ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26 березня 2014 р. Справа №
903/241/14Господарський суд Волинської
області у складі:

головуючого судді - Гарбара Ігоря
Олексійовича

секретар судового засідання - Шевчук
Світлана Анатоліївна

за участю представників сторін:

від позивача: Петрук І.В. - (представник
за дов. № 79/08 від 10.01.2014 р.)

від відповідача:- н/з

в судовому засіданні прийняла учать
прокурор прокуратури Коваль І.А дов. №
98-6296 вих. 13 від 04.11.2013 р.)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луцьку у приміщенні
господарського суду Волинської
області справу за позовом прокурора
міста Луцька в інтересах держави в
особі державного комунального
підприємства "Луцьктепло" до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення 7
878,56 грн.

В судовому засіданні 26.03.2014 р. у
відповідності до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор міста Луцька звернувся в суд в
інтересах держави в особі державного
комунального підприємства "Луцьктепло"
з позовом до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 про стягнення 7 878,56 грн.

Позов мотивував тим, що 24.09.2008 р. між
державним комунальним підприємством
"Луцьктепло" та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 укладено
договір № 6-125 на надання послуг по
теплопостачанню.

На виконання умов даного договору
державне комунальне підприємство
"Луцьктепло" за період жовтень 2011 р. -
січень 2014 р. надало підприємцю послуги
по теплопостачанню на загальну суму 16
080,00 грн.

Державним комунальним підприємством
"Луцьктепло" було виставлено
відповідні рахунки по оплаті, а саме: №
286 за жовтень 2011 р. на суму 318,00 грн., № 372
за листопад 2011 р. на суму 884,09 грн., № 388
за грудень 2011 р. на суму 947,10 грн., № 324 за
січень 2011 р. на суму 1 034,63 грн., № 240 за
лютий 2012 р. на суму 1 034,63 грн., № 328 за
березень 2012 р. на суму 1 034,63 грн., № 12 за
квітень 2012 р. на суму 620,77 грн., № 185 за
жовтень 2012 р. в сумі 550, 98 грн., № 288 за
листопад 2012 р. - 1034,63 грн.,№ 201 за лютий 2013
р. - 1 034,63 грн., №174 за березень 2013 р. 1
034,63 грн., № 222 за квітень 2013 р. - 586,28 грн.,
№341 за жовтень 2013 р., № 209 за листопад 2013
р., №344 за грудень 2013 р., №347 за січень 2014
р.

Відповідачем частково здійснено
оплату за надані послуги, а саме 12 286,56
грн.

На момент звернення до суду відповідач
своїх зобов'язань перед позивачем не
виконав.

Беручи до уваги викладене, прокурор
просить суд стягнути на користь
державного комунального підприємства
"Луцьктепло" з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 7 878, 56 грн. з
них: 3 797,44 грн. - основного боргу, пені - 3
797,44 грн., 3 % річних в сумі 268,18 грн.,
індекс інфляції - 15,50 грн.

Прокурор та представник позивача в
судовому засіданні позов підтримали на
виконання вимог ухвали суду подали
документи.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився. Ухвала суду
повернулась з відміткою пошти: "За
закінченням терміну зберігання".

Варто зазначити, що до повноважень
господарських судів не віднесено
з'ясування фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій (п. 19 інформаційного листа Вищого
господарського суду від 13.08.2008 р., №
01-8/482 "Про деякі питання застосування
норм Господарського процесуального
кодексу України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у першому півріччі 2008 року").

Крім того, відповідно до п. 4
інформаційного листа від 02.06.2006 N 01-8/1228
"Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2005 році",
примірники повідомлень про вручення
рекомендованої кореспонденції,
повернуті органами зв'язку з
позначками "адресат вибув", "адресат
відсутній" і т. п., з урахуванням
конкретних обставин справи можуть
вважатися належними доказами
виконання господарським судом
обов'язку щодо повідомлення учасників
судового процесу про вчинення цим
судом певних процесуальних дій.

За наведених обставин та з
урахуванням приписів ст. 64 ГПК України,
вважається, що ухвала суду від 12.03.2014 р.
вручена відповідачу належним чином.
При цьому суд прийшов до висновку про
можливість розгляду справи по суті в
судовому засіданні за відсутністю
представника відповідача, запобігаючи
одночасно безпідставному затягуванню
розгляду спору та з огляду на
встановлений статтею 69 ГПК України
строк вирішення спору.

Заслухавши пояснення представника
позивача та прокурора, дослідивши
письмові докази в справі, суд приходить
до наступного висновку.

24.09.2008 р. між державним комунальним
підприємством "Луцьктепло" та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 було
укладено договір № 6-125 на надання
послуг по теплопостачанню (а.с.10).

Відповідно до ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з договору. Між
сторонами зобов'язання виникли з
договору від № 6-125 від 24.09.2008 р. (а.с.10).

Відповідно до умов договору
теплопостачальна організація (позивач)
надає споживачу послуги (відповідачу),
а споживач приймає та оплачує їх на
умовах і в терміни, передбачені
договором та додатками до нього.

Позивач на виконання умов договору
надав відповідачу послуги по
теплопостачанню, що підтверджується
виставленими розрахунками, а саме: № 286
за жовтень 2011 р. на суму 318,00 грн., № 372 за
листопад 2011 р. на суму 884,09 грн., № 388 за
грудень 2011 р. на суму 947,10 грн., № 324 за
січень 2011 р. на суму 1 034,63 грн., № 240 за
лютий 2012 р. на суму 1 034,63 грн., № 328 за
березень 2012 р. на суму 1 034,63 грн., № 12 за
квітень 2012 р. на суму 620,77 грн., № 185 за
жовтень 2012 р. в сумі 550, 98 грн., № 288 за
листопад 2012 р. - 1034,63 грн.,№ 201 за лютий 2013
р. - 1 034,63 грн., №174 за березень 2013 р. 1
034,63 грн., № 222 за квітень 2013 р. - 586,28 грн.,
№341 за жовтень 2013 р., № 209 за листопад 2013
р., №344 за грудень 2013 р., №347 за січень 2014
р. (а.с.12-20).

Вищезазначена сума підтверджуються
матеріалами справи, підставна та
підлягають до стягнення з відповідача
в повному обсязі.

Відповідно до п.4.4. договору при
порушенні строку оплати послуг
теплопостачальної організації
споживач сплачує їй пеню в розмірі 1 %
від суми боргу за кожен день просторчки
платежу.

У відповідності до даного договору
позивач нарахував відповідачу пеню у
розмірі 3 797,44 грн. дана сума підставна
та підлягає до стягнення.

У зв'язку з порушенням відповідачем
строків оплати послуг теплопостачання,
встановлених п.3.2., а саме споживач
зобов'язується проводити передоплату
за послуги в розмірі 100% вартості
послуг, визначених згідно з додатком №
1 (а.с.11) в термін до 01 числа
розрахункового місяця позивач
нарахував відповідачу 3 % річних в сумі
269,18 грн. варто зазначити, що вони судом
перевірені, підставні та підлягають до
стягнення з відповідача.

Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом. (ст. 625 ЦК
України).

Відповідно до ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості (ст. 627 ЦК України). За
своєю правовою природою договір є
правочином. Водночас, договір є й
основною підставою виникнення
цивільних прав та обов'язків (ст. 11 ЦК
України). Правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Правочини можуть бути
односторонніми та дво - чи
багатосторонніми (договори) (ст. 202 ЦК
України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174
ГК України господарські зобов'язання
можуть виникати, зокрема, з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

З положень ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК
України вбачається, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

У відповідності із ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Відповідно до ст. 34
ГПК України господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, враховуючи
виконання позивачем умов договору та
неналежне виконання договору
відповідачем, позовні вимоги
підлягають до задоволення повністю в
сумі 7 878,56 грн.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про
судовий збір" від сплати судового збору
звільняються: органи прокуратури - при
здійсненні своїх повноважень.

Відповідно до п. 4.7. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" та
приписів ст. 49 ГПК України в разі, коли
спір виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.
Зазначена норма виступає
процесуальною санкцією, яка
застосовується господарським судом
незалежно від того, чи заявлялося
відповідне клопотання заінтересованою
стороною. У такому застосуванні суду
слід виходити з широкого розуміння
даної норми, маючи на увазі, що
передбачені нею наслідки можуть
наставати і в разі неправомірної
бездіяльності винної особи, яка не
вжила заходів до поновлення порушених
нею прав і законних інтересів іншої
особи (зокрема, ухилялася від
задоволення її заснованих на законі
вимог), що змусило останню звернутися
за судовим захистом.

Враховуючи приписи щодо покладення
судового збору на учасників судового
процесу в залежності від результату
вирішення спору, передбачені статтею 49
ГПК України, та приписи статей 3, 6
Закону України "Про судовий збір" щодо
обов'язковості справляння та сплати
судового збору, та враховуючи, що спір
виник внаслідок неправильних дій
сторони, результати вирішення спору та
відсутність правових підстав для
звільнення відповідача від його
сплати, з відповідача належить
стягнути 1 720 (одна тисяча сімсот
двадцять) грн. 50 коп. на користь
спеціального фонду Державного бюджету
України судового збору за результатами
розгляду позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 22, 44, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України та на підставі ст.ст. 174, 173, 193, ч.
1 ст. 202, ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу
України, ст.ст. 11, 509, 626, 627, 629 Цивільного
кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) на
користь державного комунального
підприємства "Луцьктепло" (вул.
Гулака-Артемовського, 20, м. Луцьк, ) заборгованості в розмірі 7
878 (сім тисяч вісімсот сімдесят вісім
грн.) 56 коп. (з них: 3 797,44 грн. -
основного боргу, пені - 3 797,44 грн., 3 %
річних в сумі 269,18 грн., індекс інфляції -
15,50 грн.)

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий
збір в розмірі 1 827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім грн.) 00 коп.
отримувач коштів - УДКСУ у м. Луцьку
Волинської області, код отримувача
38009628, банк отримувача - ГУДКСУ у
Волинської області, код банку
отримувача МФО 803014, рахунок отримувача
3002, код класифікації доходів
бюджету - 22030001, код ЄДРПОУ суду - 03499885,
призначення платежу судовий збір за
позовом прокурора міста Луцька в
інтересах держави в особі державного
комунального підприємства "Луцьктепло"
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається через
господарський суд Волинської області
до Рівненського апеляційного
господарського суду протягом 10 днів з
моменту підписання повного тексту
рішення.

Повне рішення складено

та підписано 27.03.2014 р.

Суддя
І. О. Гарбар