ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

18.03.2014р.
справа № 4/260пн

Господарський суд Донецької області у
складі судді Гринько С.Ю., при секретарі
судового засідання Попової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали позовної заяви:

за позовом - Спільного
Українсько-Литовського
підприємстваТовариства з обмеженою

відповідальністю
"Тел-Мар" м. Маріуполь

до відповідача - Виконавчої дирекції
донецького обласного відділення Фонду
соціального

страхування з
тимчасової втрати працездатності м.
Донецьк

про визнання недійсним рішення
відповідача про санкції №1573 від
01.09.2005р., визнання незаконною та
недійсною реєстрацію позивача у фонді
соціального страхування з 13.01.2003р.

за участю представників сторін:

від позивача - не явився,

від відповідача - Камардінова Ю.С. -
довіреність від 18.03.2014р.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Тел-Мар" м. Маріуполь
звернулось до господарського суду
Донецької області з адміністративним
позовом до Виконавчої дирекції
донецького обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності м. Донецьк про
визнання недійсним рішення
відповідача про санкції №1573 від
01.09.2005р., визнання незаконною та
недійсною реєстрацію позивача ц фонді
соціального страхування з 13.01.2003р.

Ухвалою від 01.08.2006р. господарський суд
зупинив провадження у справі до
вирішення скарги апеляційною
інстанцією по справі №23/156.

Ухвалою від 13.09.2006р. господарський суд,
на підставі ч. 5 ст. 156 КАС України
поновив провадження у справі, у зв'язку
з закінченням розгляду господарським
судом апеляційної інстанції скарги за
справою №23/156.

Ухвалою господарського суду від
16.11.2006р., на підставі п. 3 ст. 106 КАС
України провадження по справі зупинено
до розгляду господарським судом справи
№23/156.

Супровідним листом від 30.11.2006р., на
підставі ст. 188 КАС України, у зв'язку з
надходженням апеляційної скарги
Спільного Українсько-Литовського
підприємства Товариства з обмеженою
відповідальністю "Тел-Мар" м. Маріуполь
на ухвалу господарського суду
Донецької області від 16.11.2006р., справа
була направлена до Донецького
апеляційного господарського суду

Ухвалою Донецького апеляційного
господарського суду від 16.01.2007р., у
зв'язку з відмовою Спільного
Українсько-Литовського підприємства
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Тел-Мар" м. Маріуполь
від скарги, апеляційне провадження
було закрите, та супровідним листом від
23.01.2007р. матеріали повернуті на адресу
суду першої інстанції.

02.04.2013р. від позивача надійшов лист з
копією ухвали Вищого
адміністративного суду України щодо
розгляду касаційної скарги по справі
№23/156, що стало підставою для
поновлення провадження у справі
господарським судом Донецької області,
про що 12.02.2014р. останнім винесено
відповідну ухвалу.

Представник позивача не являвся у
судові засідання після поновлення
провадження у справі. Представник
відповідача у судовому засіданні від
18.03.2014р. надала відзив на позов в якому
заперечила проти задоволення позовних
вимог.

Господарський суд, вирішуючи питання
щодо вирішення спору по суті на момент
поновлення провадження по справі,
виходить з наступного:

Підвідомчість - це визначена законом
сукупність повноважень господарських
судів щодо розгляду справ, віднесених
до їх компетенції (стаття 12
Господарського процесуального кодексу
України, далі - ГПК)

З огляду на приписи частини третьої
статті 22 Закону України "Про судоустрій
і статус суддів", згідно з якими місцеві
господарські суди розглядають справи у
спорах, що виникають з господарських
правовідносин, а також інші справи,
віднесені процесуальним законом до їх
підсудності, та на вимоги статей 1, 41, 12
ГПК господарські суди розглядають
справи в порядку позовного
провадження, коли склад учасників
спору відповідає приписам статті 1 ГПК,
а правовідносини, з яких виник спір,
мають господарський характер.

У вирішенні питання про те, чи є
правовідносини господарськими, а спір -
господарським, слід виходити з
визначень, наведених у статті 3
Господарського кодексу України.

Господарський спір підвідомчий
господарському суду, зокрема, за таких
умов: участь у спорі суб'єкта
господарювання; наявність між
сторонами, по-перше, господарських
відносин, врегульованих Цивільним
кодексом України, Господарським
кодексом України, іншими актами
господарського і цивільного
законодавства, і, по-друге, спору про
право, що виникає з відповідних
відносин; наявність у законі норми, що
прямо передбачала б вирішення спору
господарським судом; відсутність у
законі норми, що прямо передбачала б
вирішення такого спору судом іншої
юрисдикції.

До компетенції господарських судів не
відноситься розгляд справ, зокрема, у
спорах про оскарження рішень
(нормативно-правових актів чи актів
індивідуальної дії), ухвалених
суб'єктом владних повноважень, яким
останній зобов'язує суб'єкта
господарювання вчинити певні дії,
утриматись від вчинення певних дій або
нести відповідальність; про оскарження
суб'єктом господарювання дій
(бездіяльності) органу державної влади,
органу місцевого самоврядування,
іншого суб'єкта владних повноважень,
їхньої посадової чи службової особи, що
випливають з наданих їм владних
управлінських функцій, якщо ці дії
(бездіяльність) не пов'язані з
відносинами, врегульованими
господарським договором.

Відповідно до правової позиції,
викладеної в листі Вищого
господарського суду України від 29.09.2009,
№ 01-08/530 "Про деякі питання, порушені у
доповідних записках господарських
судів України у першому півріччі 2009
року щодо застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України" адміністративні справи,
провадження в яких було відкрито
місцевими господарськими судами до
початку діяльності відповідного
адміністративного суду, розглядаються
і вирішуються цими судами, однак, після
створення адміністративних судів
зазначені справі підвідомчі саме ним, а
не господарськими судами, і тому
відповідно до пункту першого частини
першої статті 80 ГПК України
господарський суд має припинити
провадження у справі.

Враховуючи викладене, оскільки
адміністративні суди розпочали свою
діяльність на момент вирішення даного
спору, і адміністративні справи стали
підвідомчі саме їм, господарський суд
припиняє провадження по
адміністративній справі на підставі
пункту першого частини першої статті 80
ГПК України, оскільки спір не підлягає
вирішенню в господарських судах
України.

Господарський суд звертає увагу
позивача на те, що він має право
звернутися до відповідного
адміністративного суду з вимогами про
визнання недійсним рішення
відповідача про санкції №1573 від
01.09.2005р. та визнання незаконною та
недійсною реєстрацію позивача у фонді
соціального страхування з 13.01.2003р.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013р. «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»
припинення провадження у справі з
підстав, передбачених статтею 80 ГПК
України, не тягне за собою наслідків у
вигляді повернення сплаченої суми
судового збору, а тому судові витрати
покладаються на позивача.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 80
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

У х в а л и в:

Припинити провадження по
адміністративній справі за позовом
Спільного Українсько-Литовського
підприємстваТовариства з обмеженою
відповідальністю "Тел-Мар" м. Маріуполь
Виконавчої дирекції донецького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності м. Донецьк про
визнання недійсним рішення
відповідача про санкції №1573 від
01.09.2005р., визнання незаконною та
недійсною реєстрацію позивача у фонді
соціального страхування з 13.01.2003р., у
зв'язку з тим, що спір не підлягає
вирішенню в господарських судах
України.

Судові витрати покласти на позивача.

Ухвала господарського суду, повний
текст якої оголошений та підписаний
19.02.2014року, може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
господарського суду через місцевий
господарський суд.

Суддя
С.Ю.
Гринько