ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2014 р.Справа № 922/403/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Стальконструкція",
м. Харків до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ФКМ-4", м. Харків
про стягнення коштів за участю :

Представник позивача - Любич В.О., дов №
б/н від 03.02.2014р.

Представник відповідача - Соколенко
О.В., дов № 23 від 07.03.2014р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Стальконструкція"
звернулось до господарського суду
Харківської області із позовною заявою
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ФКМ-4", в якій
просить суд стягнути з відповідача 69
080,0грн. основного боргу, штрафні
санкції за прострочення оплати робіт в
сумі 9 079,09грн., 3% річних в сумі 261,18грн.,
та втрати по сплаті судового збору в
сумі 1827,0грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
посилається на укладення між
сторонами договору підряду на
капітальне будівництво №05-11/Г від
04.04.2011 року , відповідно до якого
позивач зобов'язався виконати роботи з
поновлення фасаду академії
ім.Говорова, а відповідач в свою чергу
зобов'язався надати позивачеві
будівельний майданчик, передати
необхідну документацію, та прийняти
належним чином роботи на об'єкти та
оплатити їх. Як вказує позивач у
позовній заяві роботи за договором
підряду на капітальне будівництво №05-11
від 04.04.2011 року позивачем були виконані
належним чином та у повному обсязі що
підтверджує підписаним обома
сторонами актами прийняття виконаних
робіт за травень та вересень 2011 року
на загальну суму 368 439,10грн., про те
відповідач свої зобов'язання щодо
оплати виконаних робіт виконав лише
частково , неоплаченими залишились
роботи на суму 69 080,0грн., вказані
обставини стали причиною звернення
позивача до суду з відповідним позовом
.

Ухвалою господарського суду від 11.02.2014
року порушено провадження у справі
№922/403/14, розгляд справи призначено на
11.03.2014 року.

В судовому засіданні 11.03.2014 року
оголошено перерву до 01.04.2014 року, з
метою надання сторонами доказів в
підтвердження заявлених вимог та
заперечень.

Представник позивача в судовому
засіданні 01.04.2014 року підтримує
заявлені позовні вимоги у повному
обсязі, через канцелярію
господарського суду (вх.№10964/14) надав
додаткові пояснення щодо нарахування
пені , зокрема посилаючись на те, що
погоджені сторонами умови договору
про нарахування пені чітко
сформульовані , в п.8.3. договору де
встановлена відповідальність за два
види прострочення розрахунків за
договором , а саме: за п.8.3.1. договору
безпідставного нездійснення
розрахунків із генпідрядником
відповідно до умов договору, та б) п.8.3.2.
затримки оплати заборгованості
генпідряднику після розірвання
договору .

Представник відповідача в судовому
засіданні 01.04.2014 року та наданих через
канцелярію господарського суду
запереченнях ( вх.№10955/14) заперечує
проти заявлених позовних вимог,
зокрема, щодо нарахування позивачем
пені, посилаючись на те, що, оскільки
договір підряду на капітальне
будівництво №05-11/Г від 04.04.2011 року не
був розірваний сторонами відповідно
до п.11.8. договору , тому відповідно не
може бути нарахована пеня у цьому разі,
оскільки спірним договором не
передбачена відповідальність
замовника у разі несвоєчасної оплати
ним виконаних робіт .

Крім того, в своїх запереченнях
представник відповідача просить суд
відстрочити виконання рішення у справі
на три місяці , посилаючись на скрутне
фінансове становище.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення та доводи
представників позивача та відповідача,
суд встановив наступне.

04 квітня 2011 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Товариством з обмеженою
відповідальністю "Стальконструкція"
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "ФКМ-4" укладено
договір підряду на капітальне
будівництво №05-11/Г.

Згідно п.2.1. договору , сторонами
передбачено, що в порядку та на умовах ,
визначених цим договором та чинним
законодавством України генпідрядник
зобов'язується виконати роботи з
поновлення фасаду академії
ім.Говорова, а замовник зобов'язується
надати генпідрядникові будівельний
майданчик , передати необхідну
документацію та прийняти виконані
належним чином роботи на об'єкті й
оплатити їх.

Відповідно до п.3.1., п.3.3. договору ціна
договору визначена на підставі
Протоколу договірної ціни (Додаток№1
до договору) і становить 368 439,10грн.з
урахуванням ПДВ, що становить 61 406,52грн.
Остаточний розрахунок з
генпідрядником здійснюється
замовником шляхом перерахування на
поточний рахунок генпідрядника
залишку грошових коштів від ціни
договору після підписання сторонами
акту виконаних робіт (форма КБ-2в)і
Довідки про вартість виконаних
робіт(КБ-3).

Розділом 4 договору, сторонами
визначені строки, порядок виконання
робіт і порядок здавання - приймання
робіт, а саме: п.4.1., п.4.2.4.3.,,4.4., 4.5.
договору сторонами визначено, що
генпідрядник розпочинає виконання
робіт на пізніше двох календарних днів
з дати передачі замовником
генпідрядникові будівельного
майданчику за адресою: вул.Тринклера
кут проспекта Правди у м. Харкові.
Генпідрядник зобов'язаний передати
виконані роботи замовникові за актом
виконаних робіт. Датою завершення
виконання робіт за цим договором
вважається дата підписання сторонами
Акту виконаних робіт( форма КБ-2) і
Довідки про вартість виконаних робіт
(форма КБ-3) Замовник приймає виконані
належним чином генпідрядником роботи
шляхом підписання акту виконаних робіт
(форма КБ-2)і на підставі довідки про
вартість виконаних робіт ( форма КБ-3) .В
день завершення виконання робіт
генпідрядник готує два примірники акту
виконаних робіт (форма КБ -2В) і Довідку
про вартість виконаних робіт ( форма
КБ-3), підписує їх і передає замовнику.

Замовник протягом п'яти робочих днів
після отримання від генпідрядника акту
та довідки передбачених п.4.4. договору
зобьов*язаний прийняти виконані
належним чином роботи, підписати акт
та довідку і повернути
генпідрядникові один примірник
підписаного акту та довідки або
надати генпідрядникові мотивовану
відмову від прийняття робіт та
підписання відповідного акту та
довідки (форма КБ-3).

На виконання умов Договору та взятих на
себе зобов'язань позивач належним
чином та своєчасно виконав передбачені
Договором роботи, що підтверджується
підписаним та скріпленим печатками
сторін Актами приймання-передачі
виконаних будівельних робіт за
травень та вересень 2011р. на загальну
суму 368 439,10грн.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Оскільки умовами договору підряду не
передбачено конкретного строку
виконання відповідачем обов'язку з
оплати виконаних робіт , позивачем
14.02.2013 року було надіслано вимогу про
погашення заборгованості в порядку ч.2
ст.530 ЦК України на суму 69 080,0грн., яка
була отримана 19.12.2013 року, про те
відповідач не виконав взяті на себе
зобов'язання та не оплатив позивачу
виконані ним роботи в повному обсязі,
внаслідок чого виникла заборгованість
на суму 69 080,0грн., яка до цього часу не
погашена.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить із
наступного.

За приписами ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

До відносин за підрядними договорами
застосовуються положення параграфа 3
глави 61 Цивільного кодексу України,
якщо інше не встановлено параграфом 1 і
не випливає із суті підрядного
договору.

За приписами ст. 875 Цивільного Кодексу
України, підрядник зобов'язується
збудувати і здати у встановлений строк
об'єкт або виконати інші будівельні
роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації, а
замовник зобов'язується надати
підрядникові будівельний майданчик
(фронт роботи), передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх.

Відповідно до ст. 846 ЦК України строки
виконання роботи або її окремих етапів
встановлюються у договорі підряду.
Якщо у договорі підряду не встановлені
строки виконання роботи, підрядник
зобов'язаний виконати роботу, а
замовник має право вимагати її
виконання у розумні строки, відповідно
до суті зобов'язання, характеру та
обсягів роботи та звичаїв ділового
обороту.

Отже, укладений між сторонами договір
підряду, підписані на його підставі
акти приймання передачі виконаних
робіт без розбіжностей та зауважень, є
належними підставами для виникнення у
відповідача грошових зобов'язань зі
сплати у повному обсязі сум визначених
договорами та узгоджені актами
приймання передачі виконаних робіт.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу
України, яка передбачає, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог. Одностороння відмова
від виконання зобов'язання не
допускається, що передбачено ст. 525
Цивільного кодексу України.

Враховуючи вказані обставини суд
дійшов висновку, що відповідач порушив
умови укладеного з позивачем Договору
та вимоги ст. 526 Цивільного кодексу
України, відповідно до якої
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. За таких підстав,
суд вважає вимогу позивача про
стягнення з відповідача 69080,0грн. боргу
за виконані роботи обґрунтованою та
підлягаючою задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути
з відповідача 9 079,09грн. штрафних
санкцій .

Пунктом 8.3. договору у випадку , якщо
замовник :

8.3.1.безпідставно не здійснює
розрахунки із генпідрядником , згідно
з умовами цього договору,

8.3.2. затримує оплату заборгованості
генпідрядником, згідно з умовами цього
договору,

8.3.2. затримує оплату заборгованості
генпідрядникові після його розірвання
цього договору, та замовник сплачує
генпідрядникові пеню в розмірі 2% від
суми простроченого платежу, а у випадку
розірвання цього договору - від суми
заборгованості - за кожен календарний
тиждень) 7 днів ) прострочення.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
встановлених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 Цивільного
кодексу України).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ч. ст. 612 ЦК України).

Відповідно до абз. 7 п.3.12 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції", не
вважаються зміною підстав позову
доповнення його новими обставинами при
збереженні в ньому первісних обставин
та зміна посилання на норми
матеріального чи процесуального права.
Водночас і посилання суду в рішенні на
інші норми права, ніж зазначені у
позовній заяві, не може розумітися як
вихід суду за межі позовних вимог.

Крім того, пленум Вищого
господарського суду України роз'яснив,
що господарський суд у прийнятті
судового рішення керується (та
відповідно зазначає у ньому) не лише
тими законодавчими актами, що на них
посилалися сторони та інші учасники
процесу, а й тими, на які вони не
посилалися, але які регулюють спірні
правовідносини у конкретній справі
(якщо це не змінює матеріально-правових
підстав позову) (п.2 постанови пленуму
від 23.03.2012р. №6 "Про судове рішення").

Судом встановлено, що фактично позивач
просить стягнути з відповідача 9 079,09
грн. пені, нарахованої у зв'язку з
неналежним виконанням умов договору
підряду відповідно до п.8.3.1 договору.
Вказане підтверджується і додатковими
поясненнями позивача від 01.04.2014 року.

Відповідно до частини 1 статті 230
Господарського кодексу України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання
(ст.549 ЦК України).

Господарський суд зазначає, що договір
підряду на капітальне будівництво
№05-11/Г від д 04.04.2011 року, укладений
сторонами з дотриманням вимог,
необхідних для чинності правочину, а
тому має обов'язкову силу насамперед
для самих сторін. Будучи пов'язаними
взаємними правами та обов'язками,
сторони не можуть в односторонньому
порядку відмовлятись від виконання
зобов'язання або змінювати його умови,
крім випадків, передбачених угодою
сторін або законом.

Розрахунок пені перевірено судом
самостійно та встановлено, що
нарахована позивачем пеня відповідає
вимогам чинного законодавства,
нарахування проведено відповідно до
умов договору , в зв'язку з чим, суд
враховуючи наведені законодавчі
приписи та встановлені фактичні дані
щодо невиконання відповідачем взятих
на себе зобов'язань щодо виконаних
позивачем робіт, дають підстави для
висновку суду про правомірність
позовних вимог щодо стягнення на
користь позивача пені в сумі 9 079,09 грн.

Щодо заявлених до стягнення 3% річних в
сумі 261,18 грн., суд зазначає наступне.

Належним виконанням зобов'язання є
виконання, прийняте кредитором, у
результаті якого припиняються права та
обов'язки сторін зобов'язання.

Статтею 625 ЦК України визначено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

При цьому, необхідно зазначити, що
оскільки наслідки прострочення
боржником грошового зобов'язання у
вигляді нарахування позивачем на суму
боргу 3% річних та інфляційних
нарахувань не є санкціями, а виступають
способом захисту майнового права та
інтересу, то такі кошти нараховуються
незалежно від вини боржника та входять
до складу грошового зобов'язання.

На підставі викладеного, враховуючи, що
відповідач не надав суду доказів
своєчасної сплати коштів за виконані
роботи або обґрунтованих заперечень
проти позову, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача 3% річних в сумі 261,18 грн.
обґрунтовані, перевірені судом,
підтверджуються наявними у матеріалах
справи доказами та підлягають
задоволенню.

Крім того, господарський суд,
розглянувши клопотання відповідача
про відстрочення виконання рішення у
справі на три місяці, з посиланням на
скрутне фінансове становище, вважає за
необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту 6 статті 83 ГПК
України господарський суд, приймаючи
рішення, має право відстрочити або
розстрочити виконання рішення.

У пункті 7.2 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
№ 9 «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України»
зазначено, що підставою для відстрочки,
розстрочки, зміни способу та порядку
виконання рішення можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у визначений строк або
встановленим господарським судом
способом.

Вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, господарський суд,
розглянувши клопотання відповідача
про надання відстрочки виконання
рішення суду на три місяці, заслухавши
думку представника позивача з цього
приводу, відхиляє клопотання
відповідача про відстрочку виконання
судового рішення у справі № 922/403/14,
оскільки тяжке матеріальне становище
та відсутність грошових коштів, на які
посилався відповідач, в силу приписів
ст. 121 ГПК України не є тією виключною
обставиною у спірних правовідносинах,
що ускладнює виконання рішення або
робить його неможливим.

Враховуючи матеріальні інтереси
сторін, наявність інфляційних процесів
у економіці держави а також те, що
відповідач не надав суду жодних
доказів наявності обставин, що
перешкоджають виконанню рішення суду,
в зв'язку з чим, суд не вбачає правових
підстав для задоволення клопотання
відповідача про надання відстрочки
виконання судового рішення у даній
справі.

Судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами (ст.4-3 ГПК України).

В силу ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог заперечень.

Відповідно до вимог ст. 32
Господарського процесуального кодексу
України: доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст.34 ГПК України).

Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України,
витрати зі сплати судового збору у сумі
1827,0 грн. покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст.124,129 Конституції України, ст. ст.
509, 530, 610, 625, 846, Цивільного кодексу
України, ст. 193 Господарського кодексу
України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 38, 43, 44, 49,
ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю"ФКМ-4"( 61145, м.Харків,
вул.Клочківська,67, код 35248060) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю"Стальконструкція"(61106
, м. Харків, пр-т .Московський,283, код
21191412) - 69 080,0грн. основного боргу, пені в
сумі 9 079,09грн., 3% річних в сумі 261,18грн.,
витрати по сплаті судового збору в
сумі 1 827,0грн.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили .

Повне рішення складено 02.04.2014 р.

Суддя О.О. Присяжнюк