ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2014 р.Справа № 922/350/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання
Ліпчанської В.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Спецбудмонтаж-Україна", м. Харків до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПСК Атлант", м. Харків
про стягнення 94 268,26 грн. за участю
представників сторін:

позивача - Рум"янцевої І.І. довіреність
б/н від 03.02.14 р.;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
"Спецбудмонтаж-Україна" (позивач)
звернувся до господарського суду
Харківської області із позовною заявою
щодо стягнення з відповідача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПСК Атлант"
заборгованості у розмірі 94 268,26грн., а
саме по завершеним роботам, строк
оплати яких наступив - 78 424,68 грн.,
інфляційні - 229,53 грн., 3% річних - 4 699,05
грн., пеня 10 915,00 грн., посилаючись на
неналежне виконання відповідачем
своїх зобов'язань згідно договору про
надання з обслуговування та
експлуатації кранів від 08 квітня 2011
року №112, який укладений між позивачем
та відповідачем. Крім того, позивач
просить стягнути з відповідача судовий
збір сплачений при поданні позовної
заяви до суду.

Присутній представник позивача у
судовому засіданні підтримав заявлені
позовні вимоги та надав документи
згідно супровідного листа за вх.№9295,
які долучені судом до матеріалів
справи.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, свого
повноважного представника не направив.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК України.

У разі присутності сторони або іншого
учасника судового процесу в судовому
засіданні протокол судового засідання,
в якому відображені відомості про явку
сторін (пункт 4 частини другої статті 811
ГПК України), є належним підтвердженням
повідомлення такої сторони (іншого
учасника судового процесу) про час і
місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищенаведене та те, що
відповідач був повідомлений належним
чином, про дату та час розгляду справи,
справа розглядається на підставі ст.75
ГПК України за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представника
позивача господарським судом
встановлено наступне.

Між позивачем (замовник) та
відповідачем (виконавець) було
укладено договір про надання послуг з
обслуговування та експлуатації кранів
від 08 квітня 2011 року №112 (далі по тексту
- договір), за яким виконавець прийняв
на себе зобов'язання надати послуги з
обслуговування та експлуатації крану
Кран МКГ-25-БР гус. На об'єкті замовника,
а замовник прийняв на себе
зобов'язання оплатити послуги
Виконавця. Крімтого, сторонамии
укладено додаткову угоду до Договору
№1 від 09.12.2011 року.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу
України визначає договір як
домовленість двох або більше сторін, що
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу
України встановлено, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Позивач надав відповідачу передбачені
договором послуги на суму 178 596,89 грн., що
підтверджується актами
здачі-прийняття робіт (надання послуг):
ОУ-0001331 ОГМ від 30.04.2011 року,
ОУ-0001345 ОГМ від 31.05.2011 року, ОУ-0001365
ОГМ від 30.06.2011 року, ОУ-0001396 ОГМ від 29.07.2011
року, ОУ-0001458 ОГМ від 31.08.2011 року,
ОУ-0001721 ОГМ від 30.09.2011 року, ОУ-0001772 ОГМ
від 31.10.2011 року, ОУ-0001844 ОГМ від
30.11.2011 року, ОУ-0001866 ОГМ від 14.12.2011 року.

Відповідно до п.2.2 договору, замовник
щомісячно, в термін до 10-го числа,
проводить оплату наданих виконавцем
послуг за минулий місяць на підставі
підписаних сторонами актів наданих
послуг та змінних рапортів, шляхом
перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок виконавця.

Судом встановлено, що загальна
вартість наданих послуг за договором
склала 178 596,89 грн., але відповідачем
сплачено 100 172,21 грн., у зв'язку із чим
виникла заборгованість 78 424,68 грн.

Позивачем в порядку досудового
врегулювання спору були направлені
відповідачу наступні претензії: вих.
№111 від 05.04.2012 року про погашення
заборгованості (доказ відправлення -
копія квитанції з описом про відправку
претензії), вих. №396 від 25.09.2013 року про
погашення заборгованості (доказ
відправлення - копія квитанції з описом
про відправку претензії), але
відповідач на вказані претензії не
відреагував та суму боргу не сплатив.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу
України та ст. 526 Цивільного кодексу
України, яка містить аналогічні
положення, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
відлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, в порушення умов договору
відповідач вносив плату несвоєчасно та
не в повному обсязі, в зв'язку з чим
виникла заборгованість по орендній
платі, та як встановлено судом
заборгованість відповідача перед
позивачем складає 78 424,68 грн.

Як вбачається з матеріалів справи сума
заборгованості відповідачем не
сплачена. За таких обставин, враховуючи
доведеність факту порушення
відповідачем діючого законодавства,
суд вважає позовну вимогу в частині
стягнення з відповідача суми основної
заборгованості у розмірі 78 424,68 грн.
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Окрім того позивачем заявлені до
стягнення інфляційні - 229,53 грн., 3%
річних - 4 699,05 грн., пеня 10 915,00 грн.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог в частині стягнення пені суд
виходить з наступного.

Правові наслідки порушення
зобов'язання встановлені статтею 611
Цивільного кодексу України. Відповідно
до частини 1 вказаної статті, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
розірвання договору; сплата неустойки.

Відповідно до пункту 5.2 сторони
погодили, що у випадку, якщо замовник не
сплачує виконавцю вартість наданих
останнім послуг у визначені договором
строки. Замовник повинен сплатити
виконавцю пеню у розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України за кожен день прострочення від
суми неоплаченого платежу.

Відповідно до розрахунку позивача,
поданого разом з позовною заявою,
розмір пені нарахований за період з
01.02.2013 року по 01.02.2014 року і становить 10
915,00 грн.

Однак розрахунок позивача був
зроблений без врахування положень
Закону України "Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань".

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу
України передбачено, що нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлене законом чи договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання повинно мало
бути виконано.

Враховуючи вищевикладене та те, що
відповідно до Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені не може перевищувати подвійної
облікової ставки НБУ та приймаючи до
уваги, що відповідач не виконав
прийнятий на себе обов'язок по оплаті в
термін, встановлений договором позовні
вимоги в частині стягнення пені в сумі 8
096,52 грн. відповідають вимогам договору
та діючому законодавству України, та
підлягають задоволенню.

В решті частині задоволення позовних
вимог в частині стягнення пені в
розмірі 2 818,48 грн. позовні вимоги є
безпідставними, такими, що не
відповідають діючому законодавству
України, в зв'язку з чим не підлягають
задоволенню.

В силу вимог ч.2 ст.625 Цивільного кодексу
України, боржник який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

При цьому, передбачене законом право
кредитора вимагати сплати боргу з
урахуванням індексу інфляції та
процентів річних є способами захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові.

Перевіривши нарахування інфляційних
та 3% річних суд приходить до висновку,
що дане нарахування не суперечить
вимогам чинного законодавства,
інтересам сторін та підлягає
задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
Судовий збір покладається: у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на
обидві сторони, якщо господарським
судом відхилено частину пропозицій
кожної із сторін. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином судові витрати у даній справі
покладаються на відповідача, з вини
якого спір доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу
України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПСК Атлант" (61162, м.
Харків, пр-т. Садовий, 12, кв. 41, , р/р 0331 у
Комінтернівському від. ХОФ АКБ
"Укрсоцбанк", МФО 351016) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Спецбудмонтаж-Україна" (61020, м. Харків,
проспект Постишева, 93, ,
р/р 8980 Філія "Слобажанське РУ "АТ"
Банк Фінанси та Кредит", МФО 350697)
існуючу заборгованість в розмірі 91 449,78
грн., а саме: по завершеним роботам,
строк оплати яких наступив - 78 424,68 грн.,
інфляційні - 229,53 грн., 3% річних 4699,05 грн.,
пеня 8 096,52 грн., передбачена Договором.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПСК Атлант" (61162, м.
Харків, пр-т. Садовий, 12, кв. 41, , р/р 0331 у
Комінтернівському від. ХОФ АКБ
"Укрсоцбанк", МФО 351016) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Спецбудмонтаж-Україна" (61020, м. Харків,
проспект Постишева, 93, ,
р/р 8980 Філія "Слобажанське РУ "АТ"
Банк Фінанси та Кредит", МФО 350697)
судовий збір у розмірі 1 827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4. В частині позовних вимог щодо пені у
розмірі 2 818,48 грн. - у задоволенні позову
відмовити.

Повне рішення складено 21.03.2014 р.

Суддя Ю.В. Светлічний