м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/164/14 06.03.14
За позовом приватного
товариства «Кормосвіт»
До відповідача-1 товариства з
обмеженою відповідальністю
До відповідача-2 товариства з
обмеженою відповідальністю
Про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
Суддя Ковтун С.А.
Представники сторін:
від позивача Тімашов А.С.
від відповідача-1 не з'явились
від відповідача-2 не з'явились
Обставини справи:
До господарського суду міста Києва
звернулося з позовом приватне
товариство «Кормосвіт» до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Еліта-Агро-М» (відповідача-1) та
товариства з обмеженою
відповідальністю «Малинський бекон»
(відповідача-2) про визнання недійсним
договору від 11.08.2012 р. купівлі-продажу
нежилого приміщення, що знаходиться за
адресою: Житомирська область, село
Малинівка, пров. Леніна, 1в.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
послався на наступне. Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Еліта-Агро-М» неналежним чином
виконував зобов'язання за договором
поставки № 9 від 15.10.2009 р., у зв'язку з
чим приватне товариство «Кормосвіт»
звернулося з позовом до суду. Рішенням
господарського суду Київської області
від 24.01.2013 р. у справі № 7/100-12 задоволено
позовні вимоги приватного товариства
«Кормосвіт» та стягнуто з товариства з
обмеженою відповідальністю
грн.. На думку позивача, для того, щоб
уникнути майнової відповідальності за
невиконання договору поставки № 9 від
15.10.2009 р. товариством з обмеженою
відповідальністю «Еліта-Агро-М» від
імені президента «Батівінкленд ЛТД»
засновано нову юридичну особу -
товариство з обмеженою
відповідальністю «Малинський бекон»
та 11.08.2012 р. переведено все нерухоме
майно товариства на нову компанію,
шляхом укладення ряду договорів
купівлі-продажу. Одним з таких
договорів є договір від 11.08.2012 р.
купівлі-продажу нежилого приміщення,
укладений між товариством з обмеженою
відповідальністю «Еліта-Агро-М» та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Малинський бекон».
Недійсність договору, за твердженням
позивача, зумовлена тим, що діями
відповідача-1 унеможливлено виконання
рішення суду, а також завдано державі
збитків у зв'язку з заниженням вартості
об'єкту продажу. Визначаючи правову
підставу недійсності, позивач
посилається на частину 1 статті 207
Господарського кодексу України та ч. 1
ст. 203 Цивільного кодексу України,
вважаючи, що вищенаведені обставини
свідчать про те, що правочин не
відповідає вимогам закону, або вчинено
з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, або
укладено учасниками господарських
відносин з порушенням хоча б одним з
них господарської компетенції
(спеціальної правосуб'єктності).

Ухвалою суду від 11.01.2014 р. порушено
провадження у справі № 910/164/14, розгляд
останньої призначено на 03.02.2014 р..

У зв'язку з неявкою в судове засідання
представника відповідача-1 розгляд
справи відкладено до 20.02.2014 р..

У зв'язку з подіями в центрі міста Києва
судове засідання не відбулося.

Ухвалою суду від 24.02.2014 р. розгляд
справи призначено на 06.03.2014 р..

Відповідач-2 у наданих суду поясненнях
позовні вимоги відхилив, зазначивши, що
сторонами досягнуто згоди щодо усіх
істотних умов договору, а також
здійснено нотаріальне посвідчення
цього договору. Нежиле приміщення
придбано відповідачем за ринковою
ціною -15536,55 грн., що підтверджується
звітом про вартість майна від 20.07.2012 р..
Відповідачем-2 сплачено податок на
додану вартість у розмірі 2589,43 грн., а
також збір на обов'язкове пенсійне
страхування у розмірі 155,36 грн..

Від державного публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Украгролізинг»
надійшло клопотання про залучення
його до участі у справі як третьої
особи на стороні товариства з
обмеженою відповідальністю
«Еліта-Агро-М», яка мотивована
наступними обставинами. Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Еліта-Агро-М» були порушені
зобов'язання за договором фінансового
лізингу, укладеного з державним
акціонерним товариством «Національна
акціонерна компанія «Украгролізинг», у
зв'язку з чим останнє звернулося з
позовами до суду. На даний час на
виконанні в органах виконання рішень
знаходяться не виконані накази про
стягнення з товариства з обмеженою
відповідальністю «Еліта-Агро-М»
грошових коштів, а також постановою
органу виконання рішень від 14.02.2014 р.
накладено арешт майна та оголошено
заборону на його відчуження.

Судом клопотання відхилено, оскільки
не наведено обставин, які свідчать про
те, що рішення у справі може вплинути на
права чи обов'язки державного
публічного акціонерного товариства
«Національна акціонерна компанія
«Украгролізинг» щодо однієї із сторін.

Розглянувши надані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно та
повно з'ясувавши обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги і
заперечення, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, суд встановив:

11.08.2012 р. між товариством з обмеженою
відповідальністю «Еліта-Агро-М»
(продавцем) та товариством з обмеженою
відповідальністю «Малинський бекон»
(покупцем) укладено договір
купівлі-продажу нежилого приміщення
(далі - Договір), відповідно до п. 1.1
якого продавець зобов'язується
передати (продати) у власність покупця ,
а покупець зобов'язується прийняти від
продавця нежиле приміщення, приміщення
для відгодівлі свиней № 9, що
знаходиться за адресою: село Малинівка
Малинського району Житомирської
області, провулок Леніна, будинок № 1-В
(один В), і сплатити його вартість за
ціною та на умовах, встановлених у
Договорі.

Відповідно до п. 2.2 Договору ринкова
вартість відчужуваного нежилого
приміщення, приміщення для відгодівлі
свиней № 9, згідно зі звітом про
вартість, виконаним фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 20.07.2012 р.,
становить 15536,55 грн.

Право власності у покупця виникає з
моменту нотаріального посвідчення та
державної реєстрації цього договору (п.
3.1 Договору).

Вказаний Договір 11.08.2012 р. нотаріально
посвідчений приватним нотаріусом
Малинського нотаріального округу
Житомирської області ОСОБА_3 та
зареєстрований в реєстрі за № 1837.

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ст. 626
Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. 638 Цивільного кодексу
України договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Оскаржуваний Договір за своєю правовою
природою є договором купівлі-продажу
нерухомого майна.

Сторони досягли згоди з усіх його
істотних умов - погоджено предмет, ціну
тощо. Також сторонами додержано вимог
щодо нотаріального посвідчення
Договору.

Згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьої, п'ятою,
шостою ст. 203 Цивільного кодексу
України.

Відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу
України зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства, особа,
яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності, волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі,
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом, правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 207 Цивільного кодексу України
передбачено, що правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо його зміст зафіксований в одному
або кількох документах, у листах,
телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо воля сторін
виражена за допомогою телетайпного,
електронного або іншого технічного
засобу зв'язку. Правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо він підписаний його стороною
(сторонами). Правочин, який вчиняє
юридична особа, підписується особами,
уповноваженими на це її установчими
документами, довіреністю, законом або
іншими актами цивільного
законодавства, та скріплюється
печаткою.

Статтею 33 ГПК України покладено на
кожну сторону довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Позивач не довів, яким чином спірний
договір порушує суспільні інтереси в
сфері суспільних відносин,
законодавство щодо виконання
зобов'язань та виконання рішень судів.
Крім того, право сторони вільно
укладати договір, обирати контрагента,
визначати умови договору є правом , на
якому заснований принцип свободи
договору (ст. 627 ЦК України), яким може
бути обмежений виключно законом.

При вирішення доводів позивача про те,
що спірний договір укладено з метою
ухилення від сплати податків, суд
виходить з визначеного ст. 1 ГПК України
права на звернення з позовом до
господарського суду, відповідно до
якої підприємства, установи,
організації звертаються до
господарського суду за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.

Тобто вимога, з якою позивач
звертається до суду, повинна
кореспондуватися з наведеними
підставами звернення до суду, тобто
носити характер захисту порушених прав
останнього.

У той же час, позивача не є органом,
уповноваженим у спірних
правовідносинах здійснювати контроль
зі сплати податків та обов'язкових
платежів, а тому звернення до суду не
має на меті захист порушеного права
позивача. Позивач не є стороною за
договором, укладеним відповідачами.

Таким чином, вимога про визнання
недійсним Договору не носить характеру
захисту порушеного права, що є
необхідною умовою для можливості
захисту останнього в судовому порядку.

Наведені вище обставини у своїй
сукупності є підставою для відмови у
позові.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову відмовити
повністю.

Рішення підписано 24.03.2014 р..

СуддяС. А. Ковтун