РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2014 р.
Справа № 5019/1100/12

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючий суддя
Огороднік К.М.

суддя
Тимошенко О.М. ,

суддя
Коломис В.В.

при секретарі судового засідання Ващук
К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційні скарги Управління
пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області, Публічного акціонерного
товариства "Акціонерний комерційний
промислово - інвестиційний банк",
ліквідатора Публічного акціонерного
товариства "Сарненський завод мостових
технологічних конструкцій" Прокопчука
Олега Михайловича на ухвалу
господарського суду Рівненської
області від 19.02.2014 року у справі №
5019/1100/12 (суддя Церковна Н.Ф.)

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Завод № 77"

до Публічного акціонерного товариства
"Сарненський завод мостових
технологічних конструкцій"

про визнання банкрутом

за участю представників:

кредитора (ПАТ "Акціонерний банк
"УКООПСПІЛКА") - Бабінець І.А. за
довіреністю

кредитора (ТзОВ "ЗАВОД ХІТ ТЕХНОЛОГІЯ
") - Лукомський О.В. за довіреністю

кредитор - ОСОБА_4

кредитор (ПАТ "Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний
банк")-Миронюк Є.В. за довіреністю

УПФ України в Сарненському районі
Рівненської області - Кулінка Ю.О. за
довіреністю

ініціюючого кредитора - Базалюк О.Ю. за
довіреністю

арбітражний керуючий (ліквідатор) -
Прокопчук О.М.

В судовому засіданні 25.03.2014 року
відповідно до ст.ст. 85, 99 ГПК України
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 04.07.2012 року
порушено провадження у справі № 5019/1100/12
про банкрутство Публічного
акціонерного товариства "Сарненський
завод мостових технологічних
конструкцій" (далі - ПАТ "Сарненський
завод мостових технологічних
конструкцій", боржник).

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 25.07.2012 року
введено процедуру розпорядження
майном боржника, призначено
розпорядником майна арбітражного
керуючого Прокопчука О.М., зобов'язано
ініціюючого кредитора у десятиденний
строк з дня винесення даної ухвали
подати до офіційних друкованих органів
- газети Верховної Ради України "Голос
України" чи Кабінету Міністрів України
"Урядовий кур'єр" оголошення про
порушення справи про банкрутство ПАТ
"Сарненський завод мостових
технологічних конструкцій".

Про порушення справи про банкрутство
ПАТ "Сарненський завод мостових
технологічних конструкцій" було
опубліковано оголошення в офіційному
друкованому органі газеті "Урядовий
кур'єр" 09.08.2012 року. Строк для подачі
кредиторами заяв з вимогами до
боржника сплинув 10.09.2012 року.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 06.02.2014 року
затверджено реєстр вимог кредиторів
ПАТ "Сарненський завод мостових
технологічних конструкцій" в сумі
грошових вимог кредиторів 31155258,51 грн.

Постановою господарського суду
Рівненської області від 14.08.2013 року ПАТ
"Сарненський завод мостових
технологічних конструкцій" визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру, призначено ліквідатором
арбітражного керуючого Прокопчука О.М.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 18.12.2013 року
визнано вимоги кредиторів у справі -
Відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у Сарненському районі;
Рівненського обласного відділення
фонду соціального захисту інвалідів;
Публічного акціонерного товариства
"Акціонерний промислово-інвестиційний
банк" (далі - ПАТ "Промінвестбанк").

Управлінням пенсійного фонду України в
Сарненському районі, Сарненською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
міністерства доходів і зборів у
Рівненській області, ОСОБА_4 подано до
господарського суду Рівненської
області суду заяви про визнання
кредитором боржника.

Також до господарського суду
Рівненської області подавалась скарга
ТзОВ "Завод ХІТ технологія" на дії
ліквідатора Прокопчука О.М., в якій
кредитор зазначає, що майно боржника,
яке перебувало в заставі ПАТ
"Промінвестбанк", підлягає внесенню до
ліквідаційної маси.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 19.02.2014 року у
справі № 5019/1100/12, серед іншого, скаргу
ТзОВ "Завод ХІТ технологія" задоволено
частково. Зобов'язано ліквідатора
Прокопчука О.М. виключити з переліку
майно яке є предметом забезпечення, що
не включене до складу ліквідаційної
маси згідно договору іпотеки № 25/07 від
11.01.2007 року та включити дане майно до
ліквідаційної маси боржника ПАТ
"Сарненський завод мостових
технологічних конструкцій": Гараж (літ.
"М-2"); Киснева станція (літ. "О"); Корпус А
(літ. "К-2"); Корпус Б (літ. "У-1"); Корпус
очищення хімічних стоків (літ. "Н-2");
Котельня (літ. "Р-2"); Котельня (літ. "Т-2");
Площадка готової продукції;
Матеріальний склад (літ. "З-1"); Насосна
станція (літ. "Л"); Цех № 1 (літ. "Д-1, Е-1,
Ж-1"); Цех № 2 (літ. "Б-2"); Цех ремонтний
(літ. "С-1"), що знаходяться за адресою:
34500, Рівненська область, м. Сарни, вул. 17
Вересня, 21. В частині виключення з
переліку майна яке є предметом
забезпечення згідно договору іпотеки
№ 236/08 від 25.02.2008 року, а саме:
Адміністративно-побутового корпусу
(літ. "А-4") - відмовлено. У задоволенні
заяв УПФ України в Сарненському районі
про визнання кредитором банкрута на
суму 6546,39 грн. відмовлено. Визнано
вимоги ОСОБА_4 в сумі 85934,84 грн. -
черговість задоволення вимог перша;
судові витрати 1147,00 грн. - черговість
задоволення вимог перша. Визнано
вимоги Сарненської ОДПІ ГУ
міністерства доходів і зборів у
Рівненській області в сумі 139476,53 грн., в
тому числі основний платіж в сумі 93295,93
грн. - черговість задоволення вимог
третя, штрафні (фінансові) санкції в
сумі 46180,60 грн. - черговість задоволення
вимог шоста. Провадження у справі №
5019/1100/12 у частині грошових вимог
Сарненської ОДПІ ГУ міністерства
доходів і зборів у Рівненській області
до боржника по податку на додану
вартість в сумі 14179,37 грн. припинено.
Затверджено реєстр вимог кредиторів
ПАТ "Сарненський завод мостових
технологічних конструкцій", серед яких,
зокрема, ПАТ "Промінвестбанк" з
грошовими вимогами в сумі 5703465,13 грн., в
тому числі вимоги, що забезпечені
заставою (іпотекою) в сумі 4658203,39 грн. -
черговість задоволення вимог перша,
основний борг в сумі 692651,02 грн. -
черговість задоволення вимог четверта,
неустойка (штраф, пеня) в сумі 352610,72 грн.
- черговість задоволення вимог шоста;
судові витрати в сумі 2220,00 грн. -
черговість задоволення вимог перша;
ОСОБА_4 з грошовими вимогами в сумі 85934,84
грн. - черговість задоволення вимог
перша; судові витрати 1147,00 грн. -
черговість задоволення вимог перша;
Сарненська ОДПІ ГУ міністерства
доходів і зборів у Рівненській області
з грошовими вимогами в сумі 139476,53 грн., в
тому числі основний платіж в сумі 93295,93
грн. - черговість задоволення вимог
третя, штрафні (фінансові) санкції в
сумі 46180,60 грн. - черговість задоволення
вимог шоста.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою,
УПФ України в Сарненському районі
Рівненської області звернулось до
Рівненського апеляційного
господарського суду із апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
вищевказану ухвалу в частині відмови в
задоволенні заяв УПФ України в
Сарненському районі Рівненської
області про визнання поточних
кредиторських вимог до боржника та
прийняти в цій частині нове рішення,
яким визнати поточні кредиторські
вимоги УПФ України в Сарненському
районі Рівненської області в сумі 6546,39
грн. та включити останні до реєстру
вимог кредиторів. В обґрунтування
вимог апеляційної скарги скаржник
посилається на порушення норм
матеріального права.

Також до Рівненського апеляційного
господарського суду із апеляційною
скаргою на ухвалу господарського суду
Рівненської області від 19.02.2014 року
звернулось ПАТ "Промінвестбанк".
Скаржник просить скасувати ухвалу
господарського суду Рівненської
області від 19.02.2014 року в частині
задоволення скарги ТзОВ "Завод ХІТ
технологія" та прийняти в цій частині
нове рішення про відмову в задоволенні
скарги ТзОВ "Завод ХІТ технологія".

Крім того, до Рівненського
апеляційного господарського суду із
апеляційною скаргою на ухвалу
господарського суду Рівненської
області від 19.02.2014 року звернувся
ліквідатор ПАТ "Сарненський завод
мостових технологічних конструкцій"
Прокопчук О.М., відповідно до якої
просить скасувати ухвалу
господарського суду Рівненської
області від 19.02.2014 року в частині
визнання кредиторських вимог ОСОБА_4,
включення їх до реєстру вимог
кредиторів, а також в частині
задоволення скарги на дії ліквідатора
та прийняти в цій частині нове рішення,
яким визнати вимоги ОСОБА_4 у сумі 62997,25
грн. та віднести такі вимоги до
четвертої черги реєстру вимог
кредиторів, а в задоволенні скарги на
дії ліквідатора відмовити в повному
обсязі.

Дослідивши матеріали справи, а також
викладені в апеляційних скаргах
доводи, заслухавши у судовому
засіданні пояснення уповноважених
представників учасників провадження у
справі про банкрутство, перевіривши
правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, а також повноту встановлення
обставин справи та відповідність їх
наданим доказам, та повторно
розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК
України, апеляційний господарський суд
вважає, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню, зважаючи на
таке.

Згідно ч. 2 ст. 4-1 ГПК України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі - Законом про банкрутство).

Згідно зі ст.ст. 4, 43 ГПК України судове
рішення є законним та обґрунтованим
лише у випадку всебічного повного та
об'єктивного розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності у відповідності з нормами
матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд зазначає, що до
визначених спірних правовідносин слід
застосовувати приписи Закону про
банкрутство в редакції чинній після
19.01.2013 року.

Так, УПФ України в Сарненському районі
Рівненської області, звертаючись із
заявою до місцевого господарського
суду зазначив, що такі вимоги до
боржника (у сумі 6546,39 грн.)
підтверджуються довідками про
виплачену пенсію, уточнюючими
довідками про характер роботи та умови
праці, розрахунками фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, розрахунками кредиторських
вимог.

Як зазначалося, постановою
господарського суду Рівненської
області від 14.08.2013 року ПАТ "Сарненський
завод мостових технологічних
конструкцій" визнано банкрутом,
відкрито ліквідаційну процедуру.

Вимоги УПФ України в Сарненському
районі Рівненської області
складаються з відшкодування фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій
призначених на пільгових умовах за
період з вересня 2013 року по грудень 2013
року, тобто після визнання боржника
банкрутом.

Відповідно до п. 29 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України
28.03.2013 року № 01-06/606/2013 "Про Закон про
банкрутство" роз'яснено, що ст. 38 Закону
про банкрутство передбачено наслідки
визнання боржника банкрутом. Зокрема, з
дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом у останнього не може
виникати додаткових зобов'язань, у тому
числі зі сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів), крім витрат,
які безпосередньо пов'язані із
здійсненням ліквідаційної процедури;
строк виконання всіх грошових
зобов'язань банкрута вважається таким,
що настав. У зв'язку з цим здійснюється
капіталізація платежів за заподіяння
шкоди життю та здоров'ю громадян
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 06.05.2000 N 765 "Про
реалізацію статей 45 і 92 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Вищенаведене стало підставою для
відмови в задоволенні заяви УПФ
України в Сарненському районі
Рівненської області про визнання
поточних кредиторських вимог у сумі
6546,39 грн..

Однак, УПФ України в Сарненському
районі Рівненської області,
звернувшись до суду апеляційної
інстанції та обґрунтовуючи вимоги
апеляційної скарги, зазначає, що
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", Інструкції "Про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України" не передбачається припинення
нарахування заборгованості на виплату
та доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах в період, коли щодо
боржника відкрита ліквідаційна
процедура. Відшкодування фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій працівникам
підприємства здійснюється до внесення
запису до ЄДРПОУ про державну
реєстрацію припинення юридичної особи.
Таким чином, оскільки підприємство не
ліквідовано повністю та відомості про
припинення юридичної особи - боржника
не містяться в ЄДРПОУ, то такі поточні
вимоги УПФ в Сарненському районі
повинні бути задоволені.

Згідно ст. 4-1 ГПК України господарські
суди розглядають справи про
банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом про банкрутство.

Із аналізу нормам Закону про
банкрутство вбачається, що
законодавець чітко визначив, що
поточні вимоги кредитора - це
неоплачені боржником вимоги, які
виникли в процедурах банкрутства, за
період після порушення господарським
судом провадження у справі про
банкрутство і до винесення постанови
про визнання боржника банкрутом,
відкриття ліквідаційної процедури і
призначення ліквідатора.

Із заяв управління ПФУ про визнання
поточних вимог ліквідатором боржника,
підтверджується, що заявлена
заборгованість з витрат на доставку
пільгових пенсій виникла після
визнання боржника банкрутом, відкриття
ліквідаційної процедури і призначення
ліквідатора постановою господарського
суду Рівненської від 14.08.2013 року.

Місцевий господарський суд дійшов
обґрунтованого і законного висновку,
що вимоги управління ПФУ не мають
характеру поточних у розумінні Закону
про банкрутство, заявлені після
введення ліквідаційної процедури, під
час якої не виникає будь-яких нових
зобов'язань, що можуть бути заявлені в
порядку ст. 38 Закону про банкрутство.

Аналогічна правова позиція міститься у
Постанові Верховного Суду України від
18.03.2014 року № 3-5гс14.

Господарський суд першої інстанції,
перевіривши матеріали справи, давши
належну оцінку зібраним по справі та
дослідженим судом доказам, прийшов до
обґрунтованого висновку, що вимоги, які
викладені в заяві УПФ України в
Сарненському районі Рівненської
області, є безпідставними, оскільки з
дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури, тобто з 14.08.2013 року, нові
грошові зобов'язання, в силу ч. 1 ст. 38
Закону про банкрутство, не виникають.

Щодо вимог ОСОБА_4 про визнання
кредитором у справі про банкрутство в
сумі 85934,84 грн., що складаються з 62997,25
грн. середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні та
22937,59 грн. оплати вимушеного прогулу при
затримці виконання рішення про
поновлення на роботі, то місцевий
господарський суд визнав їх
обґрунтованими в повному обсязі з
віднесенням до першої черги реєстру
вимог кредиторів.

Розглядаючи зазначені вимоги
кредитора - ОСОБА_4, з огляду на наведені
в апеляційній скарзі доводи
ліквідатора, та переглядаючи
правомірність таких грошових вимог в
повному обсязі, апеляційний суд
зазначає наступне.

Заборгованість боржника перед
заявником підтверджується виконавчими
листами Сарненського районного суду
Рівненської області по справах №
1718/3065/12 від 29.04.2013 року, № 1718/2-36/11 від
15.02.2013 року, згідно яких з боржника на
користь заявника стягнуто 62997,25 грн.
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні та 22937,59 грн.
оплати вимушеного прогулу при затримці
виконання рішення про поновлення на
роботі.

Право кредиторів із вимогами із
заробітної плати подавати письмові
заяви до господарського суду
передбачено ч. 4 ст. 10, абз. 5 ч. 2 , ч. 7 ст. 23
Закону про банкрутство.

Додаткові вимоги працівників боржника
щодо виплати заробітної плати мають
обліковуватись арбітражними керуючими
залежно від її нарахування та
задоволення протягом часу провадження
справи про банкрутство (п. 50 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 15
від 18.12.2009 року "Про судову практику в
справах про банкрутство").

Відповідно до ст. 94 Кодексу законів про
працю України, ч. 1 ст. 1 Закону України
"Про оплату праці", заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку власник, або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Згідно ст. 2 Закону України "Про оплату
праці" структура заробітної плати
складає основну, додаткову заробітну
плату та інші заохочувальні та
компенсаційні виплати.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір,
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Ухвалою Верховного Суду України від
03.03.2010 року колегії суддів судової
палати у цивільних справах було
встановлено, що до складу заробітної
плати згідно ст. 2 Закону України "Про
оплату праці" включаються виплати за
виконану роботу, а також гарантії та
компенсації за невідпрацьований час.
Отже, виплата за час простою та
затримки розрахунку при звільненні,
пов'язані з трудовими
правовідносинами, є оплатою праці та їх
слід віднести до структури заробітної
плати.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 ГПК України
рішення суду з цивільної справи, що
набрало законної сили, є обов'язковим
для господарського суду щодо фактів,
які встановлені судом і мають значення
для вирішення спору.

З огляду наведеного, суд попередньої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку, що виплати за час простою та
затримки розрахунку при звільненні за
своєю правовою природою повинні бути
віднесені до структури заробітної
плати.

Таким чином, враховуючи, що 62997,25 грн.
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні також
відносяться до структури заробітної
плати, вимоги ОСОБА_4 в сумі 85934,84 грн.
цілком обґрунтовано визнано місцевим
господарським судом та включено до
реєстру вимог кредиторів з віднесенням
до першої черги реєстру вимог
кредиторів, а доводи ліквідатора щодо
необхідності віднесення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні до четвертої черги
реєстру вимог кредиторів є
необґрунтованими та такими, що не
відповідають законодавству.

Щодо твердження ліквідатора про
передачу боржником ОСОБА_4 48000,00 грн.. як
часткову оплату за зобов'язаннями,
укладену у формі мирової угоди, то з
урахуванням відсутності їх
документального підтвердження та
приписів ст.ст. 41, 45 Закону про
банкрутство, такі доводи правомірно не
взято місцевим судом до уваги.

Однією з вимог апеляційної скарги
ліквідатора банкрута було скасування
оскаржуваної ухвали в частині
часткового задоволення скарги ТзОВ
"Завод ХІТ технологія". Зазначена
скарга стосується вимог ПАТ
"Промінвестбанк". Крім того, з
апеляційною скаргою до суду
апеляційної інстанції звернулось ПАТ
"Промінвестбанк", в якій висуває
аналогічні вимоги щодо скасування
ухвали суду в частині часткового
задоволення скарги ТзОВ "Завод ХІТ
технологія".

Колегія суддів, переглядаючи судове
рішення в цій частині та беручи до
уваги доводи ліквідатора банкрута,
викладені в апеляційній скарзі, не
вбачає обставин неправомірності чи
необґрунтованості висновку суду
першої інстанції щодо часткового
задоволення скарги ТзОВ "Завод ХІТ
технологія" з огляду на наступне.

Заявою від 05.09.2012 року № 39(5)-8/788 ПАТ
"Промінвестбанк" заявив свої вимоги до
боржника ПАТ "Сарненський завод
мостових технологічних конструкцій" на
загальну суму 6685430,14 грн.

06.02.2013 року ухвалою господарського суду
Рівненської області було затверджено
реєстр вимог кредиторів, до якого,
зокрема, включено вимоги ПАТ
"Промінвестбанк" на загальну суму 5010814,11
грн., що виникли на підставі кредитного
договору № 235/08 від 22.02.2008 року та
договору іпотеки № 236/08 від 25.02.2008 року.

ПАТ "Промінвестбанк" з вимогами до
боржника, як до майнового поручителя
згідно договору іпотеки № 25/07 від 11.01.2007
року у справі про банкрутство ПАТ
"Сарненський завод мостових
технологічних конструкцій" не
звертався. Як вбачається з договору
іпотеки № 25/07, ПАТ "Сарненський завод
мостових технологічних конструкцій" на
підставі іпотечного договору від 11.01.2007
року виступив перед ПАТ
"Промінвестбанк" майновим поручителем
в забезпечення виконання зобов'язань
ТзОВ "Сарненський завод високовольтних
опор", які виникли на підставі
кредитного договору про відкриття
кредитної лінії № 23/07 від 11.01.2007 року.

Частково задовольняючи скаргу ТзОВ
"Завод ХІТ технологія", господарський
суд Рівненської області зазначив, що
ПАТ "Промінвестбанк" не заявив грошові
вимоги які виникли на підставі
договору іпотеки № 25/07 від 11.01.2007 року у
передбачений спеціальним Законом про
банкрутство 30 денний строк та до
затвердження реєстру вимог кредиторів,
а тому незаявлення грошових вимог у
справі про банкрутство має наслідком
їх погашення, внаслідок чого кредитор
(іпотекодержатель) втратив можливість
задоволення своїх вимог за рахунок
поручителя (іпотекодавця). Як наслідок
цього, вимоги ПАТ "Промінвестбанк"
вважаються погашеними, а договір
іпотеки № 25/07 з застереженням про
задоволення вимог іпотекодержателя
від 11.01.2007 року припиненим.

Таким чином, внаслідок припинення
договору іпотеки № 25/07 від 11.01.2007 року
майно яке перебувало в заставі, а саме:
Адміністративно-побутовий корпус (літ.
"А-4"); Гараж (літ. "М-2"); Киснева станція
(літ. "О"); Корпус А (літ. "К-2"); Корпус Б
(літ. "У-1"); Корпус очищення хімічних
стоків (літ. "Н-2"); Котельня (літ. "Р-2");
Котельня (літ. "Т-2"); Площадка готової
продукції; Матеріальний склад (літ.
"З-1"); Насосна станція (літ. "Л"); Цех № 1
(літ. "Д-1, Е-1, Ж-1"); Цех № 2 (літ. "Б-2"); Цех
ремонтний (літ. "С-1"), що знаходяться за
адресою: 34500, Рівненська область, м.
Сарни, вул. 17 Вересня, 21, підлягає
внесенню до ліквідаційної маси
банкрута ПАТ "Сарненський завод
мостових технологічних конструкцій".

Апеляційний господарський суд вважає,
що висновок місцевого суду щодо
підставності часткового задоволення
скарги ТзОВ "Завод ХІТ технологія" є
правомірним з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
кредитор ПАТ "Промінвестбанк" не заявив
грошові вимоги які виникли на підставі
договору іпотеки № 25/07 від 11.01.2007 року у
передбачений спеціальним Законом про
банкрутство (в редакції до 19.01.2013 року) 30
денний строк та до затвердження
реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до ст. 37 Закону про
банкрутство ліквідаційна процедура
вводиться строком на дванадцять
місяців без можливості його
продовження.

Статтею 38 Закону про банкрутство
передбачено наслідки визнання
боржника банкрутом. Зокрема, з дня
прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом у останнього не може
виникати додаткових зобов'язань, у тому
числі зі сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів), крім витрат,
які безпосередньо пов'язані із
здійсненням ліквідаційної процедури;
строк виконання всіх грошових
зобов'язань банкрута вважається таким,
що настав. Після оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом поточні вимоги (грошові
вимоги, що виникли під час проведення
процедур банкрутства), стають
конкурсними вимогами та можуть бути
заявлені згідно з частиною першою
статті 38 Закону. Заяви з такими
грошовими вимогами надсилаються
кредиторами безпосередньо до
господарського суду, який призначає їх
до розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до Закону України "Про
судовий збір" зазначені заяви
оплачуються судовим збором. Законом
обмежено строк подання заяв
кредиторів, грошові вимоги яких
виникли під час проведення процедур
банкрутства, двома місяцями з дня
офіційного оприлюднення повідомлення
про визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури.
Такі грошові вимоги включаються до
четвертої черги, за винятком грошових
вимог, черговість задоволення яких
визначена Законом [забезпечені вимоги;
вимоги щодо виплати заробітної плати;
вимоги щодо сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів) тощо] та
грошових вимог, що становлять штрафні
санкції, які підлягають включенню у
відповідну чергу. Вимоги кредиторів,
які у встановлений строк не звернулися
до господарського суду, погашаються в
шосту чергу.

Кредитор ПАТ "Промінвестбанк" не заявив
грошові вимоги які виникли на підставі
договору іпотеки № 25/07 від 11.01.2007 року у
передбачений ст. 38 Законом про
банкрутство строк.

Згідно ст. 42 Закону про банкрутство усі
види майнових активів (майно та майнові
права) банкрута, які належать йому на
праві власності або господарського
відання на дату відкриття
ліквідаційної процедури та виявлені в
ході ліквідаційної процедури,
включаються до складу ліквідаційної
маси, за винятком об'єктів житлового
фонду, в тому числі гуртожитків,
дитячих дошкільних закладів та
об'єктів комунальної інфраструктури,
що належать юридичній особі - банкруту,
які передаються в порядку,
встановленому законодавством, до
комунальної власності відповідних
територіальних громад без додаткових
умов і фінансуються в установленому
порядку. Майно банкрута, що є предметом
забезпечення, не включається до складу
ліквідаційної маси і використовується
виключно для задоволення вимог
кредитора за зобов'язаннями, які воно
забезпечує. Продаж майна банкрута, що є
предметом забезпечення, здійснюється в
порядку, передбаченому цим Законом,
виключно за згодою кредитора, вимоги
якого воно забезпечує, або суду.

Таким чином, законодавством
передбачено механізм задоволення та
захисту майнових інтересів
заставодержателя, у разі порушення
провадження у справі про банкрутство
майнового поручителя. Отже,
іпотекодержатель може задовольнити
свої вимоги за рахунок майнового
поручителя шляхом звернення стягнення
на предмет іпотеки (ст. 33 Закону України
"Про іпотеку"), а у разі порушення щодо
майнового поручителя справи про
банкрутство - шляхом заявлення до
такого боржника грошових вимог у
встановленому спеціальним законом
порядку. Незаявлення грошових вимог у
справі про банкрутство має наслідком
їх погашення, внаслідок чого такий
кредитор (іпотекодержатель) втрачає
можливість задоволення своїх вимог за
рахунок поручителя.

Зважаючи на присічний строк
ліквідаційної процедури, незаявлення
майнових вимог іпотекодержателем, та
необхідність здійснення подальшого
провадження по справі, місцевий
господарський суд правомірно вніс до
ліквідаційної маси банкрута ПАТ
"Сарненський завод мостових
технологічних конструкцій", майно яке
перебувало в заставі, а саме: Гараж (літ.
"М-2"); Киснева станція (літ. "О"); Корпус А
(літ. "К-2"); Корпус Б (літ. "У-1"); Корпус
очищення хімічних стоків (літ. "Н-2");
Котельня (літ. "Р-2"); Котельня (літ. "Т-2");
Площадка готової продукції;
Матеріальний склад (літ. "З-1"); Насосна
станція (літ. "Л"); Цех № 1 (літ. "Д-1, Е-1,
Ж-1"); Цех № 2 (літ. "Б-2"); Цех ремонтний
(літ. "С-1"), що знаходяться за адресою 34500,
Рівненська область, м. Сарни, вул. 17
Вересня, 21.

Щодо майна ПАТ "Сарненський завод
мостових технологічних конструкцій", а
саме є адміністративно-побутовий
корпус (чотирьохповерхова
залізобетонна будівля з
підвалом-протирадіаційне укриття та
цокольним поверхом з перехідною
галереєю), літера "А-4", що знаходиться за
адресою: 34500, м. Сарни, вул. 17 Вересня, 21,
то зазначене майно є предметом
договору іпотеки № 236/08 від 25.02.2008 року
укладеного між ПАТ "Промінвестбанк" та
боржником. Вказане свідчить про
набуття ПАТ "Промінвестбанк" статусу
грошового кредитора боржника, що
унеможливлює задоволення інших
кредиторських вимог за рахунок
вказаного майна, крім вимог банку саме
як грошового кредитора, відтак і
включенню до ліквідаційної маси
зазначене майно не підлягає.

Посилання скаржників, викладені ними в
апеляційних скаргах, є
необґрунтованими, такими, що не
ґрунтуються на нормах чинного
законодавства, висновків суду першої
інстанції не спростовують, а відтак,
скаржники, в порушення вимог ст. 33 ГПК
України, не довели тих обставин, на які
вони посилаються як на підставу своїх
вимог та заперечень.

З урахуванням вищезазначеного, колегія
суддів вважає, що вирішуючи спір по
суті заявлених кредиторських вимог,
суд першої інстанції повно та всебічно
дослідив обставини справи, дав їм
належну правову оцінку, дійшов
правильних висновків щодо прав та
обов'язків сторін, які ґрунтуються на
належних та допустимих доказах, й
постановив ухвалу з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому у суду апеляційної інстанції
відсутні підстави для її скасування чи
зміни та задоволення апеляційних
скарг.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105, 106 ГПК
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Управління
пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області, Публічного акціонерного
товариства "Акціонерний комерційний
промислово - інвестиційний банк",
ліквідатора Публічного акціонерного
товариства "Сарненський завод мостових
технологічних конструкцій" Прокопчука
Олега Михайловича залишити без
задоволення, а ухвалу господарського
суду Рівненської області від 19.02.2014
року у справі № 5019/1100/12 в частині
кредиторських вимог Управління
пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області, ОСОБА_4, результатів розгляду
скарги ТзОВ "Завод ХІТ технологія"
залишити без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Огороднік К.М.

Суддя
Тимошенко О.М.

Суддя
Коломис В.В.