ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2014 р.Справа № 916/157/14

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Князєвої
К.Р.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: Зуйкова Ю.Р. за
довіреністю № 24/01-01 від 08.01.2014р.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом дочірньої
компанії „Газ України" Національної
акціонерної компанії „Нафтогаз
України" до публічного акціонерного
товариства „Одеська ТЕЦ" про стягнення
703 175,67 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Дочірня компанія „Газ України"
Національної акціонерної компанії
„Нафтогаз України" (далі по тексту - ДК
„Газ України") звернулась до
господарського суду Одеської області з
позовом до публічного акціонерного
товариства „Одеська ТЕЦ" (далі по
тексту - ПАТ „Одеська ТЕЦ") про
стягнення заборгованості в загальному
розмірі 703 175,67 грн., яка складається з
суми основного боргу в розмірі 695 462,64
грн. та трьох відсотків річних в сумі 7
713,03 грн. Позовні вимоги обґрунтовані
фактом неналежного виконання
відповідачем прийнятих на себе за
договором про реструктуризацію
заборгованості № 14/12-145 від 28.05.2012р.
грошових зобов'язань щодо погашення
простроченої заборгованості за
спожитий природний газ відповідно до
погодженого сторонами графіку.

Відповідачем заявлені позовні вимоги
були визнані у повному обсязі. Крім
того, посилаючись на скрутне фінансове
становище, ПАТ „Одеська ТЕЦ" просило
суд надати йому розстрочку виконання
рішення суду по даній справі строком на
один рік шляхом щомісячного погашення
спірної суми заборгованості рівними
платежами.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши доводи та пояснення
представників сторін, суд встановив
наступне.

28.05.2012р. між ДК „Газ України" (Кредитор)
та ПАТ „Одеська ТЕЦ" (Боржник) було
укладено договір про реструктуризацію
заборгованості № 14/12-145, у
відповідності до п. 1.1 якого в порядку
та на умовах, визначених цим договором,
Кредитор та Боржник домовились про
розстрочення погашення заборгованості
у вигляді основного боргу (далі -
реструктуризація), що виникла у
Боржника перед Кредитором за договором
поставки природного газу № 06/09-1573 від
23.09.2009р. (далі - договір поставки
природного газу).

Згідно з п.п. 2.1, 2.2 договору про
реструктуризацію заборгованості №
14/12-145 від 28.05.2012р. загальна сума
основного боргу, що підлягає
реструктуризації відповідно до п. 1.1
цього договору, складає 20 863 878,78 грн.
(двадцять мільйонів вісімсот шістдесят
три тисячі вісімсот сімдесят вісім грн.
78 коп./, що підтверджується актом звірки
взаєморозрахунків. Боржник
зобов'язується платити у повному
обсязі суму основного боргу, вказану в
п. 2.1 цього договору, шляхом сплати
зобов'язання частинами відповідно до
графіку погашення заборгованості (далі
- графік), зазначеного в цьому пункті.
Грошові кошти по платежах поточного
місяця згідно з графіком повинні
надходити від Боржника на рахунок
Кредитора в сумі, визначеній цим
графіком, не пізніше останнього числа
місяця, в якому платіж підлягає
виконанню.

Так, відповідно до погодженого графіку,
сторони погодили, що протягом 2013
календарного року Боржник був
зобов'язаний щомісячно, до останнього
числа кожного календарного місяця
періоду, сплачувати на користь
Кредитора грошові кошти в сумі 86 932,83
грн.

Як стверджує позивач, ПАТ „Одеська ТЕЦ"
не здійснило погашення платежів за
період з березня по жовтень 2013 року
включно, в той час як платіж за лютий 2013
року був здійснений відповідачем
несвоєчасно.

У відповідності до ст. 173 ГК України
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку. Основними видами
господарських зобов'язань є
майново-господарські зобов'язання та
організаційно-господарські
зобов'язання. Сторони можуть за
взаємною згодою конкретизувати або
розширити зміст господарського
зобов'язання в процесі його виконання,
якщо законом не встановлено інше.

В силу положень ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання можуть
виникати з господарського договору та
інших угод, передбачених законом, а
також з угод, не передбачених законом,
але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 175 ГК України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 179 ГК України
майново-господарські зобов'язання, які
виникають між суб'єктами
господарювання або між суб'єктами
господарювання і негосподарюючими
суб'єктами - юридичними особами на
підставі господарських договорів, є
господарсько-договірними
зобов'язаннями.

Положеннями ст.ст. 626, 629 ЦК України
передбачено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 193 ГК України встановлено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено,
що порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідач, в порушення прийнятих на
себе за договором про реструктуризацію
заборгованості № 14/12-145 від 28.05.2012р.
грошових зобов'язань, протягом періоду
з лютого по жовтень 2013 року включно не
здійснював своєчасного перерахування
грошових коштів в якості погашення
заборгованості за спожитий природний
газ відповідно до погодженого графіку,
в результаті чого, за ПАТ „Одеська ТЕЦ"
утворилась заборгованість за вказаною
угодою в сумі 695 462,64 грн., з метою
стягнення якої позивач звернувся до
суду із даним позовом.

З огляду на викладене, керуючись
положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України,
ст.ст. 173- 175, 179, 193 ГК України
господарський суд доходить висновку
про наявність правових підстав для
задоволення позовних вимог ДК „Газ
України" в частині стягнення із ПАТ
„Одеська ТЕЦ" суми основного боргу в
розмірі 695 462,64 грн.

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
не звільняє винну сторону від
відповідальності за порушення
зобов'язання.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

У зв'язку із простроченням виконання
відповідачем прийнятих на себе
грошових зобов'язань щодо своєчасного
та в повному обсязі здійснення
платежів за договором про
реструктуризацію заборгованості №
14/12-145 від 28.05.2012р., ДК „Газ України" з
посиланням на положення ст. 625 ЦК
України було здійснено розрахунок
трьох відсотків річних в сумі 7 713,03 грн.,
що є наслідком порушення вказаного
грошового зобов'язання. Перевіривши
здійснений позивачем розрахунок суми
трьох відсотків річних, господарський
суд доходить висновку про його
правильність та обґрунтованість, у
зв'язку з чим, позовні вимоги ДК „Газ
України" в частині стягнення із ПАТ
„Одеська ТЕЦ" трьох відсотків річних в
сумі 7 713,03 грн. підлягають задоволенню.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
При цьому, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
В свою чергу, доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Враховуючи вищевикладене, факт
існування заборгованості ПАТ „Одеська
ТЕЦ" перед ДК „Газ України" в загальній
сумі 703 175,67 грн., яка складається з суми
основного боргу в розмірі 695 462,64 грн. та
трьох відсотків річних в сумі 7 713,03 грн.,
витікає з умов укладеної між сторонами
по справі угоди, положень чинного
законодавства та підтверджується
матеріалами справи. Відповідачем під
час розгляду даної справи викладені
обставини були визнані.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України
особа, не звільняється від
відповідальності за порушення
зобов'язання у разі відсутності у
боржника необхідних коштів. Крім того,
згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд
доходить висновку щодо необхідності
задоволення заявлених позовних вимог у
повному обсязі шляхом присудження до
стягнення із ПАТ „Одеська ТЕЦ" на
користь ДК „Газ України" суми
основного боргу в розмірі 695 462,64 грн. та
трьох відсотків річних в сумі 7 713,03 грн.
відповідно до ст.ст. 173-175, 179, 193 ГК
України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612, 615, 617, 625 626,
629 ЦК України.

При цьому, розглянувши клопотання
відповідача про надання йому
розстрочки виконання даного судового
рішення, суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Так, згідно із вказаним клопотанням
відповідач просить суд розстрочити
виконання рішення суду по даній справі
на один рік шляхом покладення на ПАТ
„Одеська ТЕЦ" обов'язку здійснювати
погашення присудженої до стягнення
заборгованості щомісячними рівними
платежами. В обґрунтування вказаного
клопотання ПАТ „Одеська ТЕЦ"
посилається на наступні обставини:

- специфіка отримання прибутку
відповідачем - виробником теплової
енергії, основним покупцем якої
виступає КП „Теплопостачання міста
Одеси", яке, в свою чергу, через
несвоєчасність розрахунків кінцевих
споживачів теплової енергії, затримує
розрахунки із ПАТ „Одеська ТЕЦ". Так,
відповідач наголошує, що загальна
заборгованість КП „Теплопостачання
міста Одеси" перед ПАТ „Одеська ТЕЦ"
складає 307 691 509,47 грн., щодо погашення
частини якої в сумі 55 484 286,01 грн.
постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 20.02.2014р. по
справі № 916/196/13-г КП „Теплопостачання
міста Одеси" було надано розстрочку
строком до листопада 2016 року;

- відсутність в розпорядженні ПАТ
„Одеська ТЕЦ" необхідних грошових
коштів;

- перебування ПАТ „Одеська ТЕЦ" в
процедурі банкрутства на стадії
розпорядження майном, що унеможливлює
повноцінне здійснення даним
підприємством господарської
діяльності;

- наявності заборгованості ПАТ
„Одеська ТЕЦ" за спожитий природний
газ перед НАК „Нафтогаз України" та ДК
„Газ України" в загальній сумі 238 054 872,98
грн.

- введення неповного робочого дня
згідно із наказом голови правління ПАТ
„Одеська ТЕЦ" № 110 від 11.03.2014р. через
скрутне фінансове становище
товариства;

- встановлення Національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики, тарифу
на теплову енергію на рівні, нижчому
від економічно обґрунтованих витрат на
її виробництво, а також несвоєчасне
отримання відповідної компенсації за
рахунок державного бюджету, в
результаті чого, ПАТ „Одеська ТЕЦ"
позбавлене можливості отримувати
прибуток від власної господарської
діяльності.

Відповідно до ст. 121 ГПК України, при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, за поданням
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Згідно п.п. 7.1, 7.2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
від 17.10.2012р. № 9 „Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України"
застосовуючи заходи, передбачені
статтею 121 ГПК, господарські суди
повинні мати на увазі таке. Розстрочка
означає виконання рішення частками,
встановленими господарським судом, з
певним інтервалом у часі. Строки
виконання кожної частки також повинні
визначатись господарським судом. При
цьому слід мати на увазі, що розстрочка
можлива при виконанні рішення, яке
стосується предметів, що діляться
(гроші, майно, не визначене
індивідуальними ознаками; декілька
індивідуально визначених речей тощо).
Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом. При
цьому слід мати на увазі, що згоди
сторін на вжиття заходів, передбачених
статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Проаналізувавши доводи ПАТ „Одеська
ТЕЦ", приймаючи до уваги специфіку
господарської діяльності останнього
як виробника теплової енергії, за
рахунок якої забезпечується
відповідна потреба населення міста
Одеси, перебування ПАТ „Одеська ТЕЦ" у
стані банкрутства на стадії
розпорядження майном, складне
фінансове становище відповідача,
викликане несвоєчасністю розрахунків
з боку КП „Теплопостачання міста
Одеси" за придбану теплову енергією, а
також враховуючи складну економічну
ситуацію в країні, яка виключає
можливість повноцінного здійснення
господарської діяльності
підприємствами паливно-енергетичного
комплексу, суд дійшов висновку про
наявність обставин, які можуть значно
ускладнити виконання судового рішення
по даній справі та, як наслідок, про
можливість надання відповідачу
пільгових умов виконання рішення по
даній справі з метою спрямування
отриманих ПАТ „Одеська ТЕЦ" від своєї
господарської діяльності грошових
коштів на відновлення
платоспроможності підприємства та
покращення його фінансового становища.

Враховуючи викладене, приймаючи до
уваги скрутне фінансове становище
відповідача, суд доходить висновку
щодо наявності обставин, які
ускладнюють виконання рішення
господарського суду Одеської області
по даній справі, у зв'язку з чим, а також
з огляду на істотну соціальну роль, яку
відіграє господарська діяльність
відповідача для населення міста Одеси,
суд, керуючись ст. 121 ГПК України, вважає
за доцільне і необхідне надати ПАТ
„Одеська ТЕЦ" розстрочку виконання
судового рішення по даній справі.

Вирішуючи питання про термін, на який
відповідачу надається розстрочка
виконання судового рішення, суд,
враховуючи майнові інтереси обох
сторін, вважає за правомірне надати ПАТ
„Одеська ТЕЦ" розстрочку виконання
рішення суду по даній справі на один
рік шляхом щомісячного погашення
присудженої до стягнення
заборгованості рівними частинами за
наступним графіком: протягом періоду з
квітня 2014 року по лютий 2015 року ПАТ
„Одеська ТЕЦ" зобов'язане щомісячно
перераховувати на користь ДК „Газ
України" грошові кошти в сумі 59 769,97 грн.;
протягом березня 2015 року ПАТ „Одеська
ТЕЦ" зобов'язане перерахувати на
користь ДК „Газ України" грошові кошти
в сумі 59 770,00 грн.

Підсумовуючи вищевикладені обставини,
господарський суд, керуючись ст. 121 ГПК
України, дійшов висновку про наявність
підстав для надання відповідачу
розстрочки виконання судового рішення
по даній справі строком на один рік, у
зв'язку з чим, відповідне клопотання
ПАТ „Одеська ТЕЦ" підлягає
задоволенню.

При цьому, при визначенні умов надання
відповідачу розстрочки виконання
судового рішення по даній справі, судом
до суми присудженої до стягнення на
користь ДК „Газ України"
заборгованості було також включено
суму судового збору в розмірі 14 064,00 грн.
за розгляд даних позовних вимог, яка у
відповідності до ст.ст. 44, 49 ГПК України
покладається на ПАТ „Одеська ТЕЦ".

Керуючись ст.ст. 173-175, 179, 193 ГК України,
ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612, 615, 617, 625 626, 629 ЦК
України, ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85, 121 ГПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з публічного
акціонерного товариства „Одеська ТЕЦ"
/65003, м. Одеса, вул. Церковна, 29, , п/р 55 в ПАТ
„Укргазбанк", МФО 320478/ на користь
дочірньої компанії „Газ України"
Національної акціонерної компанії
„Нафтогаз України" /04116, м. Київ, вул.
Шолуденка, 1, , рахунок №
7001 в Київській ФПАТКБ
„Південкомбанк" м. Київ, МФО 320876/ суму
основного боргу в розмірі 695 462 грн. 64
коп. /шістсот дев'яносто п'ять тисяч
чотириста шістдесят дві грн. 64 коп./, три
відсотки річних в сумі 7 713 грн. 03 коп.
/сім тисяч сімсот тринадцять грн. 03
коп./, судовий збір в сумі 14 064 грн. 00 коп.
/чотирнадцять тисяч шістдесят чотири
грн. 00 коп./. Наказ видати.

3. Надати публічному акціонерному
товариству „Одеська ТЕЦ" розстрочку
виконання рішення господарського суду
Одеської області від 26.03.2014р. по справі
№ 916/157/14 на один рік із покладенням на
публічне акціонерне товариство
„Одеська ТЕЦ" обов'язку здійснювати
погашення присудженої до стягнення
заборгованості за наступним графіком:

- протягом періоду з квітня 2014 року
по лютий 2015 року публічне акціонерне
товариство „Одеська ТЕЦ" /65003, м. Одеса,
вул. Церковна, 29, , п/р
55 в ПАТ „Укргазбанк", МФО 320478/
зобов'язане щомісячно перераховувати
на користь дочірньої компанії „Газ
України" Національної акціонерної
компанії „Нафтогаз України" /04116, м.
Київ, вул. Шолуденка, 1, ,
рахунок № 7001 в Київській ФПАТКБ
„Південкомбанк" м. Київ, МФО 320876/
грошові кошти в сумі 59 769 грн. 97 коп.
/п'ятдесят дев'ять тисяч сімсот
шістдесят дев'ять грн. 97 коп./;

- протягом березня 2015 року
публічне акціонерне товариство
„Одеська ТЕЦ" /65003, м. Одеса, вул.
Церковна, 29, , п/р 55
в ПАТ „Укргазбанк", МФО 320478/ зобов'язане
перерахувати на користь дочірньої
компанії „Газ України" Національної
акціонерної компанії „Нафтогаз
України" /04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1,
, рахунок № 7001 в
Київській ФПАТКБ „Південкомбанк" м.
Київ, МФО 320876/ грошові кошти в сумі 59 770
грн. 00 коп. /п'ятдесят дев'ять тисяч
сімсот сімдесят грн. 00 коп./.

Рішення набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 85 ГПК
України.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили з урахуванням наданої
судом розстрочки виконання рішення
суду.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України
сторони у справі, прокурор, треті особи,
особи, які не брали участь у справі,
якщо господарський суд вирішив питання
про їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили. Апеляційна
скарга подається на рішення місцевого
господарського суду протягом десяти
днів з дня його оголошення місцевим
господарським судом. У разі якщо в
судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину
рішення, зазначений строк обчислюється
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення підписано 31.03.2014р.

Суддя
С.П. Желєзна