ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2014 р.Справа № 916/459/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання
Ліпчанської В.В.

розглянувши справу

за позовом Департаменту комунальної
власності Одеської міської ради, м.
Одеса до Виробничо-комерційної фірми
"Третій дім" у вигляді Товариства з
обмеженою відповідальністю, м. Харків
про розірвання договору, виселення,
стягнення 11 809,84 грн. за участю
представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Департамент комунальної власності
Одеської міської ради, м. Одеса
(позивач) звернувся до господарського
суду Одеської області із позовною
заявою до відповідача -
Виробничо-комерційної фірми "Третій
дім" у вигляді Товариства з обмеженою
відповідальністю, в якій просить
розірвати договір оренди нежитлового
приміщення №48/33 від 15.04.14 р., укладений
між позивачем та відповідачем,
виселити відповідача з нежитлового
приміщення підвалу загальною площею 77,4
кв.м., розташованого за адресою: м.
Одеса, пров. Лютеранський, 5, передати
зазначене приміщення позивачу та
стягнути з відповідача 11 473,63 грн. -
заборгованості та пеню у розмірі 336,21
грн. Також позивач просить судові
витрати покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 14 лютого 2014 року
вищевказану позовну заяву було
направлено до господарського суду
Харківської області.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 03 березня 2014
року судом було прийнято позовну заяву
до розгляду. Порушено провадження у
справі та призначено ії до розгляду у
судовому засіданні на 24 березня 2014 року
о 10:00.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився. Надав через
канцелярію господарського суду
Харківської області 19 березня 2014 року
клопотання про залучення документів
витребуваних ухвалою суду від 03.03.14 р.
до матеріалів справи, та про розгляд
справи за відсутності представника
позивача, яке судом задоволено.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився. До
господарського суду Харківської
області 14 березня 2014 року повернулась
ухвала від 03 березня 2014 року про
порушення провадження у справі, яка
була направлена на адресу відповідача:
м. Харків, пр. Гагаріна, 43/2, з відміткою
пошти: зі спливом терміну зберігання.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК України.

У разі присутності сторони або іншого
учасника судового процесу в судовому
засіданні протокол судового засідання,
в якому відображені відомості про явку
сторін (пункт 4 частини другої статті 811
ГПК України), є належним підтвердженням
повідомлення такої сторони (іншого
учасника судового процесу) про час і
місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищенаведене та те, що
відповідач був повідомлений належним
чином, про дату та час розгляду справи,
справа розглядається на підставі ст.75
ГПК України за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи
господарським судом встановлено
наступне.

15.04.2004 року між позивачем (орендодавець)
та відповідачем (орендар) було укладено
договір оренди.

Відповідно до умов вищевказаного
договору відповідачу було передано у
платне строкове користування
приміщення підвалу загальною площею 77,4
кв.м., розташованого за адресою: м.
Одеса, пров. Лютеранський, 5, строком до
01.03.2005 року. Строк дії договору був
неодноразово продовжений, а саме
додатковими погодженнями до договору:
від 14.03.2005 р., від 26.04.2007 р., від 03.10.2007 р.,
від 10.10.2008 р., від 19.10.2011 р. Граничний
строк дії договору становить 19.09.2014 р.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу
України визначає договір як
домовленість двох або більше сторін, що
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу
України встановлено, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно ст. 759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Відповідач в порушення п. 2.2., 2.4.
договору оренди, ст. 18 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майно", ст. 762 Цивільного кодексу
України, сплачує орендну плату
невчасно та не в повному обсязі за
користування об'єктом оренди і, як
наслідок, утворилась заборгованість по
орендній платі. Відповідно до
розрахунку заборгованості від 25.01.2014 р.,
заборгованість відповідача перед
становить 11 473,63 грн. у період з 01.09.2013 р.
по 31.01.2014 р.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу
України та ст. 526 Цивільного кодексу
України, яка містить аналогічні
положення, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
відлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, в порушення умов договору
відповідач вносив орендну плату
несвоєчасно та не в повному обсязі, в
зв'язку з чим виникла заборгованість по
орендній платі, та як встановлено судом
заборгованість відповідача перед
позивачем складає 11 473,63 грн.

Як вбачається з матеріалів справи сума
заборгованості відповідачем не
сплачена. За таких обставин, враховуючи
доведеність факту порушення
відповідачем діючого законодавства,
суд вважає позовну вимогу в частині
стягнення з відповідача суми основної
заборгованості у розмірі 11 473,63 грн.
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Окрім того, позивачем заявлена до
стягнення пеня у розмірі 336,21 грн.

Ч.1 ст. 216 Господарського кодексу
України встановлено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

За змістом ст. 217 Господарського
кодексу України у сфері господарювання
застосовуються такі види
господарських санкцій: відшкодування
збитків; штрафні санкції;
оперативно-господарські санкції та
адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з п. 5.2. договору оренди, сторони
погодили, що у разі несвоєчасного
внесення орендної плати орендар
сплачує пеню у розмірі подвійної
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Відповідно до ст.3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов`язань" розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України,
що діяла у період, за який сплачується
пеня.

Перевіривши нарахування пені суд
приходить до висновку, що дане
нарахування не суперечить вимогам
чинного законодавства, інтересам
сторін та підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене та те, що
орендар не сплачував орендну плату
більше трьох місяців поспіль, позивач
керуючись ст. 782 Цивільного кодексу
України звернувся до відповідача із
листом від 18.11.2013 року № 01-13/9231, в якому
відмовився від договору оренди № 48/33
від 15.04.2004 року, та запропонував
відповідачу у добровільному порядку
передати об'єкт оренди Департаменту та
сплатити заборгованість з орендної
плати та пені. Проте, вказане
повідомлення не було отримане
відповідачем.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна", у разі розірвання договору
оренди, закінчення строку його дії та
відмови від його продовження або
банкрутства орендаря він зобов'язаний
повернути орендодавцеві об'єкт оренди
на умовах, зазначених у договорі
оренди.

Відповідно до п. 5.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 5
від 29.05.2013 р. "Про деякі питання практики
застосування законодавства про оренду
(найм) майна" відмова наймодавця від
договору найму, можливість якої
передбачена частиною першою статті 782
ЦК України, є правом, а не обов'язком
наймодавця, яке може бути реалізоване в
позасудовому порядку. Наявність
зазначеного права не є перешкодою для
звернення наймодавця (орендодавця) до
суду з вимогою про розірвання договору
в разі несплати наймачем (орендарем)
належних платежів.

Погашення орендарем заборгованості до
або після подання позову орендодавцем
не має правового значення для
вирішення такого спору, оскільки
законодавець пов'язує виникнення права
орендодавця відмовитися від договору
оренди саме з фактом не внесення
орендної плати протягом трьох місяців
підряд.

Відповідно до абз. "е" п. 4.2. договору,
орендар зобов'язаний застрахувати
орендоване приміщення на весь термін
дії договору оренди у страховій
компанії у порядку, визначеному чинним
законодавством та надати орендодавцю
копі відповідних документів, що
засвідчують виконання зазначеного
обов'язку, протягом 20 днів з моменту
укладення договору. Орендар дане
зобов'язання не виконав.

Відповідно до п. 2 ст. 771 Цивільного
кодексу України, договором або законом
може бути встановлений обов'язок
наймача укласти договір страхування
речі, що передана у найм. Статтею 10
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна" встановлюється,
що страхування орендарем взятого ним в
оренду майна є істотною умовою
договору.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу
України та ст. 26 Закону України "Про
оренду державного га комунального
майна" на вимогу однієї із сторін
договір оренди може бути достроково
розірвано за рішенням господарського
суду у разі невиконання сторонами
своїх зобов'язань. Підставою для
розірвання договору в такому випадку
на вимогу орендодавця може бути
невиконання відповідачем належним
чином хоча б одного з його зобов'язань
за договором оренди.

Враховуючи вищенаведене та те, що
порушення відповідача зобов"язань по
сплаті орендної плати згідно договору
оренди триває більш ніж три місяці, суд
вважає позовні вимоги про розірвання
договору оренди нежитлового
приміщення №48/33 від 15.04.2004 року, що
укладений між Департаментом
комунальної власності Одеської
міської ради та Виробничо-комерційною
фірмою "Третій дім" у вигляді
товариства з обмеженою
відповідальністю; про виселення
відповідача з орендованих приміщень та
передачі приміщення
позивачуобґрунтованимии,
підтвердженими матеріалами справи та
такими, що підлягаю задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
Судовий збір покладається: у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на
обидві сторони, якщо господарським
судом відхилено частину пропозицій
кожної із сторін. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином судові витрати у даній справі
покладаються на відповідача, з вини
якого спір доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу
України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати договір оренди нежитлового
приміщення №48/33 від 15.04.2004 року, що
укладений між Департаментом
комунальної власності Одеської
міської ради (65039, м. Одеса, вул.
Артилерійська, 1, р/р №1909, МФО 828011
ГУДКСУ в Одеській області, ) та Виробничо-комерційною фірмою
"Третій дім" у вигляді товариства з
обмеженою відповідальністю (63000,
Харківська область, м. Харків, пр.
Гагаріна, б. 43/2, ).

3. Виселити Виробничо-комерційну фірму
"Третій дім" у вигляді товариства з
обмеженою відповідальністю (63000,
Харківська область, м. Харків, пр.
Гагаріна, б. 43/2, ) з
нежитлового приміщення підвалу,
загальною площею 77,4 кв.м., що
розташоване за адресою: м. Одеса, пров.
Лютеранський, 5, та передати
Департаменту комунальної власності
Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул.
Артилерійська, 1, р/р №1909, МФО 828011
ГУДКСУ в Одеській області, ).

4. Стягнути з Виробничо-комерційної
фірми "Третій дім" у вигляді товариства
з обмеженою відповідальністю (63000,
Харківська область, м. Харків, пр.
Гагаріна, б. 43/2, ) на
користь Департаменту комунальної
власності Одеської міської ради (65039, м.
Одеса, вул. Артилерійська, 1, р/р
№1909, МФО 828011 ГУДКСУ в Одеській
області, ) заборговані
сть з орендної плати у розмірі 11 473,63
грн., пені у розмірі 336,21 грн. та судовий
збір у розмірі 4 263,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 24.03.2014 р.

Суддя Ю.В. Светлічний