ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" березня 2014 р.Справа № 916/354/14

За позовом: Державне підприємство
"Адміністрація морських портів
України"; в особі, якою є
Севастопольська філія Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" (Адміністрація
Севастопольського морського порту);

До відповідача: Чорноморське головне
морське агентство "ІНФЛОТ"

про стягнення 6871,95 грн.

Суддя Літвінов С.В.

Представники:

Від позивача: не з"явився;

Від відповідача: Шилко А.В. - за
дорученням № 110 від 25.02.2014р.;

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Державне
підприємство "Адміністрація морських
портів України" в особі
Севастопольська філія Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" звернувся до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою до відповідача
Чорноморського головного морського
агентства "ІНФЛОТ" про стягнення з
відповідача адміністративного збору у
розмірі 6871,95 гривень.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 06 лютого 2014р. порушено
провадження у справі №916/354/14.

26.02.2014 року до канцелярії суду було
подано відповідачем відзив на позовну
заяву, зі змісту якого відповідач
заперечує проти позову та просить суд у
задоволенні відмовити повністю,
вказаний відзив було залучено до
матеріалів справи.

Відповідач проти позову заперечує, та
просить суд відмовити позивачу у
задоволенні позову, посилається на те,
що згідно договору № 1306/160 від 12 червня
2013 року та Кодексу торговельного
мореплавства України відповідач -
морський агент судна, діючий від імені
та за дорученням судновласника, який
сплачує позивачу портові збори, у тому
числі адміністративний, що стягуються
з судна, яке агентує відповідачем. При
цьому, порядок справляння та розміри
портових зборів, у тому числі
адміністративного, встановлювалися
"Положенням про портові збори",
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.10.2000р. №1544 "Про
портові збори". Однак 14.06.2013р. набув
чинності Наказ Міністерства
інфраструктури України №316 "Про
портові збори", який на заміну став
регламентувати порядок справляння та
розміри портових зборів. Так, під час
заходу до порту відносно судна мають
здійснюватись процедури, пов'язані з
пропуском через державний кордон
України. Згідно змісту ст. 11, 12, 14 Закону
України "Про Державний кордон України"
здійснення процедур пропуску через
державний кордон України є
обов'язковими,
контрольно-адміністративними
функціями, що здійснюються
уповноваженим державою органом
(Прикордонною службою України)
незалежно від волевиявлення та
підприємницької діяльності
судновласника. Судновласник не може
відмовитися від здійснення процедур
пов'язаних з пропуском через державний
кордон, які є невід'ємно-супутніми
діями процедури перетинання судном
кордону України.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у
судовому засіданні за участю
представника відповідача оголошено
вступну та резолютивну частину
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
відповідача, суд встановив.

Між Державним підприємством
"Адміністрація морських портів
України" /адміністрація/ в
Севастопольська філія Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" та Чорноморським
головним морським агентством "ІНФЛОТ"
/агент/ укладено договір №1306/160 від
12.06.2013 року з протоколом розбіжностей
від 08.07.2013р.

Предметом Договору є порядок
взаємовідносин між Адміністрацією та
Агентом при заході будь-яких суден, які
знаходяться під агентським
обслуговуванням Агента, в акваторію в
акваторію порту незалежно від
належності причалів, відповідно до
Постанови Кабінету міністрів України
№ 1581 від 25.10.2002 «Про акваторію
Севастопольського морського
торгівельного порту».

Відповідно до пунктів 2.1.1. та 2.1.2.
Договору, в обов'язки Адміністрації
входить надання послуг, замовлених
Агентом та погоджених з
Адміністрацією, а також організація
виконання попередньо погоджених з
Адміністрацією заявок Агента,
пов'язаних з обслуговуванням суден
Адміністрацією.

Відповідно до пунктів 3.1. та 3.2.
Договору, Агент сплачує портові збори
відповідно до чинного законодавства до
виходу судна з порту на підставі
рахунку, який Агент самостійно отримує
в секторі комерційної роботи СКР).
Після відходу судна на підставі усіх
первинних документів о наданих
послугах (нарядів, ордерів, довідок
тощо) СКР Адміністрації формує
остаточний рахунок за послуги
Адміністрації, які Агент також отримує
самостійно. Рахунок сплачується
Агентом протягом 5-ти банківських днів
з дня його отримання, але не пізніше 7-ми
днів з дня його оформлення
Адміністрацією.

Оплата портових зборів та послуг
Адміністрації здійснюється у
національній валюті України або в
іноземній валюті відповідно до Декрету
Кабінету міністрів України № 15 від
19.02.1993 «Про систему валютного
регулювання та валютного контролю» та
чинного законодавства.

Відповідно до п. 3.4. Договору, усі
розрахунки з Адміністрацією за наданні
суднам послуг, замовлені Агентом,
здійснюються Агентом, який несе за це
відповідальність у повному обсязі,
незалежно від перерахування йому
коштів від судновласників
(фрахтователя, оператора), а саме:
портові збори; збори та плати за
послуги, які надані суднам
закордонного плавання в морських
торгівельних портах України; плати за
послуги по тарифам, затвердженим
наказом начальника Адміністрації.

На підставі укладеного Договору
Адміністрацією надано портові послуги
судну Агенту «Island Sky», за здійснення
яких Адміністрацією виставлено Агенту
наступні дисбурсментські рахунки:

№ 617 від 02.09.2013 на загальну суму 1 445,61
ІІЗБ (дол. США) - адміністративний,

корабельний та причальний збір;

№ 681 від 11.09.2013 на загальну суму 1 445,61 ШБ
(дол. США) - адміністративний,

корабельний та причальний збір;

№ 734 від 24.09.2013 на загальну суму 259,85 ІІ8Б
(дол. США) - адміністративний та

причальний збір;

№ 823 від 04.10.2013 на загальну суму 233,12 ШБ
(дол. США) - адміністративний та

причальний збір.

Однак Агентом зазначені
дисбурсментські рахунки сплачено не в
повному обсязі, а лише у частині
корабельних та причальних зборів.
Оплата адміністративного збору
Агентом не здійснювалась, у зв'язку з
чим станом на 01.01.2014 року у Агента існує
заборгованість перед Адміністрацією
по сплаті адміністративного збору у
розмірі 825,52 USD (дол. США):

№ 617 від 02.09.2013 - адміністративний збір -
206,38 USD (дол. США);

№ 681 від 11.09.2013 - адміністративний збір -
206,38 USD (дол. США);

№ 734 від 24.09.2013 - адміністративний збір -
206,38 USD (дол. США);

- № 823 від 04.10.2013 - адміністративний
збір - 206,38 USD (дол. США).

Відповідно до ч. 2 ст. 343 Господарського
кодексу України, а також, до п. 3.1.

Договору, у разі несвоєчасної оплати
Агентом платежів по Договору, Агент
сплачує .Адміністрації пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
кожен день прострочення платежу. У
зв'язку з чим Адміністрацією
розраховано пеню, яка підлягає сплаті
Агентом. Розмір пені станом на 16.01.2014
становить 34,55 USD (дол. США).

Адміністрацією 20.11.2013 направлено на
адресу Агента претензію № ДГ-986 щодо
погашення існуючої заборгованості.

У відповіді на претензію № 931 від 27.11.2013
Агент посилається на п. 7.2. «Порядку
справляння та розміри ставок портових
зборів», затвердженого Наказом
Міністерства інфраструктури України №
316 від 27.05.2013 «Про портові збори» та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12.06.2013 за № 930/23462
(надалі - Порядок), відповідно до якого
судна, що заходять у морські порти для
здійснення процедур, пов'язаних з
пропуском через державний кордон без
виконання вантажних операцій,
звільняються від сплати
адміністративного збору. Також Агентом
зазначено, що судно «Island Sky» не
здійснювало вантажних операцій, у
зв'язку з чим звільняється від сплати
адміністративного збору.

Позивач вказує, що відповідно до п.п. 1.3.,
7.1. Порядку, портові збори (корабельний,
причальний, якірний, канальний,
маяковий, адміністративний та
санітарний) справляються в морських
портах із сулен і плавучих споруд, що
плавають під Державним Прапором
України та іноземними прапорами, за
групами згідно з Додатком 1 до цього
Порядку.

Крім того, позивач посилається на те, що
відповідно до Додатку 1 до Порядку,
судно «Island Sky» відноситься до групи «Б»,
тобто пасажирські судна які заходять у
порт для виконання
вантажопасажирських операцій. Із суден
груп А. Б. В і Г адміністративний збір
справляється під час кожного
заходження судна у порт.

Вищевикладене зумовило звернення
позивача до суду з даною позовною
заявою про стягнення з відповідача
адміністративного збору у розмірі 825,52
дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ
станом на 16 січня 2014 року складає 6595,90
гривень та пеню у розмірі 34,55 дол. США, ,
що еквівалентно за курсом НБУ станом на
16 січня 2014 року складає 276,05 гривень .

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника відповідача,
суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.175 Господарського
кодексу України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управлена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме:
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки, зокрема, з договорів
та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Він може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом. Правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного
кодексу України).

Ст. 193 Господарського кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Одностороння відмова від виконання
зобов`язань не допускається, крім
випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7
ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін),
що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським Кодексом
України.

Згідно з укладеним між сторонами спору
Договором № 1306/160 від 12 червня 2013 року
(надалі - Договір) Відповідач - морський
агент, діючий на підставі ст.ст. 116-119
Кодексу торговельного мореплавства
України від імені та за дорученням
судновласника сплачує Позивачу
портові збори, у тому числі
адміністративний, що стягуються з
суден, які агентуються Відповідачем.

Порядок справляння та розміри портових
зборів, у тому числі адміністративного,
встановлювалися «Положенням про
портові збори», затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
«Про портові збори» № 1544 від 12.10.2000р.

Відповідно до змісту абз. 2 пункту 32
Положення про портові збори «судна, що
заходять у морські порти для
здійснення процедур, пов'язаних з
пропуском через державний кордон
України, без виконання вантажних
операцій, звільняються від сплати
адміністративного збору».

Керуючись зазначеним пунктом
Положення про портові збори, Позивач не
стягував адміністративний збір з
суден, які здійснювали процедури
пов'язані з пропуском через державний
кордон України, не виконували вантажні
операції, у тому числі з пасажирських
суден, які не перевозили вантаж та не
виконували вантажні операції.

Згідно з пунктом 1 Розділу VI
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про морські порти України» та п.п. 2, 3
Постанови Кабінету Міністрів України
«Про внесення зміни до пункту 2 додатка
до постанови Кабінету Міністрів
України від 25 грудня 1996р. № 1548 та
визнання такими, що втратили чинність
деяких постанов Кабінету Міністрів
України» № 407 від 3 червня 2013 року з 14
червня 2013 року Постанова Кабінету
Міністрів України «Про портові збори»
№ 1544 від 12.10.2000 року втратила чинність.

Одночасно, у цей день 14 червня 2013 року
набув чинності Наказ Міністерства
інфраструктури України «Про портові
збори» № 316 від 12.06.2013 року, який на
заміну означеної Постанови Кабінету
Міністрів України став регламентувати
порядок справляння та розміри портових
зборів.

Відповідно до п. 7.2. «Порядку справляння
та розмірів портових зборів», затв.
Наказом Міністерства інфраструктури
України № 316 від 12.06.2013 року «Судна, що
заходять у морські порти для
здійснення процедур, пов'язаних з
пропуском через державний кордон без
виконання вантажних операиіїї,
звільняються від сплати
адміністративного збору».

Тобто, пункт 7.2. вищезазначеного
порядку має ідентичний зміст та
встановлює ті самі правові підстави
звільнення суден від сплати
адміністративного збору, що й абзац 2 п.
32 Положення про портові збори, яке
діяло раніше.

При цьому, згідно тексту зазначеного п.
7.2. «Порядку справляння та розмірів
портових зборів», підставою для
звільнення від сплати
адміністративного збору є дві
кваліфікуючі умови:

а) Під час заходу до порту відносно
судна мають здійснюватись процедури,
пов'язані з пропуском через державний
кордон України.

Згідго зі ст. 8 Закону України «Про
державний кордон України» режим
державного кордону України
розповсюджується на заходження
іноземних невійськових суден у
внутрішні води і порти України та
перебування в них.

Згідно змісту ст.ст. 9, 11, 14, 23 вказаного
Закону, у контрольованих прикордонних
районах, пунктах пропуску через
державний кордон, до яких належить
Севастопольський порт, встановлюється
прикордонний режим. Під час
знаходження у зазначених районах та
пунктах пропуску через державний
кордон транспортні засоби підлягають
прикордонному контролю, який
здійснюється органами Державної
прикордонної службті України.

Згідно з ч. 1 ст. 25 цього Закону частина
внутрішніх вод України і розташовані в
ній острови перебувають під контролем
органів Державної прикордонної служби
України. При цьому, згідно із ст. 8 та ст.
11 Конвенції ООН по морському праву
(ратифікована Законом України № 728-Х1У
від 03.061999 року) та п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону
України «Про державний кордон України»
під внутрішніми водами розуміється
води портів України, обмежені лінією,
яка проходить через постійні портові
споруди, які найбільше виступають у бік
моря.

При цьому, відповідно до ст. 26
зазначеного Закону, під режимом у
пунктах пропуску через державний
кордон України розуміється порядок
перебування і пересування всіх осіб і
транспортних засобі» у межах території
прикордонних залізничних і
автомобільних станцій, .морських і
річкових портів, аеропортів' і
аеродромів, відкритих для
міжнародного сполучення, а також
здійснення іншої діяльності,
пов'язаної з пропуском через державний
кордон України осіб, транспортних
засобів, вантажів та іншого майна.

Відповідно до графи 226 «Переліку
пунктів пропуску (пунктів контролю)
через державний кордон України, у межах
яких створюються або можуть
створюватися зони митного контролю»,
затв. Наказом Державної митної служби
України. Адміністрації Державної
прикордонної служби України,
Міністерства транспорту та зв'язку
України № 457/438/270 від 1 червня 2005 року
Севастопольський торговельний порт є
пунктом пропуску (пунктом контролю)
через державний кордон України.

Зазначений контроль та режим у порту
полягає у виконанні комплексу
процедур, які здійснюються
Прикордонною службою України та
митницею. Наприклад, здійснюється
перевірка паспортів іноземців при
виході їх до міста, перевірка суднових
документів, недопущення сторонніх осіб
на судно, і т.д.

Підтвердженням обов'язковості
здійснення процедур, пов'язаних з
пропуском через державний кордон
України Прикордонною службою України
відносно пасажирських суден, є зміст
пунктів 1.2.. 1.3, 2.9. 5.2.-5.3. «Порядку дій
посадових осіб органів охорони
державного кордону ...), затв. Наказом
Адміністрації Державної прикордонної
служби України № 627 від 29.08.2011 року
згідно з якими режим у пунктах пропуску
через державний кордон - це порядок
перебування і пересування всіх осіб і
транспортних засобів у межах території
прикордонних залізничних і
автомобільних станцій, морських і
річкових портів, аеропортів і
аеродромів, відкритих для міжнародного
сполучення, а також здійснення іншої
діяльності, пов'язаної з пропуском
через державний кордон осіб,
транспортних засобів та вантажів.

Зазначений режим у пунктах пропуску
через державний кордон для морського
сполучення діє в зонах прикордонного
контролю, які встановлюються:

а) у залах оформлення пасажирів:

-під час вибуття з України - від лінії
паспортного контролю до виходу на
посадку;

- під час прибуття в Україну - від
входу до термінала морського вокзалу
до лінії паспортного контролю;

б) на стоянках суден закордонного
прямування на період
вивантаження/завантаження вантажу,
висадки/посадки пасажирів;

в) на суднах закордонного прямування на
час роботи комісії.

Вищезазначений режим встановлюється
та здійснюються Прикордонною службою
відносно пасажирських суден та
пасажирів в кожному морському
порту України незалежно від того мало
чи ні це іноземне судно попередній
суднозахід в один із українських
портів.

Таким чином, згідно змісту ст. 11. 12. 14
Закону України «Про Державний кордон
України» здійснення процедур пропуску
через державний кордон України є
обов'язковими,
контрольно-адміністративними
функціями, що здійснюються
уповноваженим державою органом
(Прикордонною службою України)
незалежно від волевиявлення та
підприємницької діяльності
судновласника. Судновласник не може
відмовитися від здійснення процедур
пов'язаних з пропуском через державний
кордон, які є невід'ємно-супутніми
діями процедури перетинання судном
кордону України та знаходженню його у
зоні пропуску через державний кордон
України.

Зазначене відноситься до процедур,
пов'язаних з пропуском через державний
кордон України.

Перевезення судном, яке фігурує у
позові іноземних пасажирів та круїзний
статус судна підтверджується змістом
Загальних декларацій цього судна
(додані до справи), а також списами
пасажирів цього судна (додані до
матеріалів справи).

б) Другою визначальною підставою
звільнення від стягнення
адміністративного збору є факт
невиконання суднами вантажних
операцій, тобто відсутність вантажу на
його борту. Зазначене підтверджується
загальними деклараціями на прихід та
вихід суден, які додані до матеріалів
справи.

Так, судом встановлено наявність
проведення Чорноморським головним
морським агентством "ІНФЛОТ" оплати
виставлених рахунків без врахування
адміністративного збору, однак
враховуючи те, що пасажирське судно "
Island Sky" у Феодосійському порту не
здійснювало будь яких вантажних
операцій, а п. 7.2."Порядку справляння та
розміри ставок портових зборів", затв.
Наказом Міністерства інфраструктури
України від 27.05.2013р. №316"Про портові
збори" передбачено, що судна, що
заходять у морські порти для
здійснення процедур, пов'язаних з
пропуском через державний кордон без
виконання вантажних операцій,
звільняються від сплати
адміністративного збору, тому позовна
вимога позивача щодо стягнення з
відповідача адміністративного збору у
розмірі 825,52 дол. США, що еквівалентно за
курсом НБУ станом на 16 січня 2014 року
складає 6595,90 гривень є не обґрунтованою
та не підлягає судом задоволенню.

Під час розгляду справи позивачем не
було надано доказів, правового
обґрунтування, які б могли слугувати
підставою для задоволення його вимог.

Аналогічну правову позицію про
відсутність підстав для задоволення
позову, викладено в постанові Вищого
господарського суду України від
18.06.2008р. по справі №8/241-07-7975, постанові
Одеського апеляційного господарського
суду від 14.01.2014р. по справі №916/2246/13,
постанові Одеського апеляційного
господарського суду від 21.01.2014р. по
справі №916/2729/13, постанові Одеського
апеляційного господарського суду від
25.02.2014р. по справі №916/2842/13.

Що ж стосується позовних вимог про
стягнення пені у розмірі 34,55 дол. США, ,
що еквівалентно за курсом НБУ станом на
16 січня 2014 року складає 276,05 гривень то
на думку суду зазначені вимоги є
похідними з вимоги про стягнення
відповідача адміністративного збору у
розмірі 825,52 дол. США, що еквівалентно за
курсом НБУ станом на 16 січня 2014 року
складає 6595,90 гривень, у зв'язку з чим в
їх задоволені слід також відмовити в
повному обсязі.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК
України).

З огляду на вищевикладене, суд вважає,
що позовні вимоги Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" в особі
Севастопольської філія Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" до відповідача
Чорноморського головного морського
агентства "ІНФЛОТ" про стягнення
відповідача адміністративного збору у
розмірі 825,52 дол. США, що еквівалентно за
курсом НБУ станом на 16 січня 2014 року
складає 6595,90 гривень та пеню у розмірі
34,55 дол. США, , що еквівалентно за курсом
НБУ станом на 16 січня 2014 року складає
276,05 гривень не обґрунтовані,
матеріалами справи не підтверджені,
тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.32, 33, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Повний текст рішення складено та
підписано 28.03.2014р.

.

Суддя
Літвінов С.В.