КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2014 р. Справа№ 910/7127/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кондес Л.О.

суддів: Ропій Л.М.

Рябухи В.І.

За участю представників:

позивача: не з'явився;

відповідача: Сидоренко О.Л.- пред. за
дов. № 14-03/14 від 14.03.2014р.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ремондіс Україна"

на ухвалу Господарського суду міста
Києва від 03.02.2014 р.

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ремондіс Україна"

про визнання наказу таким, що не
підлягає виконанню

у справі № 910/7127/13 (суддя - Капцова Т.П.)

за позовом Комунального підприємства
"Одескомунтранс"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ремондіс Україна"

про стягнення 614 074,61 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.02.2014 у справі №910/7127/13
відмовлено в задоволенні заяви
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ремондіс Україна"
про визнання наказу таким, що не
підлягає виконанню.

Не погодившись з винесеною ухвалою,
відповідач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, просить ухвалу
Господарського суду міста Києва від
03.02.2014 скасувати, задовольнити заяву
ТОВ "Ремондіс Україна" та визнати таким,
що не підлягає виконанню, Наказ №910/7127/13
від 29.08.2013, виданий на виконання рішення
Господарського суду міста Києва у
даній справі, у зв'язку з порушенням та
неправильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим,
що позивач не заперечував щодо
зарахування зустрічних однорідних
вимог, крім того, 15.01.2014 між боржником
(відповідачем) та стягувачем
(позивачем) укладено Угоду, на підставі
якої ТОВ "Ремондіс Україна"
відмовляється від стягнення
заборгованості у розмірі 614 074,61 грн. в
межах виконавчого провадження, яке
перебуває у Відділі примусового
виконання рішення управління ДВС ГУЮ в
Одеській області, в свою чергу, КП
"Одескомунтранс" приймає здійснене
зарахування у розмірі 614 074,61 грн.,
викладене в заяві при припинення
зобов'язання зарахуванням від 07.11.2013.
Боржник стверджує, що Угода від 15.01.2014
подавалась до суду першої інстанції в
судовому засіданні 03.02.2014 р., проте, суд
безпідставно не залучив копію вказаної
Угоди до матеріалів справи.

Відзиву на апеляційну скаргу позивач
не надав.

Ухвалою від 06.03.2014 прийнято апеляційну
скаргу до провадження та призначено
справу до розгляду на 19.03.2014.

В судове засідання 19.03.2014 представник
відповідача з'явився, представник
позивача не з'явився.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи з
урахуванням правил ст.ст.99,101 ГПК
України, відповідно до яких
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги,
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі,
колегія суддів встановила наступне:

Комунальне підприємство
"Одескомунтранс" звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ремондіс Україна"
про стягнення 614 074,61 грн. -
заборгованості.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 20.06.2013р. у справі №910/7127/13
позовні вимоги Комунального
підприємства "Одескомунтранс"
задоволено повністю: стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ремондіс Україна" на
користь Комунального підприємства
"Одескомунтранс" 614 074, 61 грн. -
заборгованості. Зазначене рішення
залишено без змін Постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 21.08.2013р. та
Постановою Вищого господарського суду
України від 16.10.2013 р.

29.08.2013р. Господарським судом міста
Києва у справі №910/7127/13 видано наказ
№910/7127/13 від 29.08.2013р., на підставі якого
25.10.2013р. державним виконавцем ВДВС
Голосіївського РУЮ у м. Києві винесено
Постанову про відкриття виконавчого
провадження від 25.10.2013р.

Одночасно з цим, рішенням
Господарського суду Одеської області
від 24.01.2012р. у справі №35-26-24-25/17-183-2011,
залишеним без змін Постановою Вищого
Господарського суду України від 22.01.13р.
у справі №35-26-24-25/17-183-2011, позовні вимоги
ТОВ "Ремондіс Україна" до КП
"Одескомунтранс" задоволено повністю
та стягнуто з КП "Одескомунтранс" на
користь ТОВ "Ремондіс Україна" 2732432,89
грн. - основного боргу, 27303,02 грн. - 3%
річних, 87955,40 грн. - інфляційних втрат,
25500, 00 грн. - витрат по сплаті державного
мита та 236,00 грн. - витрат на
інформаційно - технічне забезпечення
судового процесу.

07.11.2013р. Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ремондіс Україна"
було направлено Комунальному
підприємству "Одескомунтранс" заяву
(вих. №653-13 від 07.11.2013р.) в порядку ст. 601
ЦК України про припинення зобов'язання
зарахуванням зустрічних однорідних
вимог в процесі виконавчого
провадження вищезазначених судових
рішень, а 16.12.2013р. боржник звернувся до
Господарського суду міста Києва із
заявою в порядку ст. 117 ГПК України (вх.
№06-37/59672/13) про визнання наказу таким, що
не підлягає виконанню повністю.

Зазначена заява боржника мотивована
тим, що згідно з вимогами ст. 601 ЦК
України зобов'язання ТОВ "Ремондіс
Україна" перед КП "Одескомунтранс" на
загальну суму 614074,61 грн. за рішенням
Господарського суду міста Києва від
20.06.2013р. по справі № 910/7127/13 були
виконані шляхом зарахування по вимогам
ТОВ "Ремондіс Україна" до КП
"Одескомунтранс", що виникли на
підставі рішення Господарського суду
Одеської області від 24.01.2012р. у справі
№35-26-24-25/17-183-2011, яке набрало законної
сили та згідно з яким з КП
"Одескомунтранс" на користь ТОВ
"Ремондіс Україна" стягнуто 2 732 432,89 грн.
- основного боргу, 27 303,02 грн. - 3% річних, 87
955,40 грн. - інфляційних втрат, 25 500,00 грн. -
витрат по сплаті державного мита та 236,00
грн. - витрат на інформаційно - технічне
забезпечення судового процесу.

Оскаржувана ухвала суду обґрунтована
тим, що наведені боржником (заявником)
обставини не є підставами, з якими
процесуальний закон пов'язує визнання
наказу суду таким, що не підлягає
виконанню.

Колегія суддів повністю погоджується
правовою позицією суду першої
інстанції на підставі наступного:

Відповідно до норм, викладених в ч. 4 ст.
203 ГК України та ч. 1 ст. 601 ЦК України,
зобов'язання припиняється
зарахуванням зустрічних однорідних
вимог, строк виконання яких настав, а
також вимог, строк виконання яких не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги. Зарахування
зустрічних однорідних вимог може
здійснюватися за заявою однієї із
сторін.

Отже, зарахування можливе за наявності
умов зустрічності та однорідності
вимог, настання строків виконання
зобов'язання, а також відсутності спору
відносно характеру зобов'язання, його
змісту, умов виконання і являє собою
односторонній правочин та має своїм
наслідком припинення зобов'язань.

Однак, такий спір щодо стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ремондіс Україна"
заборгованості по оплаті за договором
про надання послуг із складування та
захоронення твердих побутових
відходів, укладеним у спрощений спосіб
шляхом підписання актів, вже вирішений
судом і на користь позивача прийнято
рішення, тому задля захисту своїх прав,
які вже захищені судом при вирішенні
зазначеного спору, на позивача у
справі №910/7127/13 додатково покладається
обов'язок оскаржувати односторонній
правочин боржника, який помилково
вважає, що вчинення такого правочину
стало підставою для визнання наказу
таким, що не підлягає виконанню.

Статтею 124 Конституції України
встановлено, що судові рішення є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Згідно зі ст. 115 ГПК України рішення,
ухвали, постанови господарського суду,
що набрали законної сили, є
обов'язковими на всій території
України і виконуються у порядку,
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження".

Частиною 1 статті 116 ГПК України
передбачено, що виконання рішення
господарського суду здійснюється на
підставі виданого ним наказу, який є
виконавчим документом.

Виконання рішення, ухвали, постанови
господарського суду є невід'ємною
частиною судового процесу. Право на
стягнення заборгованості на користь
позивача підтверджене рішенням і
наказом господарського суду, має бути
реалізоване в процесуальних формах,
встановлених законодавством про
виконавче провадження. Таким чином,
виконання наказу суду на цій стадії
може відбуватися не інакше як на
підставах та у порядку, визначеному
Господарським процесуальним кодексом
України та Законом України "Про
виконавче провадження".

Частиною 2 ст. 117 ГПК України
передбачено право господарського суду,
який видав наказ, за заявою стягувача
або боржника визнати наказ таким, що не
підлягає виконанню.

Частина 4 ст. 117 ГПК України містить
підстави визнання наказу таким, що не
підлягає виконанню повністю або
частково за заявами стягувачів або
боржників, поданими в порядку
зазначеної статті, і такими підставами
є: якщо його видано помилково; якщо
обов'язок боржника відсутній повністю
чи частково, у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин.

Під час виконавчого провадження за
наказом господарського суду між
колишніми учасниками спору відсутня
диспозитивність (вільне волевиявлення)
щодо спірних відносин, і, відповідно,
відсутні цивільні (зокрема, договірні)
відносини в розумінні частини першої
статті 1 ЦК України, але з'являється
примус до виконання судового рішення
(див. Постанову Вищого господарського
суду України від 09.03.2010 у справі
№46/155-22/474).

Отже, вчинення правочину про
зарахування зустрічних однорідних
вимог відбулося вже після видачі судом
наказу на виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
29.08.2013 у справі № 910/7127/13, на стадії його
виконання, коли державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у місті Києві відповідно до
постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП № 40379043 від 25.10.2013р. було
відкрито виконавче провадження з
виконання наказу Господарського суду
міста Києва № 910/7127/13 від 29.08.2013р.

Виконавчий документ - наказ
господарського суду по справ №910/7127/13
від 29.08.2013 передбачає стягнення
грошових коштів, як спосіб виконання
рішення суду.

Проте, обставини, наведені
відповідачем, не підтверджують
відсутності обов'язку боржника щодо
виконання рішення суду, яке є чинним та
набрало законної сили, не
підтверджують наявність підстав, які
свідчать про припинення обов'язку
боржника виконувати вказане рішення у
спосіб встановлений судом.

Щодо Угоди від 15.01.2014, укладеної між
позивачем та відповідачем, то варто
зауважити наступне:

Угода про зарахування зустрічних
однорідних вимог, вчинена на стадії
виконання судового рішення, може бути
підставою для укладення стягувачем і
боржником мирової угоди про закінчення
виконавчого провадження, яка, у разі
затвердження її судом, є підставою для
закінчення виконавчого провадження.

Зазначена позиція викладена, зокрема, у
Постановах Вищого господарського суду
України від 25.12.2013р. у справі
№38/211-10/5023/1663/12, від 21.02.2012 у справі
№5023/6061/11, від 25.12.2012 у справі №22/656 та від
30.06.2011 у справі №3/126.

До того ж, колегія суддів вважає, що
Угода від 15.01.2014, на яку посилається
боржник, в судовому засіданні 03.02.2014
відповідачем не подавався, оскільки,
даний факт не відображений в протоколі
судового засідання від 03.02.2014 (т. 2; а.с.
167).

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що відсутні підстави,
передбачені нормами ГПК України,
визнання таким, що не підлягає
виконанню Наказу №910/7127/13 від 29.08.2013, у
зв'язку з чим Заяву боржника судом
першої інстанції правомірно не
задоволено. Апеляційна скарга
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ремондіс Україна" є
необґрунтованою та безпідставною, а
тому не підлягає задоволенню. Ухвала
Господарського суду міста Києва від
03.02.2014 у справі №910/7127/13, як така, що
відповідає нормам чинного
законодавства, підлягає залишенню без
змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ремондіс
Україна" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста
Києва від 03.02.2014 у справі №910/7127/13
залишити без змін

3. Матеріали справи №910/7127/13 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
Л.О. Кондес

Судді
Л.М. Ропій

В.І. Рябуха