (одна тисяча вісімсот
двадцять сім гривень 00 коп.) судового
збору.

3.Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

4.Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Дата підписання

повного тексту рішення: 26.03.2014

Суддя

М.Є. Літвінова