ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2014 р.Справа № 916/3079/13

За позовом: Іллічівської міської ради
Одеської області

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

про зобов'язання звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку

Суддя
Степанова Л.В.

Представники:

Від позивача: Троян О.В за довіреністю

Від відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_4 за
довіреністю

Суть спору: про зобов'язання звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку

У судовому засіданні від 11.02.2014р.
оголошено перерву до 20.02.2014р.
відповідно до ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.

У судовому засіданні від 20.02.2014р.
оголошено перерву до 13.03.2014р.
відповідно до ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.

У судовому засіданні від 25.03.2014р.
оголошено перерву до 27.03.2014р.
відповідно до ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Іллічівська міська рада Одеської
області звернулась до господарського
суду Одеської області з позовною
заявою до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про зобов'язання звільнити
земельну ділянку, на якій знаходяться
споруди станції технічного
обслуговування, зазначені під літерами
"Д", "Е" згідно технічного паспорту,
виготовленого КП "БТІ" м. Іллічівська
29.05.2003 року, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом демонтажу за власний
рахунок вказаних споруд.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 11.11.2013р. суддею Власовою С.Г.
порушено провадження у справі № 916/3079/13.

Розпорядженням голови господарського
суду Одеської області № 314 від 25.11.2013р.,
приймаючи до уваги перебування судді
Власової С.Г. на лікарняному з 25.11.2013р.,
справу № 916/3079/13 було призначено до
повторного автоматичного розподілу.

Згідно з автоматизованим розподілом
справ, в порядку ст. 2-1 Господарського
процесуального кодексу України, справу
№ 916/3079/13 передано на розгляд судді
Степановій Л.В.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 26.11.2013р. справу № 916/3079/13
прийнято до провадження суддею
Степановою Л.В.

24.12.2013р. до матеріалів справи надійшла
заява про уточнення позовних вимог (вх.
№ 39545/13 від 24.12.2013р.) відповідно до якої
позивач просить суд зобов'язати
відповідача звільнити земельну
ділянку, на якій знаходяться споруди
станції технічного обслуговування,
зазначені під літерами "Д" розміром
(площею) 16,6*9,24 кв. м., "Е" розміром (площею)
5,83*4,48 кв. м., згідно технічного паспорту,
виготовленого КП "БТІ" м. Іллічівська
29.05.2003 року, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом демонтажу за власний
рахунок вказаних споруд.

Також, 24.12.2013р. до матеріалів справи
надійшли додаткові пояснення позивача
до позовної заяви (вх. № 39546/13).

Розпорядженням голови господарського
суду Одеської області від 21.01.2014р.
приймаючи до уваги, що суддя
господарського суду Одеської області
Степанова Л.В. перебуває на
лікарняному, керуючись рішенням зборів
суддів господарського суду Одеської
області від 29.11.2011р. (протокол №17-24/11 від
29.11.2011р. із змінами та доповненнями
відповідно до протоколу №17-01/2012 від
16.02.2012р.), справу № 916/3079/13 передано на
розгляд судді Желєзній С.П.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 21.01.2014р. справу № 916/3079/13
прийнято до провадження суддею
Желєзною С.П.

Розпорядженням голови господарського
суду Одеської області від 27.01.2014р.
приймаючи до уваги, що суддя
господарського суду Одеської області
Степанова Л.В. вийшла з лікарняного,
керуючись рішенням зборів суддів
господарського суду Одеської області
від 29.11.2011р. (протокол №17-24/11 від 29.11.2011р.
із змінами та доповненнями відповідно
до протоколу №17-01/2012 від 16.02.2012р.),
справу № 916/3079/13 передано на розгляд
судді Степановій Л.В.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 27.01.2014р. справу № 916/3079/13
прийнято до провадження суддею
Степановою Л.В.

06.02.2014р. до матеріалів справи надійшов
відзив Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (вх. № 3120/14) відповідно до якого
відповідач просить суд у задоволені
позову відмовити.

11.02.2014р. до господарського суду
Одеської області надійшла зустрічна
позовна заява Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до відповідача
Іллічівської міської ради Одеської
області про визнання його особистою
власністю споруди, розташовані за
адресою: АДРЕСА_1 зазначені літерами "Д"
і "Е" в технічному паспорту,
виготовленому КП БТІ м. Іллічівська
29.05.2003 року.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 13.02.2014р. зустрічну позовну
заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
було повернуто без розгляду на
підставі п. п. 3, 4, 6 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України.

20.02.2014р. до матеріалів справи надійшли
заперечення Іллічівської міської ради
Одеської області на зустрічну позовну
заяву (вх. № 4524/14).

Також, 20.02.2014р. до матеріалів справи
надійшли пояснення Іллічівської
міської ради Одеської області на
відзив (вх. № 4523/14).

06.03.2014р. до матеріалів справи надійшло
клопотання відповідача про
перенесення розгляду справи (вх. №
5841/14).

У судовому засіданні від 13.03.2014р.
представником позивача було надано
заяву разом із додатком до неї.

У судовому засіданні від 25.03.2014р.
відповідачем було надано заяву (вх. №
7607/14) разом із додатком до неї.

Крім того, у судовому засіданні від
25.03.2014р. представником позивача були
надані додаткові пояснення до позовної
заяви (вх. № 7606/14).

27.03.2014р. до матеріалів справи надійшли
пояснення відповідача до відзиву (вх. №
7770/14) відповідно до яких відповідач
просить суд у задоволені позову
Іллічівської міської ради Одеської
області відмовити.

Розглянув матеріали справи, заслухавши
представників сторін, суд встановив:

Іллічівська міська рада Одеської
області звернулась до господарського
суду Одеської області з позовною
заявою до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про зобов'язання звільнити
земельну ділянку, на якій знаходяться
споруди станції технічного
обслуговування, зазначені під літерами
"Д", "Е" згідно технічного паспорту,
виготовленого КП "БТІ" м. Іллічівська
29.05.2003 року, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом демонтажу за власний
рахунок вказаних споруд.

Під час розгляд справи, позивач уточнив
позовні вимоги згідно із заявою про
уточнення позовних вимог (вх. № 39545/13
від 24.12.2013р.) відповідно до якої
останній просить суд зобов'язати
відповідача звільнити земельну
ділянку, на якій знаходяться споруди
станції технічного обслуговування,
зазначені під літерами "Д" розміром
(площею) 16,6*9,24 кв. м., "Е" розміром (площею)
5,83*4,48 кв. м., згідно технічного паспорту,
виготовленого КП "БТІ" м. Іллічівська
29.05.2003 року, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом демонтажу за власний
рахунок вказаних споруд.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на той факт, що відповідач
користується земельною ділянкою під
розміщеними на ній об'єктами СТО без
правовстановлюючих документів, що
посвідчують право власності або право
користування нею. При цьому, як
зазначає позивач, відповідач без
належного дозволу на земельній
ділянці, яка не була йому відведена для
цієї мети, самочинно встановив споруди
СТО, зазначені під літерами "Д", "Е", що в
свою чергу, у відповідності до положень
ст. 376 Цивільного кодексу України є
підставою для звернення Іллічівської
міської ради Одеської області до суду з
позовом щодо знесення самочинно
зведених споруд СТО.

Також, в обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на положення ст. 1
Закону України "Про державний контроль
за використанням та охороною земель",
ст. ст. 125, 152, 212 Земельного кодексу
України, а також приписи ст. 376
Цивільного кодексу України.

Відповідач - Фізична особа-підприємець
ОСОБА_2 проти позовних вимог заперечує
з підстав, викладених у відзиві на
позовну заяву (вх. № 3120/14 від 06.02.2014р.) та
поясненнях до відзиву (вх. № 7770/14 від
27.03.2014р.).

Так, відповідач зазначає наступне.
По-перше, відповідач вважає, що з
урахуванням п. 12 перехідних положень
Земельного кодексу України,
розпорядження земельною ділянкою за
адресою: АДРЕСА_1 до повноважень
Іллічівської міськради не входить.

По-друге, згідно з актом вибору та
обстеження земельної ділянки, яка
передбачена для розташування, строком
на 1 рік, станції технічного
обслуговування автомобілів (без
капітальних споруд) по АДРЕСА_1
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 від
03.03.2005р., використання спірної
земельної ділянки відповідачем не є
самовільним.

По-третє, відповідач наполягає на тому,
що факт самовільного зайняття
земельної ділянки може встановити
інспекція по контролю за дотриманням
земельного законодавства. За період
1997-2013 року (17 років відкритого,
добросовісного і постійного
користування земельною ділянкою)
земельна інспекція факту самовільного
зайняття земельної ділянки зі сторони
відповідача не встановлювала. А отже,
відповідно до ст. 119 Земельного кодексу
України ним набуто право на земельну
ділянку, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1 за давністю користування
(набувальна давність). Так, в 2000-2001 роках
на зазначеній земельній ділянці були
споруджені бокси, в яких відповідач
надавав послуги з ремонту автомобілів.
В травні 2003 року КП БТІ м. Іллічівська
виготовило технічний паспорт і внесло
до нього дані про бокси - сьогодні це
засвідчує користування відповідачем
як мінімум 11-річне, за період з 2003 року і
по сьогодні, відкрите і безперервне
користування цими спорудами. Таким
чином, відповідач вважає, що з
урахуванням викладеного та згідно зі
ст. 344 Цивільного кодексу України
відповідач набув право власності на
зазначені споруди за давністю
користування (набувальна давність).

Окремо відповідач наголошує на тому, що
ще в першій половині 2000-х років
Іллічівська міська рада в особі 1-го
заступника міського голови
Незнакомова О.А. надала відповідачу
дозвіл на розташування станції
технічного обслуговування автомобілів
по АДРЕСА_1 про що свідчить акт вибору
та обстеження земельної ділянки, яка
передбачена для розташування по
АДРЕСА_1 СТО підприємця ОСОБА_2
затверджений 03.03.2005р.

Позивач, в свою чергу, проти доводів
відповідача заперечує з підстав,
викладених у поясненнях на відзив (вх.
№ 4523/14), зокрема, позивач зазначає, що
оскільки споруди СТО є самочинним та
земельна ділянка на якій вони
розміщені, не виділялась у
встановленому законом порядку, то у
відповідача відсутня можливість
здійснити державну реєстрацію даних
споруд. Отже, за твердженням позивача,
за відсутності державної реєстрації
прав на споруди СТО, розташовані за
адресою: АДРЕСА_1, зазначені під
літерами "Д", "Е" в технічному паспорті,
виготовленому КП "БТІ" м. Іллічівська
29.05.2003р. за даною ситуацією
застосовувати положення ст. 344
Цивільного кодексу України є
неприпустимими та виключається
можливість задоволення твердження
відповідача.

Так, як вбачається з наявної в
матеріалах справи копії акту перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил,
складеним 08.08.2012р. Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області, за
результатами проведення позапланової
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил у
присутності - ОСОБА_2 щодо об'єкту
будівництва - будівлі СТО, розташованої
за адресою: АДРЕСА_1, було встановлено,
що договору на земельну ділянку, чи
державного акту - не має. Свідоцтво на
право власності на будівлю СТО -
відсутнє.

13.08.2012р. Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області було видано припис №
13.08/01 про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил Фізичній
особі - ОСОБА_2 про те, що за
результатами позапланової перевірки,
проведеної на будівлю СТО, гаражу та
гаражного бокса по АДРЕСА_1 встановлено
відсутній договір оренди земельної
ділянки на будівлю СТО, гараж та
гаражного боксу, а також відсутня
узгоджена проектна документація з
дозволом на виконання будівельних
робіт за адресою: Одеська область,
АДРЕСА_1.

Також, 13.08.2012р. Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області було складено
протокол про адміністративне
правопорушення в якому відповідачем
власноручно було зазначено, що він не
зміг отримати дозвіл на виконання
будівельних робіт в зв'язку з відмовою
Іллічівської міської ради надати землю
в оренду.

Постановою Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області № 2040 по справі про
адміністративне правопорушення від
14.08.2012р. ОСОБА_2 було визнано винним у
вчинені адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96
КУпАП на накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850
грн.

Згідно з відомостями, які містяться у
технічному паспорті, виготовленому
Комунальним підприємством "Бюро
технічної інвентаризації" м.
Іллічівська станом на 02.06.2003р., споруда
СТО, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
зазначена під літерою "Д", розмір якої
становить 9,24х16,60 та споруда СТО
зазначена під літерою "Е", розмір якої
становить 4,48х5,83 - збудовані самовільно.

При цьому, як вбачається зі свідоцтва
про право власності на житло від
16.04.2009р., виданого виконкомом
Іллічівської міської ради, житловий
будинок загальною площею 59,2 кв. м.,
розташований за адресою: АДРЕСА_1
належить на праві приватної спільної
власності гр. ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_7
в рівних долях.

Отже, відповідачу ОСОБА_2 - належить на
праві власності 1/3 частка житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно зі ст. 116 Земельного кодексу
України, громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом, або за
результатами аукціону.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу
України, право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Статтею 126 Земельного кодексу України
передбачено, що право власності,
користування земельною ділянкою
оформлюється відповідно до Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень".

Пунктом 3.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики розгляду справ у
спорах, що виникають із земельних
відносин" від 17 травня 2011 року N 6
встановлено, що відповідно до вимог
чинного законодавства обов'язковою
умовою фактичного використання
земельної ділянки є наявність у особи,
що її використовує, правовстановлюючих
документів на цю земельну ділянку, а
відсутність таких документів може
свідчити про самовільне зайняття
земельної ділянки.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
державний контроль за використанням та
охороною земель" самовільне зайняття
земельної ділянки - будь-які дії, які
свідчать про фактичне використання
земельної ділянки за відсутності
відповідного рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування про її передачу у
власність або надання у користування
(оренду) або за відсутності вчиненого
правочину щодо такої земельної
ділянки, за винятком дій, які
відповідно до закону є правомірними.

Окремими положеннями ст. 376 Цивільного
кодексу України передбачено, що
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи, чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Статтею 212 Земельного кодексу України
закріплено, що самовільно зайняті
земельні ділянки підлягають
поверненню власникам землі або
землекористувачам без відшкодування
затрат, понесених за час незаконного
користування ними. Приведення
земельних ділянок у придатний для
використання стан, включаючи знесення
будинків, будівель і споруд,
здійснюється за рахунок громадян або
юридичних осіб, які самовільно зайняли
земельні ділянки. Повернення
самовільно зайнятих земельних ділянок
провадиться за рішенням суду.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. При цьому,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

У відповідності до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

За таких обставин, приймаючи до уваги
вищенаведене, а також оцінюючи надані
документальні докази в їх сукупності,
враховуючи, що відповідачем не було
надано жодних доказів які б
підтверджували його право власності на
будівлі СТО, не було надано доказів
того, що земельна ділянка, на якій
розташовані будівлі СТО, належить
відповідачу на законних підставах,
суду вбачаються правові підстави для
задоволення позовних вимог
Іллічівської міської ради Одеської
області шляхом зобов'язання
відповідача звільнити земельну
ділянку, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, на якій знаходяться споруди
станції технічного обслуговування під
літерами "Д", загальною площею 16,6х9,24 кв.
м. та літерою "Е", загальною площею 5,83х4,48
кв. м., шляхом демонтажу за власний
рахунок даних споруд.

Судові витрати покладаються
відповідача згідно зі ст.ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, ст.ст. 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Іллічівської міської ради
Одеської області задовольнити.

2. Зобов'язати Фізичну особу-підприємця
ОСОБА_2 (68001, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) звільнити земельну
ділянку, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, на якій знаходяться споруди
станції технічного обслуговування під
літерами "Д", загальною площею 16,6х9,24 кв.
м. та літерою "Е", загальною площею 5,83х4,48
кв. м., шляхом демонтажу за власний
рахунок даних споруд.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (68001, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Іллічівської
міської ради Одеської області (68003, м.
Іллічівськ, вул. Леніна, 33, ) судовий збір у розмірі 1 147 (одна
тисяча сто сорок сім) грн.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає
законної сили в порядку ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України та може бути оскаржено у
встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 01.04.2014 року

Суддя

Степанова Л.В.