ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2014 р. Справа № 909/1552/13

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Валєєвої Т.Е.,

при секретарі судового засідання
Андріїв Л.Я., розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного
товариства "Івано-Франківськгаз" в
особі Івано-Франківського управління
по експлуатації газового господарства
(вул. Ленкавського, 20, м.
Івано-Франківськ, 76010)

до обласного комунального
підприємства "Торговий дім (об'єднання)
"Галичина" (вул. Васильянок, 62-А, м.
Івано-Франківськ, 76000)

про стягнення 73 183,08 грн заборгованості,
з яких 66 881,58 грн основного боргу за
спожитий природний газ, 4 602,05 грн пені, 1
643,19 грн суми 3% річних та 51,26 грн
інфляційних втрат,

за участю представників сторін:

від позивача: Цимбаліста О.С. -
провідний юрист, (довіреність № 05-16/2260
від 21.10.2013 р.; паспорт серії
НОМЕР_1, виданий 14.12.2005 р.
Івано-Франківським МВ УМВС України в
Івано-Франківській області);

від відповідача: не з'явилися,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Івано-Франківськгаз" в особі
Івано-Франківського управління по
експлуатації газового господарства
звернулось до господарського суду
Івано-Франківської області з позовом
до обласного комунального
підприємства "Торговий дім (об'єднання)
"Галичина" про стягнення 85 580,94 грн
заборгованості, з яких 66 881,58 грн
основного боргу за спожитий природний
газ, 13 878,84 грн пені, 4 732,38 грн суми 3%
річних та 88,14 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач надавав відповідачу послуги з
транспортування та постачання
природного газу, однак відповідач за
надані послуги своєчасно та в повному
обсязі не розрахувався, внаслідок чого
сторонами укладено додаткові угоди про
реструктуризацію боргу, які також
невиконані відповідачем, у зв'язку з
чим, станом на 24.12.2013 р. виникла
заборгованість у розмірі 85 580,94 грн.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 27.12.2013 р.
порушено провадження у справі та
призначено справу до розгляду на 28.01.2014
р.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 28.01.2014 р.
розгляд справи було відкладено на
13.02.2014 р. відповідно до ст. 77 ГПК України.

13.02.2014 р. судове засідання не відбулося
внаслідок перебування судді
Валєєвої Т.Е. на лікарняному.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 17.03.2014 р.
призначено розгляд справи в судовому
засіданні на 26.03.2014 р.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 26.03.2014 р.
продовжено строк розгляду спору на
п"ятнадцять днів.

У судовому засіданні 26.03.2014 р.
представником позивача подано
клопотання від 26.03.2014 р. б/н (вх.№4176/14 від
26.03.2014 р.) про зменшення позовних вимог в
частині пені, суми 3% річних й
інфляційних втрат та стягнення 4 602,05
грн пені, 1 643,19 грн суми 3% річних та 51,26
грн інфляційних втрат (а.с. №77-83).

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України
позивач вправі до прийняття рішення по
справі відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог.

Враховуючи диспозитивний характер
зазначеної норми, таке зменшення
позовних вимог приймається судом. У
зв'язку з чим, суд здійснює розгляд
справи відповідно до уточнених
позовних вимог.

За таких обставин позовні вимоги у
справі становлять стягнення 73 183,08 грн
заборгованості, з яких 66 881,58 грн
основного боргу за спожитий природний
газ, 4 602,05 грн пені, 1 643,19 грн суми 3%
річних та 51,26 грн інфляційних втрат.

Представник відповідача в жодне судове
засідання на вимогу суду не з'явився,
відзив на позов та докази, що його
підтверджують, суду не надіслав, відтак
своїм правом на участь у судовому
розгляді не скористався, хоча належним
чином повідомлений про час і місце
розгляду справи ухвалами суду від
27.12.2013 р., від 28.01.2014 р. та від 17.03.2014 р.
Письмових заяв, повідомлень щодо
поважності причин відсутності
представників відповідача в судовому
засіданні до суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальним правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходи до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

За таких обставин справи суд згідно із
ст. 75 ГПК України вважає за можливе
розглянути справу без участі
повноважного представника відповідача
за наявними в ній матеріалами,
одночасно запобігаючи безпідставному
затягуванню розгляду справи та
сприяючи своєчасному відновленню
порушеного права.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши матеріали справи
та дослідивши фактичні обставини
справи, суд дійшов висновку, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом під час розгляду
справи, 02.11.2012 р. між публічним
акціонерним товариством
"Івано-Франківськгаз" в особі
Івано-Франківського УЕГГ (далі -
постачальник) та обласним комунальним
підприємством "Торговий дім
(об'єднання) "Галичина" (далі - споживач)
укладено договір на постачання
природного газу за регульованим
тарифом від 30.12.2011 р. №ІФ-12-5352П/К (далі -
договір №1; а.с. №№11-13), згідно з п. 1.1
якого постачальник зобов"язався
поставити споживачу природний газ в
обсягах наведених в додатку №1 до
договору.

Крім того, між публічним акціонерним
товариством "Івано-Франківськгаз" в
особі Івано-Франківського УЕГГ (далі -
газорозподільне підприємство) та
обласним комунальним підприємством
"Торговий дім (об'єднання) "Галичина"
(далі - замовник) укладено договір на
розподіл природного газу від 30.12.2011 р.
№ІФ-12-5352 Р/К (далі - договір №2; а.с.
№№14-23), згідно з п. 1.1 якого
газорозподільне підприємство
зобов"язалося надати замовнику послугу
з транспортування природного газу
газорозподільними мережами до межі
балансової належності об"єктів
замовника або його споживачів
визначених в додатку №2 до договору.

02.11.2012 р. між позивачем та відповідачем
було укладено додаткову угоду № 03-12-13/135
на реструктуризацію боргу за
постачання природного газу відповідно
до укладеного договору №ІФ-12-5352 П/К від
30.12.2011 р. (далі - додаткова угода №1; а.с.
№24), згідно з п. 1.1 якої сторони дійшли
згоди, що станом на 02.11.2012 р.
заборгованість відповідача за
договором №1 за послуги з
газопостачання становить 70 978,74 грн.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 додаткової
угоди №1 позивач надав відповідачу
розстрочку у погашенні заборгованості
на 6 (шість) місяців та заборгованість у
сумі 70 978,74 грн за спожитий
природний газ погашається боржником до
30-го числа кожного місяця з листопада
2012 р. по квітень 2013 р. щомісячно в сумі 11
829,79 грн.

Крім того, 02.11.2012 р. між позивачем та
відповідачем було укладено додаткову
угоду №03-12-12/134 на реструктуризацію
боргу за розподіл (транспортування)
природного газу газорозподільними
мережами відповідно до договору №
ІФ-12-5352 Р/К від 30.12.2011 р. (далі - додаткова
угода №2; а.с. №25), згідно з п. 1.1 якої
сторони дійшли згоди, що станом на
02.11.2012 р. заборгованість відповідача за
договором №2 за розподіл
(транспортування) природного газу
газорозподільними мережами становить 5
902,80 грн.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 додаткової
угоди №2 позивач надав відповідачу
розстрочку у погашенні заборгованості
на 6 (шість) місяців та заборгованість у
сумі 5 902,80 грн за спожитий природний газ
погашається боржником до 30-го числа
кожного місяця з листопада 2012 р. по
квітень 2013 р. щомісячно в сумі 983,80 грн.

За приписами ч. 2 ст. 604 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняється за домовленістю сторін
про заміну первісного зобов'язання
новим зобов'язанням між тими ж
сторонами (новація).

Отже, внаслідок укладання додаткових
угод відбулася новація зобов'язань з
оплати послуг відповідачем за
постачання та транспортування
природного газу позивачем.

Згідно з п.п. 2.3.1, 2.3.2 додаткової угоди №1
та додаткової угоди №2 боржник
зобов"язався забезпечити своєчасне
погашення суми виплати заборгованості
за послуги з газопостачання, згідно з
умовами цих угод, та сплатити суму
виплати, передбаченої графіком, до
кінця кожного місяця.

Однак, відповідачем було порушено п.п.
2.3.1 та 2.3.2 додаткової угоди № 1 та
додаткової угоди № 2 щодо своєчасного
погашення сум виплат заборгованості
згідно з графіком, передбаченим в
угодах, оскільки була здійснена тільки
разова оплата у розмірі 10 000,00
грн на споживання природного газу, що
підтверджується платіжним дорученням
від 05.11.2012 р. №246 (а.с. №87), внаслідок чого
повторно виникла заборгованість
відповідача перед позивачем з
постачання та транспортування
природного газу на суму 66 881,58
грн.

З метою досудового врегулювання спору
позивачем було направлено відповідачу
вимогу від 12.12.2013 р. №03-08/1772 про сплату 66
881,58 грн заборгованості (а.с. №№26-28, 88),
проте дана вимога залишена
відповідачем без відповіді та
задоволення.

У силу ст. 526 Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідні приписи містить ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України, згідно
з положеннями якої суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно із ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається.

За приписами ч. 1 ст. 530 цього кодексу,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями ч. 2 ст. 193 Господарського
кодексу України встановлено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання вимог суду позивачем
направлялися відповідачу акти звірки
взаєморозрахунків, які отримані
відповідачем (а.с. №№61-63, 84-86). Однак,
відповідачем вимоги суду (а.с. №1) не
виконано, проведення звірки
взаєморозрахунків не забезпечено та
акт звірки не підписано.

Таким чином, з матеріалів справи
вбачається, що докази, які б
спростовували доводи позивача та/або
свідчили про сплату заборгованості за
постачання та транспортування
природного газу станом на час розгляду
справи, відповідачем не надано та в
матеріалах справи відсутні.

У зв'язку з чим, суд приходить до
висновку, що відповідач взяті на себе
зобов'язання згідно з укладеними
додатковими угодами не виконав,
внаслідок чого утворилась
заборгованість перед позивачем.

Виходячи з вищенаведеного, позовні
вимоги про стягнення 66 881,58 грн
заборгованості за послуги з постачання
та транспортування природного газу є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 216
Господарського кодексу України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Частиною 1 статті 230 зазначеного
кодексу передбачено, що штрафними
санкціями у цьому кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання, а пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Стаття 231 Господарського кодексу
України визначає, що у разі якщо розмір
штрафних санкцій законом не визначено,
санкції застосовуються в розмірі,
передбаченому договором (ч. 1 цієї
статті) та штрафні санкції за порушення
грошових зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором (ч. 6 цієї статті).

Пунктами 3.1. додаткової угоди № 03-12-12/134
та додаткової угоди № 03-12-12/135
передбачено, що у разі несплати або
несвоєчасної оплати за послуги з
газопостачання у строки зазначені в п.
1.3. Угоди, боржник сплачує на користь
кредитора, окрім суми заборгованості,
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, яка нараховується за кожний
день прострочення, від суми не
проведеної оплати.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Під час розгляду справи судом
здійснено перевірку поданого
позивачем розрахунку пені, яка
заявлена за період з 01.12.2012 р. по 31.10.2013 р.
з урахуванням ст. 232 Господарського
кодексу України, та суми 3 % річних і
втрат від інфляції, які заявлені за
період з 01.12.2012 р. по 23.12.2013 р. (а.с. №№
78-83).

Враховуючи встановлення судом факту
прострочення виконання відповідачем
грошових зобов'язань з оплати послуг з
постачання та транспортування
природного газу та з огляду на те, що
заявлені до стягнення суми пені, 3 %
річних та втрат від інфляції, не
перевищують відповідних сум,
розрахованих судом, позовні вимоги в
частині стягнення 4 602,05 грн
пені, 1 643,19 грн суми 3% річних та 51,26 грн
інфляційних втрат є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

За правилами, встановленими ст. 49 ГПК
України, судові витрати у справі
покладаються на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 11, 509, 526, 530, 546, 549, 604, 625 Цивільного
кодексу України, ст. ст. 20, 193, 216, 230, 231, 232
Господарського кодексу України, ст. ст.
22, 33, 44, 49, 55, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов публічного акціонерного
товариства "Івано-Франківськгаз" в
особі Івано-Франківського управління
по експлуатації газового господарства
до обласного комунального
підприємства "Торговий дім (об"єднання)
"Галичина" про стягнення 73 183,08 грн, з
яких 66 881,58 грн основного боргу за
спожитий природний газ, 4 602,05 грн пені, 1
643,19 грн суми 3% річних та 51,26 грн
інфляційних втрат задовольнити.

Стягнути з обласного комунального
підприємства "Торговий дім (об'єднання)
"Галичина" (вул. Васильянок, 62-А, м.
Івано-Франківськ, 76000, ідентифікаційний
код 30984526) на користь публічного
акціонерного товариства
"Івано-Франківськгаз" в особі
Івано-Франківського управління по
експлуатації газового господарства
(вул. Ленкавського, 20, м.
Івано-Франківськ, 76010, ідентифікаційний
код 03361046) 66 881,58 грн (шістдесят шість
тисяч вісімсот вісімдесят одну гривню
58 коп.) основного боргу, 4 602,05 грн (чотири
тисячі шістсот дві гривні 05 коп.) пені, 1
643,19 грн (одну тисячу шістсот сорок три
гривні 19 коп.) суми 3% річних, 51,26 грн
(п"ятдесят одну гривню 26 коп.)
інфляційних втрат та 1 720,50 грн (одну
тисячу сімсот двадцять гривень 50 коп.)
судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 31.03.14.

Суддя
Т.Е. Валєєва

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________