ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2014 р.Справа № 922/286/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання
Ліпчанської В.В.

розглянувши справу

за позовом Прокурора Жовтневого
району м. Харкова в інтересах держави в
особі Харківської міської ради, м.
Харків 3-я особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Західна ОДПІ ГУ
Міндоходів України у Харківській
області, м. Харків до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Емріс і К",
м. Харків про розірвання договору та
стягнення 7 283,89 грн. за участю
представників сторін:

прокурора - Овчарової А.О. посвідчення
№013755 від 06.12.12 р.;

позивача - не з'явився;

третьої особи - Малімон Є.В. довіреність
№936/9/20-33-10-10 від 07.03.14 р.;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Жовтневого району м. Харкова
звернувся до суду в інтересах держави в
особі Харківської міської ради та
просить суд розірвати договір оренди
від 25.03.2005 за № 7916/05, укладений між ТОВ
"Емріс і К" і Харківською міською радою.
Стягнути з ТОВ "Емріс і К" на користь
держави в особі Харківської міської
ради борг з орендної плати за землю у
розмірі 7283,89 грн.

Відповідно до розпорядження керівника
апарату господарського суду
Харківської області від 05.03.14 р. щодо
призначення повторного автоматичного
розподілу справи та витягу з
автоматизованої системи
документообігу господарського суду
Харківської області у зв'язку із
хворобою судді Жельне С.Ч. справі
№922/286/14 призначено для розгляду судді
Светлічному Ю.В.

Присутній представник прокуратури у
судовому засіданні підтримала
заявлені позовні вимоги та просила
позов задовольнити.

Присутній представник третьої особи у
судовому засіданні позовні вимоги
прокуратури підтримувала та просила
позов задовольнити.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився. Надав через
канцелярію господарського суду
Харківської області 13 березня 2014 року
відзив за вх.№8441, в якому позивач
повідомив суд проте, що позовну заяву
підтримує та просить позов
задовольнити, який судом долучено до
матеріалів справи.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився. До
господарського суду Харківської
області 14 березня 2014 року повернулась
ухвала від 03 лютого 2014 року про
порушення провадження у справі, яка
була направлена на адресу відповідача:
м. Харків, вул. Текстильна, 24, з
відміткою пошти: зі спливом терміну
зберігання.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК України.

У разі присутності сторони або іншого
учасника судового процесу в судовому
засіданні протокол судового засідання,
в якому відображені відомості про явку
сторін (пункт 4 частини другої статті 811
ГПК України), є належним підтвердженням
повідомлення такої сторони (іншого
учасника судового процесу) про час і
місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищенаведене та те, що
відповідач був повідомлений належним
чином, про дату та час розгляду справи,
справа розглядається на підставі ст.75
ГПК України за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представника
прокуратури та третьої особи
господарським судом встановлено
наступне.

Рішенням Харківської міської ради від
06.10.2004 р. № 153/04 ТОВ "Емріс і К" надано в
оренду земельну ділянку площею 0,7126 га
по вул. Текстильна, 24 строком до 01.10.2029 р.
для експлуатації та обслуговування
нежитлової будівлі (виробництво
безалкогольних напоїв).

На підставі вказаного рішення між
Харківською міською радою та ТОВ "Емріс
і К" укладено договір оренди земельної
ділянки від 02.03.2005р. №7916/05.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу
України визначає договір як
домовленість двох або більше сторін, що
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу
України встановлено, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно ст. 759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Відповідно до умов договору, орендарем
щомісячно повинна вноситися орендна
плата за земельну ділянку у грошовій
формі на рахунок відділу державного
казначейства у м. Харкові Розмір
орендної плати в місяць за земельну
ділянку встановлений пунктом 9
Договору.

Відповідачем в порушення умов вказаних
договорів орендна плата за
користування земельною ділянкою
вноситься несвоєчасно та не в повному
обсязі.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про
оренду землі" визначено, що
орендодавець має право вимагати від
орендаря своєчасної сплати орендної
плати.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про
місцеве самоврядування" сільські,
селищні, міські ради є органами
місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, зазначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

Таким чином, Харківська міська рада є
органом, який уповноважений
територіальною громадою на здійснення
функцій щодо надання земельних ділянок
певної категорії в оренду та отримання
плати за це.

Крім того, відповідно до п. 14.1.147 ст. 9
Податкового кодексу України, плата за
землю - загальнодержавний податок, який
справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме згідно довідки Західної
Об'єднаної Державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів України у
Харківській області №562/9/20-33-15-04-17 від
12.02.14 р. (аркуш справи №59), відповідач у
період з 30.05.13 р. по 12.02.14 р. не сплачував
орендні платежі, у зв'язку із чим
виникла заборгованість.

Відповідно ст. 21 Закону України "Про
оренду землі", орендна плата за землю -
це платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення
орендної плати за землю встановлюються
за згодою сторін у договорі оренди.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу
України та ст. 526 Цивільного кодексу
України, яка містить аналогічні
положення, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
відлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, в порушення умов договору
відповідач вносив орендну плату
несвоєчасно та не в повному обсязі, в
зв'язку з чим виникла заборгованість по
орендній платі за землю, та як
встановлено судом заборгованість
відповідача перед позивачем складає 7
283,89 грн.

Як вбачається з матеріалів справи сума
заборгованості відповідачем не
сплачена. За таких обставин, враховуючи
доведеність факту порушення
відповідачем діючого законодавства,
суд вважає позовну вимогу в частині
стягнення з відповідача суми основної
заборгованості у розмірі 7 283,89 грн.
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу
України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

На підставі ст.638 Цивільного кодексу
України, істотними умовами договору є
умови про предмет договору, умови, що
визначені законом як істотні або є
необхідними для договорів даного виду,
а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Статтею 651 Цивільного кодексу України
передбачено, що зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом. Договір може
бути змінено або розірвано за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої ним
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст.15 Закону України "Про
оренду землі", істотною умовою договору
оренди землі, зокрема, є умова і строки
передачі земельної ділянки орендарю.

Стаття 32 Закону України "Про оренду
землі" передбачає, що в разі
невиконання сторонами обов'язків,
передбачених ст.ст. 24, 25 цього Закону та
умовами договору, на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням
суду.

Відповідно до п. 38 вказаного договору,
дія договору припиняється шляхом його
розірвання, зокрема, за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін унаслідок
невиконання другою стороною
обов'язків, передбачених договором.

За довідкою Західної Об'єднаної
Державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів України у Харківській
області №562/9/20-33-15-04-17 від 12.02.14 р. (аркуш
справи №59), відповідач не сплачував
орендну плату з 30.05.13 р. по 12.02.14 р., що є
істотним порушенням умов договору,
наслідком чого є розірвання договору
за рішенням суду.

Пунктом 41 договору оренди землі
передбачено, що за невиконання або
неналежне виконання договору сторони
несуть відповідальність відповідно до
закону та цього договору.

Таким чином спірний договір оренди від
02.03.2005 р. за №7916/05, укладений між ТОВ
"Емріс і К" і Харківською міською радою
підлягає розірванню в судовому
порядку, відповідно до цього позовні
вимоги прокурора в цій частині є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
Судовий збір покладається: у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на
обидві сторони, якщо господарським
судом відхилено частину пропозицій
кожної із сторін. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, судові витрати у даній справі
покладаються на відповідача, з вини
якого спір доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу
України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати договір оренди від 02.03.2005 р.
за №7916/05, укладений між ТОВ "Емріс і К" і
Харківською міською радою.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Емріс і К" (61157, м.
Харків, вул. Текстильна, 24, код 24284692, р/р
7001, МФО 351533) на користь держави в
особі Харківської міської ради (61003, м-н
Конституції, 7, код 04059243, р/р 0007, код
ЕДРПОУ 37999607, банк ГУДКУ в Харківській
області) борг з орендної плати за землю
у сумі 7 283,89 грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Емріс і К" (61157, м.
Харків, вул. Текстильна, 24, код 24284692, р/р
7001, МФО 351533) на користь державного
бюджету України (одержувач - УДКС у
Дзержинському районі м. Харкова
Харківської області, номер рахунку
3003, код 37999654, банк одержувача -
ГУДКУ у Харківській обл., МФО 851011)
судовий збір в сумі 3045,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 20.03.2014 р.

Суддя Ю.В. Светлічний