ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.03.14р. Справа № 904/9111/13

За позовом Державного підприємства
"Придніпровська залізниця",
м.Дніпропетровськ

до Відкритого акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат", м.Кривий Ріг

про стягнення 5 864,16 грн. збір за
зберігання вантажу та плату за
користування вагонами

Головуючий колегії - суддя Юзіков С.Г.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Суддя Кеся Н.Б.

Представники:

від позивача - Шуба Я.С. представник за
довіреністю №33 від 01.01.14р.

від відповідача - Матвєєва Т.В.
представник за довіреністю №52-16/45 від
23.01.14р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача
5 864,16 грн. збору за зберігання вантажу
та плати за користування вагонами.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у
травні 2013р. Залізницею прийняті до
перевезення на адресу Відповідача
власні вагони за накладними: № 47880331 та
№47880323. Однак, на шляху прямування, з
посиланням на п. 9, 10 Правил
користування вагонами, ці вагони були
затримані за наказом № 321 від 23.05.13р.
через зайнятість колій на станції
призначення Кривий Ріг, у зв'язку з
несвоєчасним забиранням вантажу на
свою під'їзну колію одержувачем -
Відповідачем. Станціями затримки
Приворот та призначення Кривий Ріг
оформлені відповідні акти форми ГУ-23а,
ГУ-23, на підставі яких розрахована
плата за користування спірними
вагонами за відомостями плати ф.ГУ-46
№27059588, 27059584, 15069683, 02069611 у сумі 5 362,56 грн.
(у т.ч. ПДВ 893,76грн.) та збір за зберігання
вантажу за накопичувальною карткою
ф.ФДУ-92 № 28059141- 501,60 грн. (у т.ч. ПДВ
83,60грн.), всього на загальну суму 5
864,16грн. (в т.ч. ПДВ 977,36грн.), яка підлягає
стягненню з Відповідача.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи
тим, що Позивачем не доведено
правомірність затримки вагонів на
підходах до станції призначення на
підставі наказу № 321 від 23.05.13р., у
зв'язку з наявністю вільних колій на
станції призначення, порушенням
Позивачем вимог ЄТП щодо часу,
встановленого на обробку,
використанням під накопичення колій не
призначених для цього, а також
неправомірним знаходженням на коліях
поїздів, з якими не проводяться жодні
технологічні операції - була зменшена
пропускна спроможність не тільки
станції призначення але і станцій
підходів до неї. Таким чином, оскільки
вина Відповідача у затримці вагонів за
спірним наказом на шляху прямування -
відсутня, з огляду на те, що доводи
Позивача про начебто зайнятість колій
на станції призначення з вини
Відповідача спростовуються фактичною
зайнятістю колій безпосередньо
Позивачем, тобто з вини Позивача та
наявністю достатньої кількістю
вільних колії, позовні вимоги Позивача
про стягнення 5 864,16 грн. є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Враховуючи великий обсяг зібраних у
справі доказів, які потребують
детального вивчення, а також значну
складність юридичної кваліфікації
правовідносин у даному спорі, суд
призначив колегіальний розгляд справи.

Від ПАТ "Південний ГЗК" надійшло
клопотання за вих. № 52-16/98 від 07.02.14р. про
зміну найменування Відповідача у
справі: з Відкритого акціонерного
товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" (код
ЄДРПОУ 001 910 00) на Публічне акціонерне
товариство "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" (код
ЄДРПОУ 001 910 00). Суд вважає, що клопотання
підлягає задоволенню.

В судовому засіданні 13.03.14р.
оголошувалась перерва до 15:00 год. 27.03.14р.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України,
розглядається за наявними у ній
матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

06.11.2008р. ВАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" (далі
- ВАТ "ПівдГЗК" та/або Відповідач,
Власник колії, Вантажовласник) з
Державним підприємством
"Придніпровська залізниця" (далі - ДП
"Придніпровська залізниця" та/або
Позивач, Залізниця) укладено договір
про експлуатацію залізничної
під'їзної колії ВАТ "ПівдГЗК", яка
примикає до ст. Кривий Ріг
Придніпровської залізниці №
ПР/М-08-2/11-2476а/НЮдч (далі Договір).

Пунктами 5, 10 Договору визначено, що
передача (здача) вагонів для під'їзної
колії здійснюється для порожніх
вагонів під навантаження та
завантажені через інтервал часу - 1,5
години, тобто на станції Кривий Ріг
згідно з цією домовленістю повинна
знаходитись вільна колія для прийому -
передачі вагонів віддля ВАТ "Південний
ГЗК".

Згідно з п.6 Договору вагони для
під'їзної колії подаються локомотивом
залізниці на одну з
приймально-здавальних колій станції
Допоміжна.

За даними Позивача, у травні 2013р.
Залізницею прийняті до перевезення на
адресу Відповідача власні вагони за
накладними: № 47880331 та № 47880323. Однак, на
шляху прямування, з посиланням на п. 9, 10
Правил користування вагонами, ці
вагони були затримані за наказом № 321
від 23.05.13р. через зайнятість колій на
станції призначення Кривий Ріг, у
зв'язку з несвоєчасним забиранням
вантажу на свою під'їзну колію
одержувачем - Відповідачем.

Наказ про затримку спірних вагонів на
підходах до станції призначення
наданий через наявність на коліях
станції призначення Кривий Ріг
неприйнятих ВАТ "Південний ГЗК"
вагонів, що надійшли на його адресу. За
цим фактом станцією затримки Приворот
у порядку передбаченому п.9,10 Правил
користування вагонами та контейнерами,
складено акт про затримку вагонів
форми ГУ-23а № 29 від 23.05.13р., акт
загальної форми ГУ-23 № 29 від 23.05.13р. та
представнику вантажоодержувача
своєчасно вручено повідомлення про
затримку вагонів на підходах до
станції призначення з вини ВАТ
"Південний ГЗК".

За даними Позивача на момент надання
наказу № 321 про затримку вагонів, на
станції Кривий Ріг були лише тимчасово
вільні колії для обгону локомотивів,
інші колії зайняті, тому заперечення у
відомостях плати за користування
вагонами та в накопичувальних картках,
що ВАТ "Південний ГЗК" був готовий
прийняти затримані на підходах вагони
на під'їзну колію не має підґрунтя, так
як залізниця не мала можливості
доставити дані вагони на станцію
призначення, бо на інших коліях
знаходилися вагони, що своєчасно не
вивозилися Відповідачем на свою
під'їзну колію і ці факти засвідчені в
актах загальної форми ГУ-23, які
складені відповідно до вимог п.3
Правил складання актів.

При цьому, зайнятість
приймально-відправних колій по станції
Кривий Ріг, згідно з технологічним
процесом роботи станції планує поїзний
диспетчер дирекції, з урахуванням
підводу під навантаження вагонів,
маневрових робіт, для обгону
локомотива, прийняття для відправлення
навантажених і порожніх власних
вагонів, які ВАТ "Південний ГЗК"
пред'являє залізниці до перевезення,
прийняття для відправлення
навантажених і порожніх власних
вагонів, які пред'являють залізниці до
перевезення його контрагенти - ВАТ
"Кривбасвибухпром", ВАТ "Регом", ЗАТ
"Кривбасіндубуд", ТОВ "Прадо", ЗАТ
"Криворіжаглобуд", Філія ТОВ "Леман
Україна" (п.13 Договору № ПР/М-08-2/11-2476а
НЮдч), для видачі одержувачам прибулих
вантажів, підготовки у комерційному й
технічному відношенні вагонів перед
пред'явленням до забирання на під'їзну
колію та інших технологічних процесів
станції пов'язаних з перевезенням
вантажів.

Такі вимоги ставляться п.16.4 Правил
технічної експлуатації залізниць
України, у якому зазначено: "Черговий
по станції зобов'язаний забезпечити
наявність вільних колій для
своєчасного приймання поїздів". До того
ж, згідно з п. 14.2.1 Інструкції з руху
поїздів і маневрової роботи на
залізницях України ЦД-0058, затвердженої
наказом Міністерства транспорту та
зв'язку від 31.08.2005р. № 507: "Приймання
поїздів на станцію має проводитись на
вільні колії".

Інформація про акти загальної форми
ГУ-23, які були складені про несвоєчасне
забирання ВАТ "Південний ГЗК" вантажу,
що надійшов на його адресу, з колій
станції Кривий Ріг за весь період
затримки вагонів по наказу №321,
наведена в таблиці №1 (т.1 а.с. 3, 4). На
думку Позивача, усі ці акти доводять
вину ВАТ "Південний ГЗК" у зайнятості
колій станції і не можливості
залізниці доставити вантаж до станції
призначення.

Станціями затримки Приворот та
призначення Кривий Ріг оформлені
відповідні акти форми ГУ-23а, ГУ-23, на
підставі яких розрахована плата за
користування спірними вагонами за
відомостями плати ф.ГУ-46 №27059588, 27059584,
15069683, 02069611 в сумі 5 362,56 грн. ( у т.ч.
ПДВ 893,76грн.) та збір за зберігання
вантажу за накопичувальною карткою
ф.ФДУ-92 № 28059141- 501,60 грн. (в т.ч. ПДВ
83,60грн.), а всього - 5 864,16грн. (у т.ч. ПДВ
977,36грн.), що підлягає стягненню з
Відповідача.

Позивач вважає, що наведені документи
та викладені обставини доводять вину
Відповідача у затримці вагонів на
підходах до станції призначення та
безпідставність застережень
викладених його відповідальними
працівниками у відомостях плати на
накопичувальній картці.

Позивачем до справи додано Положення
зайнятості колій станції Кривий Ріг з
моменту прибуття спірних вагонів на
станцію затримки до закінчення дії
наказу на їх затримку (т.1 а.с. 134-137), в
якому зафіксовано затримку вагонів на
станції призначення за вказаними
актами, а також інші обставини
зайнятості колій у зв'язку з прийняттям
залізницею поїздів, їх обробкою,
маневровою роботою залізниці та обгону
локомотиву.

За твердженням Залізниці затримка
вагонів на станції підходу сталася
саме через зайнятість колій на станції
призначення з вини Відповідача,
доказом чого є складені акти загальної
форми ГУ-23 № 4453-4461, 4385-4390, 4378-4379, 4417-4418,
4429-4435, 4562-4571, 4437, 4583-4601, 4501-4511, 4502 на момент
видання наказу №321 та інші акти за весь
період затримки спірних вагонів.

Наведене стало причиною звернення
Позивачем з позовом та є предметом
спору у даній справі.

Зважаючи на вказані обставини, суд
керується наступним.

Статтею 908 ЦК України, яка
кореспондується із ст. 307 ГК України
визначено, що умови перевезення
вантажу, пасажирів і багажу окремими
видами транспорту, а також
відповідальність сторін щодо цих
перевезень встановлюються договором,
якщо інше не встановлено цим кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Пункт 46 Статуту залізниць України
(далі Статут) встановлює, що одержувач
зобов'язаний прийняти і вивезти вантаж,
що надійшов на його адресу. Терміни
вивезення і порядок зберігання
вантажів установлюються Правилами.
Вантажі, що прибули, зберігаються на
станції безкоштовно протягом доби.

Згідно зп. 119 Статуту за користування
вагонами і контейнерами
залізниці вантажовідправниками,
вантажоодержувачами, власниками
під'їзних колій, портами,
організаціями, установами, громадянами
- суб'єктами підприємницької
діяльності вноситься плата. Порядок
визначення плати за користування
вагонами (контейнерами) та увільнення
від зазначеної плати у разі затримки
вагонів (контейнерів), що виникла з вини
залізниці, встановлюється Правилами
користування вагонами і контейнерами.
Зазначена плата вноситься також за час
затримки вагонів на станціях
призначення і на підходах до них в
очікуванні подання їх під
вивантаження, перевантаження з причин,
що залежать від вантажоодержувача,
власника залізничної під'їзної колії,
порту, підприємства.

Пунктом 6.4 Правил реєстрації та
експлуатації власних вантажних
вагонів обумовлено, що порожні власні
вагони перевозяться за перевізними
документами, в яких у графі
"найменування вантажу" вказується:
"Власник вагона (найменування
власника). Направляється до пункту
навантаження (у ремонт тощо)". Порядок
та розмір нарахування плати за
перевезення власних приватних
порожніх вагонів встановлений у п. 17
розділу 1 Тарифного керівництва N1. Отже,
порожні приватні власні вагони, які
перевозяться залізницею за повними
перевізними документами зі сплатою
провізної плати, мають статус "вантажу",
які залізниця зобов'язана доставити на
станцію призначення у цілості та
збереженості і видати їх одержувачу,
зазначеному в накладній, а одержувач
має щодо залізниці права та обов'язки,
передбачені Статутом залізниць
України, зокрема, обов'язок отримати їх
від залізниці, а у разі несвоєчасного
приймання вагонів від залізниці -
сплатити плату за користування
вагонами, які знаходяться на коліях
залізниці чи на станціях підходу, та
збір за зберігання у розмірах,
встановлених Тарифним керівництвом N1,
а також інші права та обов'язки, які має
одержувач відносно вантажу, що прибув
на його адресу.

Відповідно до п. 129 Статуту обставини,
що можуть бути підставою для
матеріальної відповідальності
залізниці, вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць.

Наказ про затримку спірних вагонів на
підході до станції призначення виданий
через наявність на коліях станції
призначення Кривий Ріг неприйнятих ПАТ
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" вагонів, що надійшли на його
адресу. За цим фактом станцією затримки
Приворот, у порядку передбаченому п.9,10
р. III Правил, складено акт про затримку
вагонів форми ГУ-23а №29 від 23.05.13р., та
акт загальної форми ГУ-29 №29 від 23.05.13р.
Повідомлення про затримку вагонів
станцією призначення Кривий Ріг
представникам Відповідача вручено в
порядку і строки, визначені, абз. 4 п. 10 р.
III Правил користування вагонами та
контейнерами.

Позивач посилається на те, що на час
прийняття наказу №321 колії на станції
призначення були зайняті в результаті
несвоєчасного забирання ватажу
одержувачем на свою під'їзну колію.
Однак, акти загальної форми, складені
залізницею на підтвердження затримки
вагонів на колії станції Кривий Ріг з
вини одержувача, не відповідають
вимогам п. 8 Правил користування
вагонами та контейнерами, за яким, у
разі затримки вагонів на станції з
причин, які залежать від
вантажовласника, складається акт
загальної форми, який підписується
представниками станції та
вантажовласником. Надані Позивачем
акти загальної форми підписано лише
представниками залізниці, тому не
можуть служити належним доказом на
підтвердження викладених у них
обставин. Докази виклику представників
Відповідача для підписання актів
загальної форми Залізницею не надано.
Акти про відмову в підписанні цих актів
не складались.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З урахуванням викладеного, аналізуючи
позиції сторін та подані ними докази,
суд вважає, що Позивачем не доведено
вину Відповідача у зайнятості колій на
станції призначення Кривий Ріг у
спірний період з 17год. 12хв. 23.05.13р. до
09год. 10хв. 25.05.13р., тому підстави для
нарахування і стягнення плати за
користування вагонів на суму 5 362,56 грн.
та збору за зберігання вантажу - 501,60грн.
за цей період відсутні. У зв'язку з цим
позов не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України,
господарські витрати слід покласти на
Позивача.

Керуючись ст. 4, 25, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Клопотання Відповідача за вих. № 56-16/52
від 24.01.14р. задовольнити, змінити його
найменування у справі з Відкритого
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" (код
ЄДРПОУ 001 910 00) на Публічне акціонерне
товариство "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" (код
ЄДРПОУ 001 910 00).

У позові відмовити.

Господарські витрати покласти на
Позивача.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня підписання його повного тексту.

Головуючий колегії - суддя
С.Г. Юзіков

Суддя

Мельниченко І.Ф.

Суддя
Кеся Н.Б.

Рішення підписане _________________