ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 березня 2014 року Справа № 5015/2137/12

Вищий господарський суд України в
складі колегії

суддів:Грейц К.В., Бакуліної С.В., Глос
О.І.,розглянувши матеріали касаційної
скаргиЛьвівської міської радина
постановувід 13.08.2013Львівського
апеляційного господарського судуу
справі господарського суду Львівської
області № 5015/2137/12за позовомФізичної
особи-підприємця ОСОБА_4доТовариства з
обмеженою відповідальністю
"Айпіє-Л"третя особа без самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивачаЛьвівська міська рада
провизнання недійсними договорів
оренди,В С Т А Н О В И В :

Касаційна скарга Львівської міської
ради від 30.01.2014 за № 1104-вих.66 не
відповідає вимогам розділу ХП1
Господарського процесуального кодексу
України з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до
касаційної скарги додаються, зокрема,
докази сплати судового збору у
встановлених порядку і розмірі.

Ставка судового збору, який підлягає
сплаті за подання касаційної скарги,
встановлена підпунктом 5 пункту 2
частини 2 статті 4 Закону України "Про
судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI і
становить 70 відсотків ставки, що
підлягає сплаті при поданні позовної
заяви, а у разі подання позовної заяви
майнового характеру - 50 відсотків
ставки, обчисленої виходячи з
оспорюваної суми.

Ставка судового збору, що підлягає
сплаті при поданні позовної заяви
майнового характеру, становить 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат, а із позовної заяви
немайнового характеру - 1 розмір
мінімальної заробітної плати. При
цьому, за приписами cт. 8 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2014 рік"
мінімальна зарплата установлюється у
місячному розмірі і з 01.01.2014 становить
1218 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
судовими актами, які оскаржуються
заявником в повному обсязі, у
задоволенні позову про визнання
недійсними шести договорів оренди
відмовлено повністю, отже, ставка
судового збору, яка підлягає сплаті за
подання касаційної скарги повинна
складати 5115,60 грн. (852,60х6).

Разом з тим, скаржником до касаційної
скарги додано платіжне доручення № 877
від 11.09.2013 про сплату судового збору в
сумі 802,90 грн., тобто, недоплата складає
4312,70 грн.

При цьому, додане до цієї касаційної
скарги платіжне доручення № 12 від
27.01.2014 на суму 3211,60 грн. не може
вважатись доказом сплати судового
збору по даній справі, адже, як
вбачається з цього платіжного
доручення, судовий збір перераховано
на реквізити Вищого спеціалізованого
суду з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 1113
Господарського процесуального кодексу
України касаційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
судом, якщо не додано документів, що
підтверджують сплату судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що скаржник звертається з
касаційною скаргою у даній справі вже
вчетверте, втім, кожного разу порушує
вимоги процесуального закону щодо
сплати судового збору у встановлених
порядку і розмірі, про що скаржникові
неодноразово вказано в ухвалах Вищого
господарського суду України від 08.10.2013,
від 18.12.2013 та від 18.12.2013.

Оскільки вчетверте подана касаційна
скарга від 30.01.2014 за № 1104-вих.66 на
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 13.08.2013 не
приймається до касаційного
провадження, клопотання скаржника про
відновлення пропущеного ним
процесуального строку, встановленого
ст. 110 ГПК України, не розглядається.

Керуючись ст. ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Львівської міської
ради від 30.01.2014 за № 1104-вих.66 на
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 13.08.2013 у справі
№5015/2137/12 господарського суду
Львівської області повернути
скаржнику, а справу - до господарського
суду Львівської області.

Судді

К.В.
Грейц

С.В.
Бакуліна

О.І. Глос