ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27 березня 2014 року
Справа № 18/724

Господарський суд Черкаської області у
складі головуючого судді - Васяновича
А.В.,

секретар судового засідання Гень С.Г.,

за участю представників сторін:

від управління Пенсійного фонду
України в м. Черкасах Черкаської
області - Богма А.В. - представник за
довіреністю,

від ліквідатора - представник не
з'явився,

від Головного управління юстиції у
Черкаській області - Кривенко А.О. -
представник за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

заяву управління Пенсійного
фонду України в м. Черкасах Черкаської

області, м. Черкаси

про визнання поточних
кредиторських вимог

у справі

за заявою Черкаської державної
житлово - побутової фірми "Обрій -1",

м. Черкаси

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду
Черкаської області від 29 вересня 2009
року Черкаську державну житлово -
побутову фірму "Обрій -1" визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру строком на 12 місяців та
призначено ліквідатором банкрута -
арбітражного керуючого Білика
Олександра Анатолійовича.

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 23 березня 2010
року припинено повноваження
ліквідатора банкрута - арбітражного
керуючого Білика Олександра
Анатолійовича та призначено
ліквідатором Черкаської державної
житлово - побутової фірми "Обрій -1" м.
Черкаси арбітражного керуючого Коваля
Сергія Андрійовича.

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 24 грудня 2013 року
строк ліквідаційної процедури та
повноваження ліквідатора Черкаської
державної житлово - побутової фірми
"Обрій -1" продовжено на 6 місяців.

До господарського суду Черкаської
області надійшла заява від управління
Пенсійного фонду України в м. Черкасах
Черкаської області про визнання
поточним кредитором на суму 4 716 грн. 28
коп.

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 18 лютого 2014 року
розгляд заяви управління Пенсійного
фонду України в м. Черкасах Черкаської
області було призначено на 04 березня 2014
року.

Проте, судове засідання 04 березня 2014
року не відбулося, у зв'язку з
відпусткою головуючого по справі
судді.

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 11 березня 2014
року розгляд заяви управління
Пенсійного фонду України в м. Черкасах
Черкаської області було призначено на
27 березня 2014 року.

Ліквідатор в судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив.

Ліквідатора було належним чином
повідомлено про час та місце
проведення судового засідання, що
підтверджується реєстром поштових
відправлень господарського суду
Черкаської області.

Представник управління Пенсійного
фонду України в м. Черкасах Черкаської
області в судовому засіданні вимоги
викладені в заяві підтримав та просив
суд визнати управління Пенсійного
фонду поточним кредитором на суму 4 716
грн. 28 коп.

Дослідивши матеріали справи, а також
заслухавши пояснення представника
кредитора, суд вважає за необхідне
заяву управління Пенсійного фонду
України в м. Черкасах Черкаської
області про визнання поточних
кредиторських вимог в розмірі 4 716 грн. 28
коп. залишити без задоволення, виходячи
з наступного:

Згідно абзацу 3 п. 11 розділу X
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції
станом на 19 січня 2013 року) положення
цього Закону, що регулюють
ліквідаційну процедуру,
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження у яких порушено до
набрання чинності цим Законом, якщо на
момент набрання ним чинності
господарським судом не було прийнято
постанову про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Оскільки Черкаську державну житлово -
побутову фірму "Обрій -1" визнано
банкрутом до набрання чинності Закону
України від 22 грудня 2011 року N 4212-VI, яким
Закон України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" викладено у
новій редакції, судом застосовуються
положення Закону, без врахування
зазначених змін.

Як вбачається із заяви управління
Пенсійного фонду України в м. Черкасах
Черкаської області заборгованість
боржника по відшкодуванню витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" (список №2) за листопад -
грудень 2013 року та за січень 2014 року
складає 4 735 грн. 95 коп. У зв'язку з
перерахунком суми відшкодування за 2013
рік, суму нарахування зменшено на 19 грн.
67 коп. Таким чином, як зазначав
кредитор, відшкодуванню підлягає сума
в розмірі 4 716 грн. 28 коп.

Заборгованість підтверджується
розрахунками фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

З дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури підприємницька діяльність
банкрута завершується.

Закон України „Про відновлення
платоспроможності боржника його
банкрутом" (далі - Закон) не містить
умов, які б передбачали виникнення у
банкрута нових грошових зобов'язань,
після відкриття ліквідаційної
процедури, окрім випадків, прямо
передбачених цим Законом.

Згідно з ч.ч. 8, 9 ст. 30 Закону, кошти, які
надходять при проведенні
ліквідаційної процедури,
зараховуються на основний рахунок
боржника, з якого здійснюються виплати
кредиторам, у порядку, передбаченому
ст. 31 Закону, з основного рахунку
проводяться такі виплати: поточні
комунальні та експлуатаційні платежі,
інші витрати, пов'язані із здійсненням
ліквідаційної процедури.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 Закону з
дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури строк виконання всіх
грошових зобов'язань банкрута та
зобов'язання щодо сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування та інші
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів)
вважається таким, що настав.

Виходячи зі змісту вказаної норми, суд
вважає, що поточні кредитори можуть
звернутися в ліквідаційну процедуру з
грошовими вимогами до банкрута, які
виникли за період після порушення
провадження у справі і до дня прийняття
господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом.

Згідно абзацу 4 пункту 1 статті 2 Закону
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" для
платників збору, визначених пунктами 1
та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які
є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Статтею 4 Закону України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлена ставка збору,
зокрема, 100 відсотків від об'єкта
оподаткування, визначеного абзацом 4
пункту 1 статті 2 цього Закону.

Таким чином суд вважає, що суми витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій є окремим видом збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в зв'язку з чим на них
також розповсюджується дія норм, які
передбачені ч. 1 ст. 23 Закону.

В даному випадку, грошові вимоги
заявника не мають характеру поточних,
оскільки виникли після прийняття
постанови господарського суду про
визнання боржника банкрутом.

Згідно з абз. 10 ч. 1 ст. 25 Закону - з дня
визнання боржника банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури
ліквідатор повідомляє працівників
банкрута про звільнення та здійснює
його відповідно до законодавства
України про працю, тому після
звільнення працівників підприємства -
банкрута фонд оплати праці не
формується і не сплачуються витрати на
виплату і доставку пенсій.

Стаття 31 Закону, яка розкриває склад
витрат, пов'язаних із здійсненням
ліквідаційної процедури, також не
передбачає сплату фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до вимог п.п.
"б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", в зв'язку з чим, суд
дійшов висновку, що вимоги управління
Пенсійного фонду України в м. Черкасах
Черкаської області не є ані витратами
першої черги, ані поточними
зобов'язаннями, виходячи зі змісту
спеціального Закону.

Крім того в абз. 3 п. 29 Інформаційного
листа Вищого господарського суду
України від 28 березня 2013 року, №
01-06/606/2013 "Про Закон України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції Закону України від 22.12.2011 N
4212-VI)" зазначено, наступне: "що ж до
витрат на виплату і доставку
відповідних пенсій, то їх
капіталізація чинним законодавством
не передбачена. У ліквідаційній
процедурі в установлений Законом строк
можуть бути заявлені лише ті вимоги
щодо витрат на виплату і доставку
відповідних пенсій, які виникли в
процедурах розпорядження майном та
санації, оскільки після визнання
боржника банкрутом відповідні
зобов'язання не виникають".

На підставі вищевказаного, керуючись
ст. 86 ГПК України, ст. ст. 1, 23, 25, 31 Закону
України „Про відновлення
платоспроможності боржника його
банкрутом", суд,-

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви управління
Пенсійного фонду України в м. Черкасах
Черкаської області про визнання
поточним кредитором Черкаської
державної житлово - побутової фірми
"Обрій -1", м. Черкаси на суму 4 716 грн. 28
коп. відмовити.

2. Копію ухвали надіслати
управлінню Пенсійного фонду України в
м. Черкасах Черкаської області та
ліквідатору Ковалю Сергію Андрійовичу.

Суддя
А.В.Васянович