ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.03.14р. Справа № 904/933/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "АХДУС", м.
Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПТАХОФАБРИКА "КРИЛА
ТАВРІЇ", с. Південне,
Дніпропетровська область

про розірвання договору поставки

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: Іваніщева Г.В.
-представник, довіреність від 13.01.2014
року

від позивача: Бацула Л.О. - представник,
довіреність від 13.01.2014 року

від відповідача: Осаволюк Р.В. -
представник, довіреність від 24.02.2014
року

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "АХДУС", м.
Дніпропетровськ звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ПТАХОФАБРИКА "КРИЛА ТАВРІЇ", с.
Південне, Дніпропетровська область про
розірвання договору поставки.

Позовні вимоги мотивовані істотним
порушенням відповідачем умов договору
поставки №01/13 від 16.10.2013 року, яке
полягає в поставці товару проти
волевиявлення позивача, крім того
товар прийнятий неуповноваженою
особою позивача, що завдало останньому
шкоди.

Представник відповідача надав відзив
на позов, в задоволення позову просить
відмовити.

В судовому засіданні 18.03.2014 року за
клопотанням позивача здійснювалась
технічна фіксація судового процесу.

Згідно зі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні 18.03.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши надані докази,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.10.2013р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ахдус" (далі -Позивач)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Птахофабрика "Крила
Таврії" (далі - Відповідач), було
укладено Договір поставки № 01/13 (далі -
Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору поставки,
відповідач зобов'язався передати у
власність, а Позивач прийняти і
оплатити товар на умовах, визначених в
даному Договорі.

Згідно з п.1.2. Договору визначено, що
асортимент, ціна та кількість товару
визначається Сторонами згідно
накладних.

Відповідно до п. 2.2. Договору,
відвантаження товару здійснюється при
наявності товару на складі Відповідача
(Продавця) за попереднім замовленням
Покупця, яке повинно бути направлено
останнім Відповідачу не менше ніж за 2
(два) робочих дня до дати фактичного
відвантаження товару, наступним
способом: направлення письмового
замовлення факсимільним зв'язком;
направлення письмового замовлення
електронною поштою; передача
замовлення нарочно за адресою
Відповідача; замовлення
посередництвом телефонного зв'язку.

Пунктом 3.2. Договору поставки
передбачено, що приймання товару
здійснюється Покупцем (Позивачем)
відповідно до Інструкції № П-6 "Про
порядок приймання продукції
виробничо-технічного призначення і
товарів народного споживання по
кількості", затвердженою ухвалою
Держарбітражу при Радміні СРСР від
15.06.1965р.

Згідно з п. 4.2. Договору визначено, що
Покупець здійснює оплату за кожну
партію товару шляхом оплати
Постачальнику (Відповідачу) 100%
вартості кожної партії товару через 5
(п'ять) банківських днів від дня
поставки.

31 жовтня 2013 року відповідачем було
здійснено поставку товару Позивачу на
суму 116 066,70 грн., що підтверджується
Видатковою накладною № 107 від 31.10.2013р,
на суму 116 066,70 грн., а також
Товарно-транспортною накладною від
31.10.2013р., відповідно до якої,
Відповідачем було поставлено Позивачу
товар у кількості 4 002,300 кг., на суму 116
066,70 грн. (а.с.15)

Позивач зазначив, що факт поставки
товару Відповідачем Позивачу за
вказаною вище поставкою, не відповідає
волевиявленню останнього, а отже
Позивач позбавлений того, на що він
розраховував укладаючи Договір
поставки, тому договір поставки слід
розірвати, що і стало причиною спору.

Статтею 265 ГК України передбачено, що за
договором поставки одна сторона
-постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні -покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або іншим
подібним використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено,
що зобов`язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до вимог
закону, умов договору. Одностороння
відмова від виконання зобов`язання не
допускається крім випадків,
передбачених законом.

Згідно з ст. 651 ЦК України зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Згідно ст. 652 ЦК України у разі істотної
зміни обставин, якими сторони
керувалися при укладенні договору,
договір може бути змінений або
розірваний за згодою сторін, якщо інше
не встановлено договором або не
випливає із суті зобов'язання. Зміна
обставин є істотною, якщо вони
змінилися настільки, що, якби сторони
могли це передбачити, вони не уклали б
договір або уклали б його на інших
умовах.

Відповідно до ч. 2 ст. 670 Цивільного
кодексу України якщо продавець передав
покупцеві більшу кількість товару, ніж
це встановлено договором
купівлі-продажу, покупець зобов'язаний
повідомити про це продавця. Якщо в
розумний строк після одержання такого
повідомлення продавець не
розпорядиться товаром, покупець має
право прийняти весь товар, якщо інше не
встановлено договором. Якщо покупець
прийняв більшу кількість товару, ніж:
це встановлено договором
купівлі-продажу, він зобов'язаний
оплатити додатково прийнятий товар за
ціною, встановленою для товару,
прийнятого відповідно до договору,
якщо інша ціна встановлена за
домовленістю сторін.

Проте, не зважаючи на зазначений
припис ст. 670 Цивільного кодексу
України, позивач не повідомив
відповідача про поставку більшої
кількості товару, ніж та, що
передбачалася укладеним між сторонами
Договором поставки. Крім того, позивач
в період з 05.11.2013р. до 15.11.2013 року
замовляв та приймав без жодних
застережень товар, що підтверджується
видатковими накладними, які містяться
в матеріалах справи, при цьому останній
не звертався до відповідача з
повідомленням про поставку не
замовленого ним товару.

Згідно зі ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За приписами ст. 651 ЦК України істотним
є таке порушення стороною договору,
коли внаслідок завданої цим шкоди
друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.
У разі односторонньої відмови від
договору у повному обсязі або частково,
якщо право на таку відмову встановлено
договором або законом, договір є
відповідно розірваним або зміненим.

Посилання позивача на завдану
відповідачем шкоду внаслідок якої він
був позбавлений того, на що
розраховував, спростовується
видатковими накладними, відповідно до
яких в подальшому здійснювалось
постачання товару, а судовому
засіданні 18.03.2014 року представник
позивача зазначив, що товар відповідно
до видаткової накладної №107 від 31.10.2013
року відповідачу не повертався, а був
реалізований в підприємницькій
діяльності позивача з метою отримання
прибутку.

Вищенаведене надає суду підстави дійти
висновку про те, що позивачем не
доведено факти порушень з боку
відповідача умов договору, які є
істотними в розумінні ст. 651 ЦК України,
тому позовні вимоги Товариство з
обмеженою відповідальністю "АХДУС", м.
Дніпропетровськ до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ПТАХОФАБРИКА "КРИЛА ТАВРІЇ", с.
Південне, Дніпропетровська область про
розірвання договору поставки - є
необґрунтованими, не підтвердженими
належними доказами та такими, що не
підлягають задоволенню.

Згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення десятиденного
строку з дня його підписання і може
бути оскарженим протягом цього строку
до Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 24.03.2014 року.

Суддя С.В. Мартинюк