КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2014 р. Справа№ 911/4312/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Руденко М.А.

Шапрана В.В.

за участю представників:

позивача: Тур В.А., довіреність №1/266 від
09.12.2013 року,

відповідача: не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного підприємства
"Автомагістраль"

на рішення господарського суду
Київської області

від 27.01.2014 року

у справі №911/4312/13 (суддя - Горбасенко
П.В.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Тракт"

до Приватного підприємства
"Автомагістраль"

про стягнення 236 876, 23 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Тракт"
звернулось до господарського суду
Київської області з позовом до
Приватного підприємства
"Автомагістраль" про стягнення 236
876,23грн. заборгованості, з яких: 208
751,30грн. боргу за надані на підставі
актів приймання-передачі послуг №202
від 21.07.2011р., №278 від 31.08.2011р., №284 від
12.09.2011р., №476 від 01.12.2011р. згідно договору
на надання послуг механізмами №01/07-1
від 01.07.2011р. послуги, 13 316,16грн. боргу за
надані згідно акту приймання-передачі
послуг №186 від 30.06.2011р. послуги та 14
808,77грн. 3 % річних.

Рішенням господарського суду
Київської області від 27.01.2014 року позов
задоволено повністю.

Стягнуто з Приватного підприємства
"Автомагістраль" (07351, Київська обл.,
Вишгородський район, с. Синяк, вул.
Леніна, буд. 68; ідентифікаційний код
31481658) на користь Публічного
акціонерного товариства "Тракт" (03057, м.
Київ, Солом'янський р-н., провулок
Польовий, буд. 6; ідентифікаційний код
03450318) 208 751 (двісті вісім тисяч сімсот
п'ятдесят одну гривню) 30 коп. боргу за
надані на підставі актів
приймання-передачі послуг №202 від
21.07.2011р., №278 від 31.08.2011р., №284 від 12.09.2011р.,
№476 від 01.12.2011р. згідно договору на
надання послуг механізмами №01/07-1 від
01.07.2011р. послуги, 13 316 (тринадцять тисяч
триста шістнадцять гривень) 16 коп.
боргу згідно акту приймання-передачі
послуг №186 від 30.06.2011р. послуги, 14 808
(чотирнадцять тисяч вісімсот вісім
гривень) 77 коп. 3 % річних та 4 737 (чотири
тисячі сімсот тридцять сім гривень) 52
коп. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Приватне підприємство "Автомагістраль"
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду Київської
області від 27.01.2014 року по справі
№911/4312/13 у частині стягнення 3% річних у
сумі 14 808, 77 грн. та постановити нове
рішення, яким у задоволенні цієї
частини позовних вимог відмовити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
рішення місцевого господарського суду
прийняте з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи,
місцевий господарський суд
неправильно застосував і порушив норми
матеріального та процесуального
права.

Відповідач в судове засідання
повноважних представників не направив,
причини неявки суду не повідомив, про
час та місце судового засідання
повідомлений належним чином.

Тому постанова приймається за наявними
в справі матеріалами, яких достатньо
для повного та об'єктивного розгляду.

Наведене відповідає п. п. 3.9.1., 3.9.2.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції".

Позивач у письмовому запереченні на
апеляційну скаргу просив апеляційний
господарський суд залишити рішення
господарського суду Київської області
від 27.01.2014 року у справі №911/4312/13 без
змін у зв'язку з відсутністю підстав
для його скасування, а проти доводів
апеляційної скарги заперечував.

Апеляційний господарський суд
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
встановив наступне.

01 липня 2011 року між Приватним
підприємством "Автомагістраль"
(Замовник) та Шляхово-будівельним
управлінням №3 Відкритого
акціонерного товариства "Тракт",
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство "Тракт"
(Підрядник) укладено договір на надання
послуг механізмами №01/07-1, згідно якого
підрядник зобов'язався на замовлення
замовника надати послуги механізмами,
а саме: -
асфальтоукладальника "Volvo "ABG" Titan 7820", -
асфальтоукладальника "VOGELE SUPER 1900", -
котки дорожні самохідні з гладкими
вальцями НД110 фірми "НАММ", маса 10,6 т.; -
котки дорожні самохідні вібраційні VSH
102, маса 12 т., а замовник - оплатити
надані підрядником послуги.

Оплата здійснюється на розрахунковий
рахунок підрядника. Повну оплату за
послуги механізмів замовник повинен
здійснити не пізніше двадцяти
календарних днів з моменту їх
виконання (п.п. 3.3., 3.4. договору).

Згідно п.п. 5.1., 5.2. договору початок -
липень 2011р. Закінчення - грудень 2011р.
Договір набуває чинності з моменту
підписання і діє до 28 грудня 2011р., а в
частині розрахунків до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань
за договором.

На виконання п. 1.1. договору на надання
послуг механізмами №01/07-1 від 01.07.2011р.
позивач надав відповідачу послуги на
загальну суму 208 751, 30 грн., що
підтверджується актами
приймання-передачі послуг №202 від
21.07.2011р. на суму 154 350, 02 грн. з ПДВ, №278 від
31.08.2011р. на суму 3 509,76 грн. з ПДВ, №284 від
12.09.2011р. на суму 37 291, 20 грн. з ПДВ, №476 від
01.12.2011р. на суму 13 600,32 грн. з ПДВ,
підписаними та скріпленими печатками
обох сторін договору.

Судом встановлено, що позивач для
оплати відповідачем наданих згідно
договору на надання послуг механізмами
№01/07-1 від 01.07.2011р. послуг виставив
рахунки на загальну суму 208 751,30 грн., які
залишилися неоплаченими відповідачем
повністю. Факт отримання 21.07.2011р.,
31.08.2011р., 12.09.2011р. та 01.12.2011р. від позивача
вказаних рахунків відповідачем не
заперечується.

Крім того, суд встановив, що позивачем
на виконання усних домовленостей з
відповідачем надано останньому
послуги на суму 13 316,16 грн., що
підтверджується актом
приймання-передачі послуг №186 від
30.06.2011р. на суму 13 316,16 грн. з ПДВ,
підписаним та скріпленим печатками
обох сторін.

Також, позивачем для оплати
відповідачем послуг за надані на
підставі акту приймання-передачі
послуг №186 від 30.06.2011р. послуги
виставлено рахунок №186 від 30.06.2011р. на
суму 13 316,16грн., який залишився повністю
неоплаченим відповідачем. Факт
отримання 30.06.2011р. від позивача
вказаного рахунку відповідачем не
заперечується.

Судом встановлено, що станом на момент
прийняття судового рішення відповідач,
в порушення п. 3.4. договору на надання
послуг механізмами №01/07-1 від 01.07.2011р.,
борг позивачу за надані на підставі
актів приймання-передачі послуг №202
від 21.07.2011р., №278 від 31.08.2011р., №284 від
12.09.2011р., №476 від 01.12.2011р. згідно договору
на надання послуг механізмами №01/07-1
від 01.07.2011р. та на підставі акту
приймання-передачі послуг №186 від
30.06.2011р. послуги не сплатив, що
підтверджується довідкою ПАТ АКБ "Київ"
№2 від 13.01.2014р., внаслідок чого борг
відповідача перед позивачем за надані
на підставі актів приймання-передачі
послуг №202 від 21.07.2011р., №278 від 31.08.2011р.,
№284 від 12.09.2011р., №476 від 01.12.2011р. згідно
договору на надання послуг механізмами
№01/07-1 від 01.07.2011р. послуги складає 208
751,30грн., а борг відповідача перед
позивачем за надані згідно акту
приймання-передачі послуг №186 від
30.06.2011р. послуги складає 13 316,16грн., що
підтверджується довідкою ПАТ АКБ "Київ"
№2 від 13.01.2014р. та не спростовано
відповідачем, належними та допустимими
доказами. Предметом позову є
вимоги про стягнення 208 751, 30 грн. боргу
за надані на підставі актів
приймання-передачі послуг №202 від
21.07.2011р., №278 від 31.08.2011р., №284 від 12.09.2011р.,
№476 від 01.12.2011р. згідно договору на
надання послуг механізмами №01/07-1 від
01.07.2011р. послуги, 13 316,16грн. боргу за
надані згідно акту приймання-передачі
послуг №186 від 30.06.2011р. послуги та 14
808,77грн. 3 % річних.

Суд встановив, що між сторонами виникли
правовідносини щодо надання послуг.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу
України господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст.
175 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного
кодексу України якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Пунктом першим статті 193
Господарського кодексу України та
статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства (ст. 530
ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Пунктом 1.7. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань" №14 від
17.12.2013р. якщо у договорі або законі не
встановлено строку (терміну), у який
повинно бути виконано грошове
зобов'язання, судам необхідно виходити
з приписів частини другої статті 530 ЦК
України. Цією нормою передбачено, між
іншим, і можливість виникнення
обов'язку негайного виконання; такий
обов'язок випливає, наприклад, з
припису частини першої статті 692 ЦК
України, якою визначено, що покупець за
договором купівлі-продажу повинен
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього; відтак якщо
договором або актами цивільного
законодавства не встановлено інший
строк оплати товару, відповідна оплата
має бути здійснена боржником негайно
після такого прийняття, незалежно від
того, чи пред'явив йому кредитор
пов'язану з цим вимогу. При цьому
передбачена законом відповідальність
за невиконання грошового зобов'язання
підлягає застосуванню починаючи з дня,
наступного за днем прийняття товару,
якщо інше не вбачається з укладеного
сторонами договору. Відповідні
висновки випливають зі змісту частини
другої статті 530 ЦК України. Днем
пред'явлення вимоги кредитором слід
вважати день, у який боржник одержав
надіслану йому вимогу, а в разі якщо
вимогу надіслано засобами поштового
зв'язку і підприємством зв'язку
здійснено повідомлення про
неможливість вручення поштового
відправлення, то днем пред'явлення
вимоги є дата оформлення названим
підприємством цього повідомлення.
Оскільки згаданою статтею 530 ЦК України
не визначена форма пред'явлення вимоги
кредитором, останній може здійснити
своє право як шляхом надіслання
платіжної вимоги-доручення, так і
шляхом звернення до боржника з листом,
телеграмою, надіслання йому рахунка
(рахунка-фактури) тощо. При цьому якщо
боржник (відповідач) заперечує
одержання ним такої вимоги, кредитор
(позивач) зобов'язаний подати
господарському суду докази її
надіслання боржникові. Останній, зі
свого боку, не позбавлений права подати
докази неодержання ним вимоги
кредитора (наприклад, довідку
підприємства зв'язку про ненадходження
на адресу боржника відповідного
рекомендованого поштового
відправлення). Ухилення боржника від
одержання на підприємстві зв'язку
листа, що містив вимогу (відмова від
його прийняття, нез'явлення на
зазначене підприємство після
одержання його повідомлення про
надходження рекомендованого або
цінного листа) не дає підстав вважати
вимогу непред'явленою. Подання ж
кредитором позовної заяви, адресованої
господарському суду (а не боржнику) і
надіслання останньому як
відповідачеві копії такої заяви є
складовими судової процедури, а не
цивільних правовідносин, і відповідні
дії не можуть розглядатися як вимога у
розумінні зазначеної норми ЦК України.

Судом встановлено, що на виконання п. 1.1.
договору на надання послуг механізмами
№01/07-1 від 01.07.2011р. позивач надав
відповідачу послуги на загальну суму 208
751,30грн., що підтверджується актами
приймання-передачі послуг №202 від
21.07.2011р. на суму 154 350,02грн. з ПДВ, №278 від
31.08.2011р. на суму 3 509,76грн. з ПДВ, № 284 від
12.09.2011р. на суму 37 291,20грн. з ПДВ, №476 від
01.12.2011р. на суму 13 600,32грн. з ПДВ,
підписаними та скріпленими печатками
обох сторін договору); позивачем для
оплати відповідачем наданих згідно
договору на надання послуг механізмами
№01/07-1 від 01.07.2011р. послуг виставлено
рахунки на загальну суму 208 751,30грн., які
залишилися неоплаченими відповідачем
повністю; позивачем на виконання усних
домовленостей з відповідачем надано
останньому послуги на суму 13 316,16 грн.,
що підтверджується актом
приймання-передачі послуг №186 від
30.06.2011р. на суму 13 316,16 грн. з ПДВ,
підписаним та скріпленим печатками
обох сторін; позивачем для оплати
відповідачем послуг за надані на
підставі акту приймання-передачі
послуг №186 від 30.06.2011р. послуги
виставлено рахунок №186 від 30.06.2011р. на
суму 13 316,16грн., який залишився
неоплаченим відповідачем повністю;
станом на момент прийняття судового
рішення відповідач, в порушення п. 3.4.
договору на надання послуг механізмами
№01/07-1 від 01.07.2011р., борг позивачу за
надані на підставі актів
приймання-передачі послуг №202 від
21.07.2011р., №278 від 31.08.2011р., №284 від 12.09.2011р.,
№476 від 01.12.2011р. згідно договору на
надання послуг механізмами №01/07-1 від
01.07.2011р. та на підставі акту
приймання-передачі послуг №186 від
30.06.2011р. послуги не сплатив, що
підтверджується довідкою ПАТ АКБ "Київ"
№2 від 13.01.2014р., внаслідок чого борг
відповідача перед позивачем за надані
на підставі актів приймання-передачі
послуг №202 від 21.07.2011р., №278 від 31.08.2011р.,
№284 від 12.09.2011р., №476 від 01.12.2011р. згідно
договору на надання послуг механізмами
№01/07-1 від 01.07.2011р. послуги складає 208
751,30грн., а борг відповідача перед
позивачем за надані згідно акту
приймання-передачі послуг №186 від
30.06.2011р. послуги складає 13 316,16грн., що
підтверджується довідкою ПАТ АКБ "Київ"
№2 від 13.01.2014р. та не спростовано
відповідачем, належними та допустимими
доказами у розумінні ст.ст. 33, 34 ГПК
України.

Доводи відповідача щодо неправильного
зазначення у якості позивача у справі
Публічного акціонерного товариства
"Тракт", замість ШБУ-3 ВАТ "Тракт" не
приймаються судом до уваги, оскільки
згідно ч. 1 ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням, в той час
як у відповідності до Положення про
відокремлений підрозділ
Шляхово-будівельне управління №3 ВАТ
"Тракт", затвердженого протоколом
загальних зборів ВАТ "Тракт" від
03.03.2000р., наявного у матеріалах справи
ШБУ №3 ВАТ "Тракт" не є юридичною особою,
а являється відособленим підрозділом
ВАТ "Тракт", що підтверджується
статутом Публічного акціонерного
товариства "Тракт", затвердженого
протоколом загальних зборів
акціонерів ВАТ "Тракт" №2 від 01.07.2013р., зі
змісту якого вбачається, що ПАТ "Тракт"
є правонаступником ВАТ "Тракт",
відособленні підрозділи та/або філії
якого не мають статус юридичних осіб.

Враховуючи те, що борг відповідача
перед позивачем на момент прийняття
рішення не погашено, розмір вказаного
боргу відповідає фактичним обставинам
справи, вимоги позивача про стягнення з
відповідача 208 751,30грн. боргу за надані
на підставі актів приймання-передачі
послуг №202 від 21.07.2011р., №278 від 31.08.2011р.,
№284 від 12.09.2011р., №476 від 01.12.2011р. згідно
договору на надання послуг механізмами
№01/07-1 від 01.07.2011р. послуги, 13
316,16грн. боргу за надані згідно акту
приймання-передачі послуг №186 від
30.06.2011р. послуги є доведеними та
обґрунтованими, а тому підлягають
задоволенню.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем грошових зобов'язань
оплати наданих позивачем послуг,
позивачем за період з 08.07.2011р. по 14.11.2013р.
нараховано 14 808,77грн. 3 % річних, з яких: 10
491,57грн. за період з 11.08.2011р. по 14.11.2013р. на
суму боргу 154 350,02грн., 226,74грн. за період
з 21.09.2011р. по 14.11.2013р. на суму боргу 3
509,76грн., 2 372,33грн. за період з 03.10.2011р. по
14.11.2013р. на суму боргу 37 291,20грн., 775,78грн.
за період з 22.12.2011р. по 14.11.2013р. на суму
боргу 13 600,32грн. та 942,35грн. за період з
08.07.2011р. по 14.11.2013р. на суму боргу 13
316,16грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Беручи до уваги вищевикладене, а також
період нарахування 3% річних, що
вказаний позивачем в поданому ним
уточненому розрахунку 3% річних,
арифметично вірний розрахунок 3%
річних, нарахованих за період з 08.07.2011р.
по 14.11.2013р. складає 14 808, 77 грн., з яких: 10
491, 57грн. за період з 11.08.2011р. по 14.11.2013р.
на суму боргу 154 350, 02грн., 226, 74 грн. за
період з 21.09.2011р. по 14.11.2013р. на суму
боргу 3 509,76 грн., 2 372,33грн. за період
з 03.10.2011р. по 14.11.2013р. на суму боргу 37 291,20
грн., 775,78 грн. за період з 22.12.2011р. по
14.11.2013р. на суму боргу 13 600,32грн. та
942,35грн. за період з 01.07.2011р. по 14.11.2013р. на
суму боргу 13 316,16 грн. Таким чином,
вимога про стягнення 14 808,77 грн. 3 %
річних підлягає задоволенню повністю.

З урахуванням встановлених обставин
справи, суд дійшов висновку про те, що
позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Тракт" про
стягнення з Приватного підприємства
"Автомагістраль" 208 751,30грн. боргу за
надані на підставі актів
приймання-передачі послуг №202 від
21.07.2011р., №278 від 31.08.2011р., №284 від 12.09.2011р.,
№476 від 01.12.2011р. згідно договору на
надання послуг механізмами №01/07-1 від
01.07.2011р. послуги, 13 316,16грн. боргу за
надані згідно акту приймання-передачі
послуг №186 від 30.06.2011р. послуги та 14 808,77
грн. 3% річних є доведеними та
обґрунтованими, а тому підлягають
задоволенню.

Враховуючи наведене, судова колегія
вважає, що рішення господарського суду
Київської області від 27.01.2014 року у
справі №911/4312/13 прийнято з повним і
достовірним встановленням всіх
фактичних обставин, які мають значення
для вирішення даного спору, а також з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим
апеляційна скарга Приватного
підприємства "Автомагістраль"
задоволенню не підлягає.

У зв'язку з цим, Київський апеляційний
господарський суд не вбачає підстав
для скасування рішення господарського
суду Київської області 27.01.2014 року у
справі №911/4312/13.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду
Київської області від 27.01.2014 року у
справі №911/4312/13 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Автомагістраль" - без
задоволення.

2. Матеріали справи №911/4312/13 повернути
до господарського суду Київської
області.

Головуючий суддя
В.В. Андрієнко

Судді
М.А. Руденко

В.В. Шапран