ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року Справа № 920/1489/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого - суддіДерепи В.І.суддів
:Грека Б.М., - (доповідача у справі), Палія
В.В.розглянувши у відкритому судо-вому
засіданні касаційну скаргуПублічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Сумигаз"

на постановуХарківського апеляційного
господарського суду від 16.12.13

у справі№920/1489/13господарського
судуСумської областіза
позовомДочірньої компанії "Газ
України" національної акціонерної
компанії "Нафтогаз
України"доПублічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Сумигаз"простягнення
сумиза участю представників
від:позивачаПетренко А.С. (дов. від
17.01.14)відповідачаСіденко Л.В. (дов. від
30.12.13)

В С Т А Н О В И В :

Дочірня компанія "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" звернулася до
господарського суду Сумської області з
позовом про стягнення з Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Сумигаз" боргу в сумі 36699,33 грн., пені в
сумі 15526,86 грн., інфляційних втрат в сумі
4790,37 грн. та 3% річних в сумі 5156,11 грн. за
неналежне виконання договору № 06/10-2115.

Рішенням господарського суду Сумської
області від 24.10.13 (суддя

Миропольський С.О.), залишеним без змін
постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 16.12.13 (колегія
суддів у складі: головуючого-судді
Бондаренко В.П., суддів: Ільїн О.В.,
Тихого П.В.), позов задоволено частково,
стягнуто з Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Сумигаз" на користь
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" борг в сумі 36699,33 грн.
за поставлений природний газ за
договором № 06/10-2115 від 20.12.10, 15526,86 грн.
пені, 3 % річних в сумі 4888,52 грн.,
інфляційні збитки в сумі 3742,05 грн., а
також 1684,08 грн. витрат по оплаті
судового збору. В іншій частині
позовних вимог відмовлено

Не погоджуючись із судовими актами в
частині задоволення позову, відповідач
звернувся до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить їх скасувати, провадження
у справі в частині суми основної
заборгованості припинити, у стягненні
пені відмовити. Скарга мотивована тим,
що договором від 18.10.13 припинене
основне зобов'язання, а пеня не може
нараховуватися, оскільки п.9.3 договору
припинив свою дію.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
Вищого господарського суду України
вважає, що скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами та вбачається з
матеріалів справи, 20.12.10 між ДК "Газ
України" НАК "Нафтогаз України" та
Публічним акціонерним товариством по
газопостачанню та газифікації
"Сумигаз" був укладений договір про
закупівлю природного газу за державні
кошти № 06/10-2115. Додатковою угодою № 3
від 12.04.11 до договору поставки
природного газу № 06/10-2115 від 20.12.10
викладено умови договору

№ 06/10-2115 від 20.12.10 в новій редакції.

Позивач свої зобов'язання за договором
виконав та передав відповідачу в січні
2011р. - вересні 2011р. природний газ на
загальну суму 345003,47 грн. Відповідач
оплатив поставлений природний газ з
порушенням встановлених у договорі
строків, і тому, сума основного боргу
відповідача перед позивачем станом на
момент звернення з позовом до суду
склала 36699,33 грн. дана сума разом з
нарахованим на неї санкціями була
стягнута судами з відповідача на
користь позивача. При цьому при
стягненні пені був застосований строк
позовної давності для стягнення пені у
3 роки, передбачений п.9.3 договору від
20.12.10.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає висновки судів в
частині задоволення позову
передчасними, оскільки вони зроблені
без аналізу договору №14/13-110 від 18.10.13
про припинення зобов'язання (а.с.120), на
який посилався відповідач (а.с. 117) та
обґрунтовував неможливість подання
його до суду першої інстанції, хоча на
момент винесення рішення у справі
даний договір існував. За таких
обставин висновки судів про стягнення
суми основного боргу є передчасними.

Щодо стягнення пені, то судами для її
стягнення застосована позовна
давність у 3 роки, як це було
передбачено п.9.3 договору від 20.12.10,
безвідносно до моменту нарахування.
Втім, такий висновок не є законним,
оскільки Додатковою угодою № 3 від 12.04.11
викладено умови договору № 06/10-2115 від
20.12.10 в новій редакції. А відтак, з 12.04.11
п.9.3 не діяв, та не повинен був
застосовуватися до неустойки,
нарахованої після припинення його дії.

Зазначеного судами не враховано,
всупереч ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України не дано
належної правової оцінки доказам у
справі, що призвело до ухвалення
незаконних судових актів.

За таких обставин Вищий господарський
суд позбавлений можливості ухвалити
рішення по суті спору, так як не всі
обставини справи є з'ясованими, а
відтак, спір стосується не
правозастосування, а встановлення
обставин справи, що не відноситься до
компетенції Вищого господарського
суду України. Тому ухвалені у справі
судові акти підлягають скасуванню, а
справа - направленню на новий розгляд
до місцевого господарського суду.

При новому розгляді, суду слід
з'ясувати наведені в цій постанові
обставини справи, дослідити наявні у
справі докази, дати їм, та доводам
сторін належну правову оцінку та
ухвалити законне та обґрунтоване
рішення. Під час нового розгляду справи
суду слід врахувати, що рішення є
законним тоді, коли суд, виконавши всі
вимоги процесуального закону і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив спір у відповідності з нормами
матеріального права, а обґрунтованим
визнається рішення, в якому повно
відображені обставини, що мають
значення для даної справи, висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, підтвердженими в судовому
засіданні.

В частині відмови в позові судові акти
сторонами не оскаржуються, а тому не
перевіряються судом касаційної
інстанції та підлягають залишенню без
змін.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України Вищий
господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Сумигаз" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Сумської
області від 24.10.13 та постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 16.12.13 у справі
№920/1489/13 в частині задоволення позову
скасувати.

Справу в цій частині направити на новий
розгляд до господарського суду
Сумської області.

В решті постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
16.12.13 у справі №920/1489/13 залишити без
змін.

Головуючий - суддя В. І.
Дерепа

Судді Б. М. Грек

В. В. Палій