ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2014 р. Справа № 926/76/14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Барлінек Інвест", м.
Вінниця

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Чернівці

про стягнення коштів у сумі 7581,00 грн.

Суддя Т.І. Ковальчук

Представники:

Позивача - не з'явився

Відповідача - ОСОБА_2, дов. від 15.11.2007 р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом до
відповідача про стягнення коштів у
сумі 7581,00 грн. унаслідок неналежного
виконання останнім зобов'язань за
договором транспортно-експедиційного
обслуговування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
порушення умов договору № ТР3 від 20.01.2011
р. на транспортно-експедиційне
обслуговування відповідач не виконав
попередньо оплачені позивачем послуги
в сумі 7581,00 грн. з організації
перевезення вантажу по маршруту м.
Вінниця-м. Порубне згідно
рахунку-фактури № 11 від 09.02.2011 р., тому
повинен повернути отримані кошти на
підставі ст. 530 ЦК України.

Провадження у справі порушено ухвалою
від 20.01.2014 р., справу до розгляду в
судовому засіданні призначено на 06.02.2014
р., позивача зобов'язано надати
додаткові докази, відповідача
зобов'язано надати відзив на позов та
докази в його обгрунтування, копію
довідки про включення до ЄДРПОУ.

У подальшому розгляд справи
відкладався ухвалами від 06.02.2014 р. на
25.02.2014 р. та від 25.02.2014 р. - на 13.03.2014 р. у
зв'язку з неявками представників
сторін, неповідомленням відповідача
про місце, дату і час розгляду справи та
з обгляду на необхідність надання
позивачем додаткових пояснень у справі
та з'ясування обставин справи в їх
сукупності.

Після відкладення розгляду справи
ухвалою від 25.02.2014 р. до суду надійшов
відзив на позовну заяву, в якому
відповідач ФОП ОСОБА_1 проти позову
заперечила, зазначивши, що зобов'язання
з організації перевезення по маршруту
Вінниця-Порубне-Онешти згідно з
рахунком-фактурою № 11 від 09.02.2011 р. нею
виконано, що підтверджується актом
виконаних робіт та міжнародною
автомобільною накладною, тому вимоги
про повернення сплачених позивачем
коштів є безпідставними.

Ухвалою від 13.03.2014 р. за клопотанням
представника відповідача та в зв'язку з
неявкою представника позивача і
поданням додаткових документів у
справі строк вирішення спору
продовжено на 15 днів, розгляд справи в
судовому засіданні відкладено на 27.03.2014
р.

У судове засідання 27.03.2014 р. представник
позивача не з'явився, причини неявки
суду не відомі, однак це не перешкоджає
розгляду справи, оскільки всіх
викликаних до суду осіб належним чином
повідомлено про місце, дату і час
розгляду справи.

Представник відповідача в судовому
засіданні 27.03.2014 р. проти позову
заперечував, пояснив, що замовлення з
перевезення відповідачем виконано
належним чином, про що вкладено
відповідний акт, оплачено позивачем і
підстав для повернення сплачених
коштів немає.

Заслухавши пояснення представника
відповідача в судовому засіданні 27.03.2014
р., приймаючи до уваги пояснення
представника позивача в попередніх
судових засіданнях, розглянувши
матеріали справи, встановивши фактичні
обставини справи, дослідивши та
оцінивши надані докази в сукупності,
проаналізувавши законодавство, що
регулює спірні правовідносини між
сторонами, суд встановив наступне.

20 січня 2011 року між сторонами спору
було укладено договір на
транспортно-експедиційне
обслуговування № ТР3, на умовах якого
ФОП ОСОБА_1 (за текстом договору
Експедитор) зобов'язалася на
замовлення ТОВ "Барлінек Інвест" (за
текстом договору Замовник) надати
послуги з організації і виконання
перевезень автомобільним транспортом
у міських, міжміських і міжнародних
сполученнях (а.с. 6-8).

Відповідно до вказаного договору:

- Замовник зобов'язався своєчасно
оплачувати послуги Експедитора (п. 2.1.10
договору),

- ціни на послуги вказуються в
рахунках-фактурах Експедитора (п. 3.1),

- розрахунки за договором здійснюються
протягом 10 банківських днів після
отримання рахунку-фактури Експедитора
та підписання між сторонами Акту
прийомки-передачі наданих послуг (п. 4.1),

- за фактом виконання перевезення
сторони складають та підписують Акт
виконаних робіт (п. 8.2),

- строк договору встановлено до 31
березня 2012 р. (п. 8.3).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
послався на те, що платіжним дорученням
№ 4039 від 09.03.2011 р. він оплатив
відповідачеві вартість транспортних
послуг у розмірі 7581,00 грн. по маршруту
Вінниця-Порубне-Онешти відповідно до
виставленої ФОП ОСОБА_1 рахунку-фактури
№ 11 від 09 лютого 2011 р., однак зазначені
послуги відповідачем не надані (а.с. 9-10).

Проте, у ході розгляду справи
відповідачем надано оригінал
міжнародної товарно-транспортної
накладної (CMR) А № 00034, з якої вбачається
здійснення 06.02.2011 р. перевезення
вантажу - дошка дуб мокра першого сорту,
автотранспортом відповідача за
маршрутом, зазначеним у
рахунку-фактурі № 11 від 09 лютого 2011 р.,
одержання вантажу в м. Онешти (Румунія)
засвідчено печаткою і підписом
отримувача (а.с. 45). Більше того, 09 лютого
2011 року ТОВ "Барлінек Інвест" і ФОП
ОСОБА_1 склали, підписали та засвідчили
печатками Акт здачі-прийомки виконаних
робіт (послуг), який засвідчує надання
відповідачем послуг згідно
рахунку-фактури від № 11 від 09 лютого 2011
р. (а.с. 46). При цьому в згаданому акті
зазначено, що сторони не мають ніяких
претензій одна до одної.

Згідно зі статтею 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Ст. 193 Господарського кодексу України
також передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно зі ст. 908 Цивільного кодексу
України перевезення вантажу,
пасажирів, багажу, пошти здійснюється
за договором перевезення. За договором
перевезення вантажу одна сторона
(перевізник) зобов'язується доставити
довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту
призначення та видати його особі, яка
має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату (ст. 909 ЦК
України).

Відповідно до ст. 916 ЦК за перевезення
вантажу, пасажирів, багажу, пошти
стягується провізна плата у розмірі, що
визначається за домовленістю сторін,
якщо інше не встановлено законом або
іншими нормативно-правовими актами.
Якщо розмір провізної плати не
визначений, стягується розумна плата.

За договором транспортного
експедирування одна сторона
(експедитор) зобов'язується за плату і
за рахунок другої сторони (клієнта)
виконати або організувати виконання
визначених договором послуг,
пов'язаних з перевезенням вантажу
(Глава 65 Цивільного кодексу України, ст.
929). Договором транспортного
експедирування може бути встановлено
обов'язок експедитора організувати
перевезення вантажу транспортом і за
маршрутом, вибраним експедитором або
клієнтом, зобов'язання експедитора
укласти від свого імені або від імені
клієнта договір перевезення вантажу,
забезпечити відправку і одержання
вантажу, а також інші зобов'язання,
пов'язані з перевезенням.

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідач належними та допустимими
доказами - міжнародною
товарно-транспортною накладною СМR А №
00034 і Актом здачі-прийомки виконаних
робіт (послуг) від 09.02.2011 р. спростував
позовні вимоги, довівши належне
виконання ним замовлення позивача з
організації перевезення вантажу
згідно з рахунком-фактурою № 11 від
09.02.2011 р. та правомірне одержання коштів
у сумі 7581,00 грн. за надані послуги, тому
в задоволенні позову належить
відмовити за безпідставністю, судові
витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1, 12, 82, 84 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні 27.03.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення. Повний текст
підписано 27 березня 2014 року.

Суддя
Т.І.Ковальчук