ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року Справа № 5024/1933/2011
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Самусенко С.С. (доповідач) -
головуючого, Дунаєвської Н.Г.,
Кочерової Н.О.,

озглянувши касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4на рішення та
постанову господарського суду
Херсонської області від 12 грудня 2011
року Одеського апеляційного
господарського суду від 14 лютого 2012
року у справі№ 5024/1933/2011господарського
судуХерсонської області за
позовомПрокурора Дніпровського району
м. Херсона в інтересах держави в особі
Фонду державного майна Українидо1.
Приватного Херсонського обласного
акціонерного товариства по туризму та
екскурсіях "Херсонтурист", 2.
Виконавчого комітету Херсонської
міської ради, 3. Приватної
виробничо-комерційної фірми
"Юг-Атлант", 4. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Днепр-Енерго ЛТД"про
визнання недійсними договорів
купівлі-продажу та рішення за участю
представників: від позивача:
Лірніченко О.А., від відповідача-1: Мотін
Ф.О., від прокуратури: Гудименко Ю.В.

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2011 року прокурор
Дніпровського району м. Херсона
звернувся до господарського суду в
інтересах держави в особі Фонду
державного майна України про визнання
недійсним рішення виконавчого
комітету Херсонської міської ради,
договорів купівлі-продажу нерухомості
туркомплексу "Лілея".

В обґрунтування позовних вимог
прокурор посилався на те, що спірними
договорами та рішенням виконавчого
комітету, яке стало підставою для
реєстрації права власності на це майно,
порушено права власності держави.

Рішенням господарського суду
Херсонської області від 12.12.2011 (суддя
Людоговська В.В.), залишеним без змін
постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 14.02.2012 (судді:
Величко Т.А. - головуючий, Бойко Л.І.,
Таран С.В.), позов до відповідача-2
задоволено, визнано недійсним рішення
виконавчого комітету Херсонської
міської Ради; в задоволенні позовних
вимог, заявлених до відповідачів-1, -3, -4
про визнання недійсними угод
купівлі-продажу відмовлено.

Судові рішення мотивовано, зокрема,
тим, що майно туркомплексу "Лілея" є
державною власністю, право
розпорядження цим майном має ФДМ
України, а тому здійснення будь-яких
дій щодо зміни власника цього майна
поза його волею є неправомірним.

Прийняття спірного рішення
виконавчого комітету сприяло
незаконному вибуттю майна із державної
власності.

При цьому, права особи, яка вважає себе
власником майна, не підлягають захисту
шляхом задоволення позовних вимог про
визнання недійсними правочинів,
стороною яких така особа не є і захист
прав позивача в цій частині можливий
шляхом пред'явлення віндикаційного
позову при наявності підстав,
встановлених ст.388 ЦК України.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4
звернулася до Вищого господарського
суду України із касаційною скаргою, в
якій, посилаючись на порушення
господарськими судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати судові рішення в частині
задоволення позову, передати справу в
цій частині на новий розгляд, в іншій
частині рішення та постанову залишити
без змін.

Розпорядженням керівника апарату
Вищого господарського суду України від
21.04.2014 у зв'язку з відпусткою судді
Данилової М.В. призначено проведення
повторного автоматичного розподілу
справи №5024/1933/2011, за результатами якого
доповідачем у справі визначено суддю
Самусенко С.С.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 28.01.2014 касаційну скаргу у
справі №5024/1933/2011 прийнято до
провадження.

Розпорядженням секретаря першої
судової палати від 10.02.2014 у справі
№5024/1933/2011 у зв'язку з перебуванням
судді Кочерової Н.О. на лікарняному
сформовано колегію суддів у наступному
складі: головуючий суддя - Плюшко І.А.,
судді Картере В.І., Самусенко С.С.
(доповідач).

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 11.02.2014 у справі №5024/1933/2011
розгляд касаційної скарги відкладено.

Розпорядженням секретаря першої
судової палати від 24.02.2014 у справі
№5024/1933/2011 у зв'язку з перебуванням
судді Плюшка І.А. у відпустці та виходом
з лікарняного судді Кочерової Н.О.
сформовано колегію суддів у наступному
складі: головуючий суддя - Самусенко
С.С. (доповідач), судді Дунаєвська Н.Г.,
Кочерова Н.О.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 25.02.2014 у справі №5024/1933/2011
розгляд касаційної скарги відкладено.

Відповідно до вимог статті 1117
Господарського процесуального кодексу
України переглядаючи у касаційному
порядку судові рішення, касаційна
інстанція на підставі встановлених
фактичних обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права.

З дотриманням передбачених
законодавством меж перегляду справи в
касаційній інстанції, заслухавши
суддю-доповідача, представників
позивача, відповідача-1 та прокуратури,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши правильність
застосування норм матеріального та
процесуального права господарськими
судами попередніх інстанцій, колегія
суддів Вищого господарського суду
України дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

За встановленими судами попередніх
інстанцій обставинами власником
спірного майна є держава Україна в
особі ФДМ України.

Суди визначилися, що прийняття
незаконного рішення виконавчого
комітету сприяло вибуттю майна із
державної власності.

Судами з'ясовано, що в матеріалах
справи відсутні передбачені
законодавством документи, що
підтверджують правомірне набуття і
оформлення за правопопередниками
відповідача-1 права власності на майно
туркомплексу "Лілея".

Укладення в подальшому угод
купівлі-продажу майна туркомплексу
"Лілея" здійснено з порушенням
законодавства.

Господарські суди взяли до уваги, що
права особи, яка вважає себе власником,
не підлягають в даному випадку захисту
шляхом задоволення позову про визнання
недійсною угоди, стороною в який така
особа не є, тобто із застосуванням
правового механізму, передбаченого
статтями 215, 216 ЦК України, незалежно від
того, чи - відповідає спірна угода
закону. Захист прав такої особи
можливий шляхом пред'явлення
віндикаційного позову, якщо є підстави,
встановлені ст.388 ЦК України (див.
постанову ВСУ 26/133 від 04.12.2012, №
22-3-30/336-07-9260 від 30.06.2009).

Попередні судові інстанції встановили
відсутність порушення строку позовної
давності.

За частиною другою статті 1117
Господарського процесуального кодексу
касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Колегія суддів касаційної інстанції за
наслідками касаційного перегляду
справи при розгляді доводів скаржника
ФОП ОСОБА_4, яка не є стороною у даній
справі, не знайшла їх підтвердження.

Не вбачається порушення прав ФОП
ОСОБА_4 у даній справі прийнятими
судами рішеннями.

Відповідно до ст.1119 ГПК України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право,
зокрема, залишити рішення першої
інстанції або постанову апеляційної
інстанції без змін, а скаргу без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 14.02.2012 у справі
№5024/1933/2011 залишити без змін.

Головуючий суддя
С. Самусенко

Судді:
Н. Дунаєвська

Н. Кочерова