ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" квітня 2014 р.Справа № 916/569/14

За позовом: Приватного акціонерного
товариства "Фарлеп-Інвест" в особі,
Південної філії Приватного
акціонерного товариства
"ФАРЛЕП-ІНВЕСТ";

До відповідача: Приватного
акціонерного товариства
"Будіндустрія-2020"

про стягнення 3944,26 грн.

Суддя Оборотова О.Ю.

За участю представників:

Від позивача : Шухатян К.О.- довіреність
від 04.12.2013р.

Від відповідача:не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Приватне акціонерне
товариство "Фарлеп-Інвест" в особі,
Південної філії Приватного
акціонерного товариства
"ФАРЛЕП-ІНВЕСТ" звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовом до відповідача Приватного
акціонерного товариства
"Будіндустрія-2020" про стягнення 3944,26
грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 21.02.2014р. порушено
провадження по справі № 916/569/14.

Представник відповідача у судові
засідання не з'явився, відзив на
позовну заяву та витребувані судом
документи не надав, відповідач свого
права на захист не використав, хоч і
повідомлявся про час та місце
проведення судового засідання
належним чином шляхом надіслання ухвал
суду на юридичну адресу, у зв'язку з чим
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами на підставі ст. 75 ГПК
України.

У судовому засіданні 07.04.2014р. після
виходу судді з нарадчої кімнати було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд встановив:

12.10.2004 року між ПрАТ "Фарлеп-Інвест"
(Телефонна компанія) та ЗАТ
"Будіндустрія", яке перейменоване на
Приватне акціонерне товариство
"Будіндустрія-2020" (Абонент) було
укладено договір №5 про надання
телекомунікаційних послуг, згідно
якого Телефона компанія надає Абоненту
телекомунікаційні послуги, а Абонент
отримує та зобовязується оплачувати їх
відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 3.2.7. договору №5
від 12.10.2004р. своєчасно сплачувати
вартість спожитих послух телефонної
компанії.

Відповідно до п. 4.6. договору №5
від 12.10.2004р. при застосуванні кредитної
системи оплати, Абонент зобовязується
сплачувати надані йому послуги
щомісячно, у строк до 21 числа місяця
наступним за звітним.

В результаті невиконання Відповідачем
своїх договірних зобов'язань по оплаті
телекомунікаційних послуг виникла
заборгованість перед позивачем, яка
станом на 12.02.2014року становить 3944,26грн.,
що підтверджується рахунками, довідкою
про заборгованість, деталізацією
розмов.

18.09.2014 року, ПрАТ „Фарлеп-Інвест"
звернулося до Приватного акціонерного
товариства "Будіндустрія-2020" з
претензією № 582/01-08/06 щодо сплати боргу
за телекомунікаційні послуги,
відповідачем було отримано вказану
претензію, що підтверджується копією
поштового повідомлення про вручення
поштового відправлення.

Враховуючи невиконання відповідачем
взятого на себе за договором №5
від 12.10.2004р. про надання
телекомунікаційних послуг обов'язку
щодо оплати за надані послуги, позивач
звернувся до господарського суду
Одеської області з позовною заявою,
згідно якої просить стягнути з
Приватного акціонерного товариства
"Будіндустрія-2020" заборгованість у
розмірі 3944,26грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази
та надавши їм правову оцінку, суд
дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію: передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо, або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Частиною 2 ст. 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
виникають з підстав, встановлених
статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11
Цивільного кодексу України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 Цивільного
кодексу України за договором
постачання енергетичними та іншими
ресурсами через приєднану мережу одна
сторона (постачальник) зобов'язується
надавати другій стороні (споживачеві,
абонентові) енергетичні та інші
ресурси, передбачені договором, а
споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

Також, відповідно до ст. ст. 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

У відповідності ст. 193 Господарського
кодексу України, відповідно до якої
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться. До
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Судом встановлено, що 12.10.2004 року між
ПрАТ "Фарлеп-Інвест" (Телефонна
компанія) та ЗАТ "Будіндустрія", яке
перейменоване на Приватне акціонерне
товариство "Будіндустрія-2020" (Абонент)
було укладено договір №5 про
надання телекомунікаційних послуг,
згідно якого Телефона компанія надає
Абоненту телекомунікаційні послуги, а
Абонент отримує та зобовязується
оплачувати їх відповідно до умов
договору.

В результаті невиконання Відповідачем
своїх договірних зобов'язань по оплаті
телекомунікаційних послуг виникла
заборгованість перед позивачем, яка
станом на 12.02.2014року становить 3944,26грн.,
що підтверджується рахунками, довідкою
про заборгованість, деталізацією
розмов.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
При цьому, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи
докази у справі в їх сукупності,
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню,
як обґрунтовані, підтверджені
належними доказами та наявними
матеріалами справи.

Судові витрати по сплаті судового
збору покласти на відповідача згідно
зі ст.ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 33,34,43,44-49,50,75,82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги - задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Будіндустрія-2020" (65033, м.
Одеса, вул Аеропортовська, 15, ) на користь ПрАТ "Фарлеп-Інвест"
(01011, м. Київ, пров. Кутузова,3, , п/р 25377701 Акціонерного банку
«Південний» м. Київ, МФО 320917) -
заборгованість у сумі 3944,26 грн.; судовий
збір 1827грн.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом 10-денного строку з моменту
складання повного тексту.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
10-денного строку з дня його підписання,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи Одеським апеляційним
господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 08.04.2014р.

Суддя
Оборотова О.Ю.