ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
_____________________
УХВАЛА

"18" березня 2014 р.
Справа № 8/60

Господарський суд Рівненської області
у складі судді Заголдної Я.В., при
секретарі судового засідання В'юненко
І.І., розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи про
банкрутство Відкритого акціонерного
товариства "Рівненська меблева
фабрика": м. Рівне, вул. Петра Могили, 28.,
за участю представників ДПІ у м.
Рівному - Семенюк І.Г.., представника
прокуратури в м. Рівне - Герасимчук Ю.П.,
Рівненський МЦЗ - Рожко О.Б., ФСС з
ТВП - Друзюк Б.В., ФСС від НВ на В та ПЗ -
Аліксійчук О.А., УПФУ в м. Рівне -
Ясковець О.А. та ліквідатора Литвина
І.М.

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду
Рівненської області від 05.12.2006р.
боржник - Відкрите акціонерне
товариство "Рівненська меблева
фабрика" визнаний банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру, призначено
ліквідатора.

Ухвалами господарського суду
Рівненської області по справі № 8/60 про
визнання Відкритого акціонерного
товариства "Рівненська меблева
фабрика" банкрутом, неодноразово
продовжувався строк ліквідаційної
процедури.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 12.11.2013р.
відкладено розгляд справи для
витребування додаткових пояснень від
ліквідатора.

17.12.2013р. на адресу господарського суду
Рівненської області надійшла скарга
від заступника прокурора міста Рівне
на дії ліквідатора Відкритого
акціонерного товариства "Рівненська
меблева фабрика", яка призначена судом
до розгляду в судове засідання.

Проте, 17.12.2013р., 15.01.2014р., 04.02.2014р. та
25.02.2014р. ліквідатор в судові засідання
не з'являвся, витребуваних судом
документів не подавав.

18.03.2014р. в судовому засіданні судом
встановлено наступне.

Ліквідатором Відкритого акціонерного
товариства "Рівненська меблева
фабрика" Литвином І.М. 14.06.2013р. подано
господарському суду на затвердження
звіт про проведену роботу та
ліквідаційний баланс банкрута, який
судом призначено до розгляду. Під час
розгляду звіту та ліквідаційного
балансу по суті, 03.07.2013р. кредитором у
даній справі УПФУ в м. Рівне подано
заперечення щодо затвердження
ліквідаційного балансу Відкритого
акціонерного товариства "Рівненська
меблева фабрика" у зв'язку з тим, що
ліквідатором порушено черговість
задоволення вимог кредиторів.

17.12.2013р. на адресу господарського суду
Рівненської області надійшла скарга
від заступника прокурора міста Рівне
на дії ліквідатора Відкритого
акціонерного товариства "Рівненська
меблева фабрика" та 18.03.2014р.
прокуратурою м. Рівне подано суду
доповнення до скарги на дії
ліквідатора в яких скаржник просить
суд визнати неправомірними дії
ліквідатора та комітету кредиторів
Відкритого акціонерного товариства
"Рівненська меблева фабрика" щодо
розподілу коштів, погодженню звіту
ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Заслухавши присутніх в судовому
засіданні представників кредиторів,
представника прокуратури та
ліквідатора, дослідивши матеріали
справи суд, дійшов висновку про
часткове задоволення скарги
прокуратури м. Рівне на дії
ліквідатора, виходячи з наступного.

19.01.2013 року набрав чинності Закон
України "Про внесення змін до Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" від 22.12.2011року
№4212- VI, яким викладено в новій редакції
Закон України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Згідно п. 1 прикінцевих та перехідних
положень нової редакції Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
положення цього Закону застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження в
яких порушено після набрання чинності
цим законом.

Таким чином, розгляд даної справи
відбувається згідно положень Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" в редакції
Закону від 30.06.1999р.

Частиною 1 ст. 25 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції Закону від 30.06.1999р.)
передбачено, що ліквідатор з дня свого
призначення здійснює такі
повноваження: приймає до свого відання
майно боржника, вживає заходів по
забезпеченню його збереження; виконує
функції з управління та розпорядження
майном банкрута; здійснює
інвентаризацію та оцінку майна
банкрута згідно з законодавством;
аналізує фінансове становище банкрута;
виконує повноваження керівника
(органів управління) банкрута; очолює
ліквідаційну комісію та формує
ліквідаційну масу; пред'являє до третіх
осіб вимоги щодо повернення
дебіторської заборгованості банкруту;
має право отримувати кредит для
виплати вихідної допомоги працівникам,
що звільняються внаслідок ліквідації
банкрута, який відшкодовується в першу
чергу згідно зі статтею 31 цього Закону
за рахунок коштів, одержаних від
продажу майна банкрута.

У відповідності до ч. 4 ст. 25 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції
Закону від 30.06.1999р.) дії ліквідатора
(ліквідаційної комісії) можуть бути
оскаржені до господарського суду
власником майна (органом,
уповноваженим управляти майном)
банкрута; особою, яка відповідає за
зобов'язаннями банкрута; кожним
кредитором окремо або комітетом
кредиторів; особою, яка, посилаючись на
свої права власника або іншу підставу,
передбачену законом чи договором,
оспорює правомірність віднесення
майнових активів або коштів до
ліквідаційної маси.

Як вбачається із поданого ліквідатором
звіту, за період ліквідаційної
процедури на ліквідаційний рахунок
банкрута надійшли кошти в сумі 397 822 грн.
58 коп., які ліквідатором розподіленні
на часткове погашення кредиторської
заборгованості, а саме:

- Управління ПФУ в м. Рівне - 54 966,14
грн.;

- Рівненський міський центр
зайнятості-3 848,16 грн.

- Рівненське обласне відділення
фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності - 2
817,41 грн.

- Виконавча дирекція фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві у м Рівне - 815,16
грн.

- ДПІ в м.Рівне -53 432,97 грн.

- Заборгованість з заробітної
плати працівникам - 35 306,69 грн.

Витрати понесені в ліквідаційній
процедури становлять суму 246 636,05 грн., з
них:

- Послуги БТІ в м. Рівне, державного
підприємства "Львівський
проектно-вишукувальний інститут
залізничного транспорту України
"Львівтранспроект", ОП інститут
"Львівнафтопродукт", експертна оцінка
майна - 32 645,89 грн.

- Послуги банку - 5 663,66 грн.

Заробітна плата найманим працівникам у
2008-2012рр. - 39 515,60 грн.

- Послуги розпорядника майна,
ліквідатора, 2006-2012 рр. - 109 414,58 грн.

- Канцтовари, витратні матеріали,
інформаційні оголошення - 3 813,10 грн.

- Витрати ліквідатора, 2006-2012 рр. - 33
661,39 00 грн.

- Впорядкування та зберігання
архіву, господарські витрати - 11 186,98
грн.

- Юридичні послуги - 9 507,85 грн.

Судові витрати (держмито, ІТЗ) - 1 227,00
грн.

Не погашеними залишаються наступні
вимоги кредиторів:

- Управління ПФУ в м. Рівне - 91 432,62
грн.

- ДПІ в м. Рівне - 160 207,32 грн.

- Рівненський міський центр
зайнятості -10 520,34 грн.

- Рівненське обласне відділення
фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності - 3
263,85 грн.

- Виконавча дирекція фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві у м. Рівне - 60
587,54 грн.

Статтею 31 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції Закону від 30.06.1999р.)
визначено черговість задоволення
вимог кредиторів:

У першу чергу задовольняються:

- а) вимоги, забезпечені заставою;

- б) вимоги щодо виплати заборгованості
із заробітної плати за три місяці
роботи, що передують порушенню справи
про банкрутство чи припиненню трудових
відносин у разі звільнення працівника
до порушення зазначеної справи,
грошової компенсації за всі
невикористані дні щорічної відпустки
та додаткової відпустки працівникам,
які мають дітей, право на які виникло
протягом двох років, відпрацьованих до
порушення справи про банкрутство чи
припинення трудових відносин, інших
коштів, належних працівникам у зв'язку
з оплачуваною відсутністю на роботі
(оплата часу простою не з вини
працівника, гарантії на час виконання
державних або громадських обов'язків,
гарантії і компенсації при службових
відрядженнях, гарантії для
працівників, що направляються для
підвищення кваліфікації, гарантії для
донорів, гарантії для працівників, що
направляються на обстеження до
медичного закладу, соціальні виплати у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності за рахунок коштів
підприємства тощо), право на які
виникло протягом трьох останніх
місяців до порушення справи про
банкрутство чи припинення трудових
відносин, а також вихідної допомоги,
належної працівникам у зв'язку з
припиненням трудових відносин, у тому
числі відшкодування кредиту,
отриманого на ці цілі;

- г) витрати, пов'язані з провадженням у
справі про банкрутство в
господарському суді та роботою
ліквідаційної комісії, у тому числі:

витрати на оплату державного мита;

витрати заявника на публікацію
оголошення про порушення справи про
банкрутство;

витрати на публікацію в офіційних
друкованих органах інформації про
порядок продажу майна банкрута;

витрати на публікацію в засобах
масової інформації про поновлення
провадження у справі про банкрутство у
зв'язку з визнанням мирової угоди
недійсною;

витрати арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора), пов'язані з
утриманням і збереженням майнових
активів банкрута;

витрати кредиторів на проведення
аудиту, якщо аудит проводився за
рішенням господарського суду за
рахунок їх коштів;

витрати на оплату праці арбітражних
керуючих (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) в
порядку, передбаченому статтею 27 цього
Закону.

Перелічені витрати відшкодовуються
ліквідаційною комісією після
реалізації нею частини ліквідаційної
маси, якщо інше не передбачено цим
Законом;

У другу чергу задовольняються вимоги,
що виникли із зобов'язань банкрута
перед працівниками
підприємства-банкрута (за винятком
повернення внесків членів трудового
колективу до статутного капіталу
підприємства), крім вимог, задоволених
у першу чергу, зобов'язань, що виникли
внаслідок заподіяння шкоди життю та
здоров'ю громадян, шляхом
капіталізації відповідних платежів, у
тому числі до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України за громадян, які
застраховані в цьому Фонді, у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, зобов'язань зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, з повернення
невикористаних коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, а також вимоги
громадян - довірителів (вкладників)
довірчих товариств або інших суб'єктів
підприємницької діяльності, які
залучали майно (кошти) довірителів
(вкладників);

У третю чергу задовольняються вимоги
щодо сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів). Вимоги
центрального органу виконавчої влади,
що здійснює управління державним
резервом;

У четверту чергу задовольняються
вимоги кредиторів, не забезпечені
заставою, у тому числі і вимоги
кредиторів, що виникли із зобов'язань у
процедурі розпорядження майном
боржника чи в процедурі санації
боржника;

У п'яту чергу задовольняються вимоги
щодо повернення внесків членів
трудового колективу до статутного
капіталу підприємства;

У шосту чергу задовольняються інші
вимоги.

Вимоги кожної наступної черги
задовольняються в міру надходження на
рахунок коштів від продажу майна
банкрута після повного задоволення
вимог попередньої черги.

Судом встановлено, що із реєстру вимог
кредиторів Відкритого акціонерного
товариства "Рівненська меблева
фабрика" вбачається, що ліквідатором
при не повному погашенні другої черги
вимог кредиторів частково погашено
вимоги ДПІ у м. Рівному в розмірі 53 432
грн. 97 коп. вимоги, якої віднесені до 3 -
ої та відповідно 6 - ої черги вимог
кредиторів.

Ліквідатор в своїх поясненнях, надав
суду інформацію, що даний розподіл
коштів був погоджений комітетом
кредиторів (протокол № 22 від 15.04.2013р.).

Проте, приписи ст. 31 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"(в
редакції Закону від 30.06.1999р.) не
передбачають задоволення вимог
кредиторів позачергово.

Крім того, суд звертає увагу, що до
компетенції комітету кредиторів
згідно із ч. 8 ст. 16 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"(в
редакції Закону від 30.06.1999р.) належить
прийняття рішення про: вибори голови
комітету; скликання зборів кредиторів;
підготовку та укладення мирової угоди;
внесення пропозицій господарському
суду щодо продовження або скорочення
строку процедур розпорядження майном
боржника чи санації боржника;
звернення до господарського суду з
клопотанням про відкриття процедури
санації, визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури,
припинення повноважень арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) та про
призначення нового арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора),
надання згоди на укладення арбітражним
керуючим значних угод боржника чи угод
боржника, щодо яких є
заінтересованість; інші питання,
передбачені цим Законом. Отже, комітет
кредиторів не наділений
повноваженнями відповідно до, яких
здійснюється розподіл коштів для
погашення кредиторської
заборгованості.

Разом з цим, скарга прокуратури м.
Рівне на дії ліквідатора, містить також
посилання на дії комітету кредиторів
Відкритого акціонерного товариства
"Рівненська меблева фабрика".

Cуд, звертає увагу на п.57 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
18.12.2009 року № 15 "Про судову практику у
справах про банкрутство" де також
наголошено на тому, що рішення зборів
кредиторів чи комітету кредиторів не
може визнаватися господарським судом
недійсним, оскільки за своєю правовою
природою не є актом юридичної особи,
державного чи іншого органу. Суд
повинен давати оцінку цим рішенням та
враховувати їх резолюції у прийнятті
судових актів у справі, якщо такі
рішення відповідають приписам чинного
законодавства.

Господарський суд, оцінивши наявний в
матеріалах справи протокол зборів
комітету кредиторів Відкритого
акціонерного товариства "Рівненська
меблева фабрика" встановив, що останній
не відповідає вимогам Закон України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції Закону від 30.06.1999р.), а тому
суд не приймає до уваги рішення
комітету кредиторів про розподіл
коштів у справі про банкрутство
Відкритого акціонерного товариства
"Рівненська меблева фабрика".

На підставі викладеного та керуючись
статтями 24, 25 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(редакції Закону від 30.06.1999р.), суд -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу на дії ліквідатора
задовольнити частково.

2. Визнати неправомірними дії
ліквідатора Відкритого акціонерного
товариства "Рівненська меблева
фабрика" в частині порушення
черговості задоволення вимог
кредиторів.

3. В решті вимог скарги відмовити.

4. Ліквідатору невідкладно здійснити
повернення незаконно розподілених
коштів.

5. Ухвалу направити всім учасникам
провадження у справі.

Суддя
Заголдна Я.В.