ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2014 р.Справа № 916/1718/13

Одеський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Савицького Я.Ф.

Суддів: Гладишевої Т.Я.

Головея В.М.

(відповідно до розпорядження секретаря
судової палати Одеського апеляційного
господарського суду №37 від 14.03.2014р.
розгляд апеляційної скарги
здійснюється даною судовою колегією)

при секретарі судового засідання
Будному О.В.

за участю представників сторін в
судовому засіданні від 27.03.2014р.:

від позивача: Запорожець К.С., за
довіреністю ю № 156 від 02.01.2014р.;

від відповідача: Семака В.Ю., за
довіреністю № 05-18/242 від 15.01.2014р.;

Бакало Ю.С., за довіреністю № 05-18/244
від 15.01.2014р.;

Рязанов П.І., за довіреністю № 05-18/197
від 10.09.2013р.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Державного підприємства „Одеська
залізниця"

на рішення господарського суду
Одеської області

від 25 листопада 2013 року

по справі № 916/1718/13

за позовом Державного підприємства
„Одеська залізниця"

до Державного підприємства „Морський
торговельний порт „Южний"

про стягнення 244379,12 грн.

Сторони належним чином повідомлені про
час і місце засідання суду.

Повна фіксація судового процесу
здійснювалась згідно ст. 129 Конституції
України та ст. 4-4 Господарського
процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 27.03.2014р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

В с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Одеської
області від 25.11.2013р. по справі №916/1718/13
(головуючий суддя Зайцев Ю.О., судді:
Меденцев П.А., Погребна К.Ф.) відмовлено
в задоволенні позову Державного
підприємства „Одеська залізниця" до
Державного підприємства „Морський
торговельний порт „Южний" про
стягнення 244379,12 грн. з посиланням на те,
що ДП „Одеська залізниця" не доведено
неможливість прийняття на станцію
призначення вагонів, затриманих на
підходах до неї, колегія суддів
місцевого господарського суду
зазначила, що матеріали справи не
містять підтвердження того, що
залізниця вживала всіх належних від
неї заходів для доставки затриманих на
підходах вагонів на проміжних станціях
до станції призначення та видачі їх
порту, в зв'язку з чим у задоволенні
позову слід відмовити без дослідження
взаємозв'язку між вивантаженням
отримувачем вантажу, тобто ДП „МТП
„Южний", добової норми та діями
перевізника по затриманню потягів.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду першої інстанції,
до Одеського апеляційного
господарського суду звернулось
Державне підприємство „Одеська
залізниця" з апеляційною скаргою, в
якій позивач просить скасувати рішення
господарського суду Одеської області
від 25.11.2013р. по справі №916/1718/13 мотивуючи
це тим, що судом першої інстанції не
надано належної правової оцінки
обліковим карткам виконання плану
перевезення вантажів з залізничного на
водний транспорт за січень та лютий
2013р. та дійшов помилкового висновку про
недостатність облікових карток для
встановлення вини відповідача в
затримці вагонів.

13.03.2014р. від ДП „Морський торговельний
порт „Южний" до Одеського апеляційного
господарського суду надійшли
додаткові письмові пояснення по
справі.

17.03.2014р. від ДП „Одеська залізниця" до
Одеського апеляційного господарського
суду надійшли додаткові пояснення по
справі.

Розглянувши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Плодоовочевий комбінат "Херсон",
заслухавши представника позивача,
перевіривши правильність юридичної
оцінки встановлених фактичних
обставин справи, застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті рішення, колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду вважає, що рішення
господарського суду слід залишити без
змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, між
ДП „Одеська залізниця" та ДП „МТП
„Южний" укладений 01.09.2006 р. договір №
УП-647/1, згідно п.2.1 якого залізниця
здає/приймає, а порт приймає/здає по
станції Берегова експортні, транзитні,
імпортні вантажі, що перевозяться за
участю морського залізничного
транспорту, а також господарські
вантажі для порту або для його
контрагентів.

Пунктом 3 договору передбачено, що
залізниця і порт зобов'язались
дотримуватися технології робіт з
приймання і видачі всіх вантажів,
викладеної у цьому договорі та в
Єдиному технологічному процесі (далі -
ЄТП) роботи станції і порту та
інструкціях про порядок подачі та
збирання вагонів і організації робіт з
питань планування, інформаційного
забезпечення, узгодження навантаження,
розвантаження вагонів,
подачі/прибирання вагонів, інших
питань, пов'язаних з технології роботи.

В пункті 3.2 договору встановлено, що
залізниця зобов'язується: регулярно
надавати порту попередню інформацію
про підхід вагонів з вантажами із
зазначенням роду вантажу, дати і часу
прибуття на припортову станцію (в тому
числі кількість „покинутих" поїздів,
кількість вагонів за кодами
вантажоодержувачів/експедиторів);
здійснювати подачу вагонів під
вивантаження та навантаження за
узгодженим з портом добовим планом у
кількості, передбаченій ЄТП роботи
станції і порту; спільно з портом
планувати роботу з навантаження і
розвантаження вагонів на наступну добу
і аналізувати результати роботи за
минулу; вести облік часу користування
вагонами, переданими порту, а також не
прийнятих портом вагонів і затриманих
з вини порту на станції, згідно з
добовим планом та правилами
користування вагонами.

Відповідно до п.4.1 договору, місячне
планування роботи порту і станції з
перевезення експортних, імпортних і
транзитних вантажів здійснюється
відповідно до Правил планування
перевезень вантажів з урахуванням
переробної спроможності згідно з ЄТП
роботи станції і порту, зайнятості
складських ємностей, підходу суден і
наявності вагонів, призначених на
фронти розвантаження. Порт і залізниця
щомісячно не пізніше 25 числа
узгоджують обсяги завозу вантажів на
наступний місяць окремо за кожною
номенклатурою, це узгодження
оформлюється протоколом за підписами
порту, залізниці, Укрзалізниці.

Згідно п.4.3 договору добове планування
станції і порту здійснюється о 14 годині
начальниками порту і станції або їх
заступниками з оформленням добового
плану роботи за підписами обох сторін.

Відповідно до п.4.4 договору норма
вивантаження на кожну добу
встановлюється добовим планом, який
складається на підставі узгоджених
місячних обсягів завозу вантажів у
порт і додатково узгоджених обсягів,
виходячи із наявності вагонів в порту,
на станції та на підходах до неї,
рівномірно протягом доби у розмірі не
менше переробної спроможності
вантажних фронтів відповідно до ЄТП
роботи станції і порту.

Пунктом 4.7 договору встановлено, що
Облікова картка виконання плану
вивантаження вагонів за формою додатка
4 до Правил перевезення вантажів у
прямому змішаному залізнично-водному
сполученні ведеться станцією одна для
всієї номенклатури експортних і
транзитних вантажів, що прибувають і
вивозяться через порт.

Пунктом 4.9 договору визначено, що
розмір місячного плану вивантаження
визначається в обліковій картці як
сума (у цілих вагонах) норм
вивантаження кожної доби, встановлених
добовим планом згідно п.4.4 цього
договору.

Відповідно до п.6.8 договору час подачі
вагонів і час готовності до забирання
їх проставляється у відомості плати за
користування вагонами ф. ГУ-46 на
підставі пам'ятки про користування
вагонами (контейнерами) ф. ГУ-45.

Плата за користування вагонами портом
нараховується за час з моменту їхньої
передачі порту до моменту прийому
залізницею від порту всієї партії
замовлених та узгоджених станцією і
портом вагонів за їх номерами з
урахуванням часу затримки...

Відомості плати за користування
вагонами (контейнерами) складаються
станцією в трьох примірниках на
підставі пам'яток про користування
вагонами, актів ГУ-23, ГУ-23а і
підписуються представниками станції і
порту. Вагони, що з вини порту
недозаявлені або недовивантажені
проти добової норми вивантаження,
оформляються актами загальної форми з
покладанням на порт відповідальності
згідно з Правилами перевезень (п.7.1
договору).

Відповідно до п.7.4 договору за
користування вагонами і контейнерами
порт сплачує залізниці плату згідно з
Правилами користування вагонами і
контейнерами. За маневрову роботу,
зберігання вантажів у вагонах, послуги
і роботи, замовлені портом, порт
сплачує збір згідно з Тарифним
керівництвом № 1.

Додатковою угодою від 17.02.2012 р. № 21 до
договору № УП-647/1 строк його дії
продовжено до 31.12.2012 р.

Також з матеріалів справи вбачається,
що починаючи з 28.01.2013 р. по 04.02.2013 р., на
підходах до станції Берегова на
станціях Роздільна-Сортувальна,
Колосівка, Чорноморська. Кропивницька,
Вознесенськ, Помічна залізницею
затримано вагони у складі 18 потягів, що
підтверджується відповідними актами,
наказами залізниці та повідомленнями
станцій затримки на станцію
призначення Берегова про затримку
вагонів у зв'язку з неможливістю
прийняття їх вантажоодержувачем та
відсутністю технічної можливості
накопичення потягів на станції
призначення.

Після одержання повідомлень від
станцій затримання станція
призначення повідомляла ДП „МТП
„Южний" про затримку вагонів, про що
свідчать наявні в матеріалах справи
докази передачі повідомлень.

За час затримки вагонів на підходах до
станції призначення ДП „Одеська
залізниця" нарахувало ДП „МТП „Южний"
плату за користування вагонами та збір
за зберігання вантажу у вагонах з
урахуванням часу затримки потягів на
підходах до станції Берегова за
відомостями плати за користування
вагонами та звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою, посилаючись на
підтвердження обліковою карткою факту
невиконання портом добової норми
вивантаження у січні та лютому 2013р.

Дослідивши матеріали справи,
апеляційний господарський суд дійшов
наступних висновків.

Стаття 3 Закону України „Про
залізничний транспорт" встановлює, що
законодавство про залізничний
транспорт загального користування
складається з Закону України „Про
транспорт", цього закону, Статуту
залізниць України, який затверджується
Кабінетом Міністрів України, та інших
актів законодавства.

Статтею 908 Цивільного кодексу України
передбачено, що загальні умови
перевезення визначаються цим кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них. Умови перевезення вантажів,
пасажирів і багажу окремими видами
транспорту, а також відповідальність
сторін щодо цих перевезень
встановлюються договором, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Стаття 46 Статуту залізниць України
встановлює, що одержувач зобов'язаний
прийняти і вивезти вантаж, що надійшов
на його адресу. Терміни вивезення і
порядок зберігання вантажів
установлюються Правилами. Вантажі, що
прибули, зберігаються на станції
безкоштовно протягом доби. За
зберігання вантажу на станції понад
зазначений термін справляється плата,
встановлена тарифом.

Правила зберігання вантажів
установлюють, що збір за зберігання
вантажів у вагонах у разі затримки їх з
вини одержувача (відправника) після
закінчення терміну безоплатного
зберігання сплачується незалежно від
місця затримки (на станції призначення
та на підходах до неї, на прикордонних,
припортових станціях тощо), при цьому
термін безоплатного зберігання
обчислюється з моменту затримки.

Відповідно до ст.93 Статуту залізниць
України передбачено, що порти
зобов'язані приймати усі вагони, що
надходять для перевалки. Плата за
користування нараховується також за
вагони, які надійшли понад узгоджені
обсяги розвантаження, а також за
вагони, затримані на станції і на
підходах до неї в очікуванні подачі
через неприйняття їх портом.

Згідно ст.119 Статуту залізниць за
користування вагонами і контейнерами
залізниці вантажовідправниками,
вантажоодержувачами, власниками
під'їзних колій, портами,
організаціями, установами,
громадянами-суб'єктами
підприємницької діяльності вноситься
плата. Порядок визначення плати за
користування вагонами (контейнерами)
та звільнення вантажовідправника від
зазначеної плати у разі затримки
забирання вагонів (контейнерів), що
виникла з вини залізниці,
встановлюється Правилами. Зазначена
плата вноситься також за час затримки
вагонів на станціях призначення і на
підходах до них в очікуванні подання їх
під вивантаження, перевантаження з
причин, що залежать від
вантажоодержувача, власника
залізничної під'їзної колії, порту,
підприємства.

Відповідно до вимог п.п. 1 п. 129 Статуту
залізниць України обставини, що можуть
бути підставою для матеріальної
відповідальності залізниці,
вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць.

Положеннями п.п. 2 п. 129 Статуту
залізниць України визначено вичерпний
перелік обставин, для засвідчення яких
складається комерційний акт, в усіх
випадках обставини, що виникли в
процесі перевезення вантажу, багажу і
вантажобагажу і які можуть бути
підставою для матеріальної
відповідальності, оформляються актами
загальної форми.

Згідно з п.п.3, 8 Правил користування
вагонами і контейнерами облік часу
користування вагонами і контейнерами
та нарахування плати за користування
ними провадиться на станціях
відправлення та призначення за
Відомістю плати за користування
вагонами форми ГУ-46, Відомістю плати за
користування контейнерами форми ГУ-46к,
які складаються на підставі Пам'яток
про подавання/забирання вагонів форми
ГУ-45, Пам'яток про видачу/приймання
контейнерів форми ГУ-45к , Повідомлення
про закінчення вантажних операцій з
вагонами, Актів про затримку вагонів
форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23.

У разі затримки вагонів на станції з
причин, які залежать від
вантажовласника, складається акт
загальної форми, який підписується
представниками станції і
вантажовласника.

Відповідно до п. п. 1, 3 Правил складання
актів (затверджених наказом
Міністерства транспорту України від
28.05.2002р. №334) при перевезеннях у
залежності від обставин, що можуть бути
підставою для матеріальної
відповідальності залізниці,
відправника, одержувача, пасажира,
складаються комерційні акти та акти
загальної форми.

Акти загальної форми складаються для
засвідчення обставин, що виникли в
процесі перевезення вантажу, багажу,
вантажобагажу і можуть бути піставою
для матеріальної відповідальності, у
разі затримки вагонів на станції
призначення в очікуванні подачі під
вивантаження (перевантаження) з причин,
що залежать від одержувача, власника
залізничної під'їзної колії, порту,
підприємства.

Враховуючи вищезазначені обставини,
колегія суддів апеляційного
господарського суду зазначає, що
посилання позивача на складені акти
про затримку вагонів форми ГУ-23а та на
облікову картку виконання плану
перевезення вантажів із залізничного
на водний транспорт за січень-лютий
2013р. не є достатніми доказами для
підтвердження позовних вимог, оскільки
позивачем не надано належних та
допустимих доказів в підтвердження
саме причин затримки потягів з
навантаженими вагонами на шляху їх
слідування, так як, за січень-лютий 2013р.
на станції Берегова залізниці не
складено жодного акту загальної форми
про накопичення вагонів.

Одночасно потрібно відмітити те, що
облікова картка виконання плану
перевалки вантажів з залізничного на
водний транспорт, яка складається у
відповідності із Правилами планування
перевезень вантажів та договором,
являється лише підставою для
нарахування штрафу за невиконання
плану вивантаження (плану перевалки
вантажів) і для встановлення обставин
того, чи залежали причини затримки
вагонів виключно від порту та чи
вживала залізниця всіх належних від
неї заходів для доставки затриманих на
підходах вагонів на проміжних станціях
до станції призначення та видачі їх
порту, її недостатньо.

Дослідивши зміст представлених
позивачем у підтвердження своєї
позиції доказів, колегія суддів
апеляційного господарського суду
зазначає, що ДП „Одеська залізниця" не
доведено неможливість прийняття на
станцію призначення вагонів,
затриманих на підходах до неї.

Матеріали справи не містять
підтвердження того, що залізниця
вживала всіх належних від неї заходів
для доставки затриманих на підходах
вагонів на проміжних станціях до
станції призначення та видачі їх порту,
в зв'язку з чим, суд першої інстанції
цілком правомірно відмовив у
задоволенні позову ДП „Одеська
залізниця".

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду приходить до
висновку, що рішення господарського
суду Одеської області від 25.11.2013р. по
справі №916/1718/13 слід залишити без змін,
а апеляційну скаргу Державного
підприємства „Одеська залізниця" - без
задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський
суд, -

П о с т а н о в и в :

Рішення господарського суду Одеської
області від 25.11.2013р. по справі №916/1718/13
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний
01.04.2014р.

Головуючий суддя
Савицький Я.Ф.

Суддя
Гладишева Т.Я.

Суддя
Головей В.М.