ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" лютого 2014 р.Справа № 33/62-09

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Савченко А.А.

при секретарі судового засідання
Романченко Н.С.

розглянувши матеріали справи

за позовом ДП "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз
України", м. Київ до Ізюмського
комунального підприємства теплових
мереж, м. Ізюм про стягнення 3252115,70 грн.
за участю :

представника позивача (стягувача) - не
з'явився

представника відповідача (боржника) -
Радигін Є.С., дов. №б/н від 27.09.13р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Харківської області від 17.08.2009 р.
позовні вимоги ДП "Газ-тепло" НАК
"Нафтогаз України" задоволено, стягнуто
з Ізюмського комунального
підприємства теплових мереж на користь
Дочірнього підприємства „Газ-Тепло"
Національної акціонерної компанії
„Нафтогаз України" 3252115,70 грн. боргу,
витрати по сплаті державного мита у
сумі 25500,00 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у сумі 118 грн. На
виконання рішення суду видано
відповідний наказ.

Ухвалою господарського суду від 09.02.2012
р. здійснено заміну позивача по справі
№ 33/62-09 з ДП "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз
України" на його правонаступника - ДК
"Газ України" НАК "Нафтогаз України" та
видано дублікат наказу господарського
суду від 01.09.2009 року по справі № 33/62-09.

05 грудня 2013 року до суду надійшла заява
ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України",
про відновлення пропущеного строку та
видачу дублікату наказу, прийнята
судом до розгляду, в якій заявник
просить суд поновити пропущений строк
для пред'явлення наказу господарського
суду Харківської області від 09.02.12р. у
справі №33/62-09 до виконання та видати
дублікат наказу господарського суду
Харківської області від 09.02.12р. у справі
№33/62-09. Заява обґрунтована тим, що наказ
державним виконавцем було направлено
голові ліквідаційної комісії
Ізюмського КПТМ - Петуховій С.Г. з
підстав створення ліквідаційної
комісії у зв'язку з прийняттям
Ізюмською міською радою рішення про
припинення підприємства шляхом
ліквідації. Відповідно до витягу з
сайту ДП «Інформаційно-ресурсний
центр» від 18.09.13р. Ізюмське КПТМ не
перебуває у процесі припинення.
Заявник 20.09.2013р. звернувся до голови
ліквідаційної комісії про повернення
наказу, однак наказ на адресу ДК «Газ
України» не надходив, що свідчить про
свідоме ігнорування заяви та умисне
приховування наказу суду. Заявник
вважає, що оскільки наказ на адресу
заявника не надходив, можна зробити
висновок, що його втрачено.

30.12.2013р. до суду надійшов відзив
відповідача, в якому Ізюмське КПТМ
заперечує проти задоволення заяви в
повному обсязі. Зокрема, зазначає про
те, що заявлення заявником одночасно
двох вимог про поновлення пропущеного
строку для пред'явлення наказу до
виконання та видачу дублікату наказу
не відповідає існуючій судовій
практиці по аналогічним справам. Крім
того, заявник посилається на втрату
наказу ліквідаційною комісією, на
підтвердження чого долучив довідку
про втрату наказу суду від 27.11.2013р.,
підписану керівником та головним
бухгалтером і ця довідка не може бути
підтвердженням викладених вимог та
належним доказом, тому як вказана
довідка надається у разі втрати наказу
саме стягувачем, а не іншою особою. В
відзиві зазначається, що заявником не
обґрунтовано поважність пропуску
строку для пред'явлення наказу до
виконання, вважає, що, починаючи з
25.01.2013р., знаючи з постанови виконавчої
служби ВП № 31552113 про причини
закінчення виконавчого провадження з
примусового виконання рішення суду,
жодним чином аж до 18.09.2013р. майже не
цікавився станом «Відповідача» і його
необізнаність про стан «Відповідача»
не є доказом відновлення строку для
його пред'явлення.

Представник позивача (стягувача) в
судове засідання не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив,
документи, витребувані судом
попередніми ухвалами, не надав.
Приймаючи до уваги, що ухвалами суду
від 10.12.2013р. та від 23.01.2014р. заявника було
зобов'язано надати до суду докази на
підтвердження втрати наказу та
правових підстав для відновлення
строку та видачі дублікату наказу, але
жодного письмового документу станом на
час розгляду справи до матеріалів
справи не було додано, суд вважає
можливим розглянути справу у
відповідності до вимог ст.75 ГПК України
за наявними в ній матеріалами.

Представник відповідача (боржника) в
судовому засіданні проти заяви ДК "Газ
України" НАК "Нафтогаз України"
заперечує в повному обсязі з підстав,
викладених у відзиві на заяву, просить
суд відмовити в її задоволенні. Просить
долучити до матеріалів справи низку
документів, доданих на вимогу суду
22.01.2014р., на підтвердження направлення
наказу суду на адресу ДК «Газ України»
08.01.2013р..

Суд, вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи в їх сукупності,
встановив наступне.

09.02.2012р. на виконання рішення
господарського суду від 17.08.2009р. та
ухвали суду від 09.02.2012р. було видано
дублікат наказу господарського суду
від 01.09.2009р. про стягнення з відповідача
на користь позивача 3252115,70 грн. боргу,
витрат по сплаті державного мита у сумі
25500,00 грн. та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у сумі 118 грн. Наказ
був дійсний для пред'явлення до
виконання у кредитні установи (
державному виконавцю) до 02 вересня 2012р.

За змістом заяви стягувача ( вх.45167 від
05.12.2013р.) 22.02.12р. позивач звернувся з
заявою №31/10-1361 до відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Харківській
області про відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
вищевказаного наказу і 05.03.2012р.
державним виконавцем було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
вказаного наказу. Слід зазначити, що
стягувачем до матеріалів справи не
додано доказів надсилання заяви про
відкриття виконавчого провадження
відповідному відділу примусового
виконання та постанови про відкриття
виконавчого провадження, але факт
відкриття виконавчого провадження за
цією заявою та перебування наказу суду,
виданого 09.02.2012р., на виконанні у
відповідному відділі, не
заперечується представником
відповідача в судовому засіданні та
підтверджується постановою державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Харківській
області про закінчення виконавчого
провадження від 12.12.2012р..

Матеріали справи свідчать про те, що
30.11.2012р. 38 сесією 6 скликання Ізюмської
міської ради було прийнято рішення №1489
про припинення Ізюмського
комунального підприємства теплових
мереж шляхом ліквідації та створено
ліквідаційну комісію з припинення
діяльності відповідача.

12.12.2012р. державним виконавцем, у зв'язку
із прийняттям сесією Ізюмської
міської ради рішення про припинення
діяльності відповідача, винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження відповідно до п.3 ч.1 ст.49,
ст.50, 67 Закону України "Про виконавче
провадження", копії якої направлено
сторонам виконавчого провадження.
Виконавчий документ, у відповідності
до п.3 цієї постанови, було передано
ліквідаційній комісії. Факт отримання
дублікату наказу суду не заперечується
представником відповідача у судовому
засіданні та підтверджується
матеріалами справи.

28.12.2012 року рішенням 41 сесії 6 скликання
Ізюмської міської ради №1598 скасовано
рішення Ізюмської міської ради від
30.11.2012 року №1489 "Про припинення
Ізюмського комунального підприємства
теплових мереж шляхом ліквідації" та
припинено повноваження ліквідаційної
комісії.

20.09.2013 року позивач звернувся із заявою
№31/10-4298 до відповідача та голови
ліквідаційної комісії підприємства
відповідача про повернення наказу
господарського суду Харківської
області від 09.02.2012 року. Вказана заява
отримана адресатами 24.10.2013 року, про що
свідчать повідомлення про вручення
поштового відправлення, копія якого
долучена до матеріалів справи.

Стягувач зазначає, що наказ на адресу
ДК «Газ України» не надходив, що
свідчить про свідоме ігнорування заяви
та умисне приховування наказу суду від
09.02.2012р.

Суд вважає, що заява позивача не
підтверджена належними доказами та не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

У відповідності до ч.2 ст.12 Закону
України "Про виконавче провадження"
стягувач має право подати заяву про
видачу дубліката виконавчого
документа, про поновлення строку
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, про відмову від стягнення і
повернення виконавчого документа.

Відповідно до ст. 120 Господарського
процесуального кодексу України у разі
втрати наказу господарський суд може
видати його дублікат, якщо стягувач або
державний виконавець звернувся із
заявою про це до закінчення строку,
встановленого для пред'явлення наказу
до виконання.

Згідно ст. 119 ГПК України у разі
пропуску строку для пред'явлення
наказу до виконання з причин, визнаних
господарським судом поважними,
пропущений строк може бути відновлено.

Проте, матеріали справи свідчать, що
стягувач своєчасно звернувся до
органів виконавчої служби з дублікатом
наказу суду, відділом примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Харківській
області було розпочато виконавче
провадження з підстав виконання
вказаного дублікату наказу,
здійснювалися певні виконавчі дії,
отже дублікат наказу від 09.02.2012 року був
своєчасно пред'явлений до виконання
стягувачем.

Таким чином, стягувачем не було
пропущено строк, оскільки наказ було
своєчасно пред'явлено до виконання.

Крім того, ст. 120 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що при втраті наказу
стягувачем до заяви про видачу
дубліката наказу має бути додана
довідка стягувача, підписана
керівником чи заступником керівника та
головним (старшим) бухгалтером
підприємства, організації, що наказ
втрачено і до виконання не пред'явлено.

Отже, тільки за наявності вищевказаних
обставин ГПК України передбачає
можливість видачі дублікату наказу.
Саме суд, при розгляді заяви стягувача
з урахуванням того, що довідка
стягувача є доказом, в силу вимог ст. 43
ГПК України, має оцінити наявність
зазначених обставин і, в залежності від
того існували чи не існували такі
факти, вирішити питання видачі
дублікату наказу.

До матеріалів справи позивачем надано
довідку №31/10-5414 від 27.11.13р. про втрату
дублікату наказу господарського суду
від 09.02.2012 року, підписану керівником та
головним бухгалтером підприємства. Зі
змісту довідки вбачається, що дублікат
наказу господарського суду
Харківської області від 09.02.2012 р.
втрачений, на виконання не
пред'явлений.

Але з вищевикладеного вбачається, що
відповідна інформація не відповідає
дійсності, так як дублікат наказу було
своєчасно пред'явлено стягувачем до
виконавчої служби для виконання
рішення суду і виконавче провадження з
його виконання було відкрите. Оскільки
матеріалами справи підтверджено, що
стягувач не одержував дублікат після
закриття виконавчого провадження та
передачі ліквідаційній комісії,
відсутні будь-які правові підстави
стверджувати, що він його втратив.
Стягувачем не надано до суду жодного
доказу на підтвердження втрати наказу,
до того ж у заяві він зазначає про те, що
він звертався до ліквідаційної комісії
Ізюмського комунального підприємства
теплових мереж про повернення наказу
господарського суду Харківської
області від 09.02.2012 року, оскільки
вказаний наказ знаходиться у
відповідача, ігнорування та умисне
приховування наказу суду від 09.02.2012р.
відповідачем, фактично заперечуючи
його втрату, що також свідчить про те,
що дублікат наказу не може вважатись
втраченим стягувачем.

За таких підстав, обставини втрати
наказу стягувачем не доведені
належними доказами.

Представник відповідача надав на
вимогу суду 22.01.2014р. на підтвердження
направлення наказу суду на адресу ДК
«Газ України» 08.01.2013р. низку документів.
Але суд вважає необхідним зазначити, що
належних доказів направлення на адресу
ДК «Газ України» 08.01.2013р. дублікату
наказу суду ці документи не містять. За
його поясненням наказ був відправлений
простою кореспонденцією за
відсутності у підприємства коштів.

Оскільки стягувачем не доведено
належним чином та належними доказами
обставини втрати наказу і наявність
правових підстав для вирішення питання
про поновлення строку для пред'явлення
наказу до виконання, а довідка
№№31/10-5414 від 27.11.13р. не є належним
доказом втрати наказу суду, оскільки
видається у разі втрати наказу саме
стягувачем, а не іншою особою, суд
вважає, що ненадання доказів втрати
виконавчого документа, передбачених
ст.120 Господарського процесуального
кодексу України, є підставою для
відмови в задоволенні вказаної заяви у
повному обсязі.

Керуючись ст. 86, 120 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ДК "Газ України" НАК
"Нафтогаз України", про відновлення
пропущеного строку та видачу дублікату
наказу суду відмовити.

Суддя А.А. Савченко