ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.03.14р. Справа № 8/5005/10128/2012

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", (м. Київ)

до Приватного акціонерного товариства
"Теплогенерація", (м. Нікополь,
Дніпропетровська область)

про стягнення 6 614 801,95грн.

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Від позивача: Гриньок О.А. - нач.
відділу (дов. № 14-31 від 30.01.13р.)

від відповідача: Концева М.В. -
представник (дов. № 40 від 01.11.13р.)

СУТЬ
СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (далі-позивач)
звернулося до господарського суду із
позовом до Приватного акціонерного
товариства "Теплогенерація"
(далі-відповідач) про стягнення 29 475 729,30
грн.

Сума позову складається з наступних
сум: 24 620 539,70 грн. - основний борг, 1 829 625,87
грн. - пеня, 2 656 529,46 грн. - 7% штрафу, 365 864,38
грн. - 3% річних, 3 169,89 грн. - інфляційних
втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням відповідачем зобов'язань за
договором на купівлю-продаж природного
газу № 14/1833/11 від 28.09.2011р., в частині
повного та своєчасного розрахунку за
поставлений природний газ.

В судовому засіданні від відповідача
подано клопотання, в якому просить суд
зупинити провадження у справі №
8/5005/10128/2012 до вирішення спору по суті
іншої справи № 904/400/13-г
за позовом ПАТ "Теплогенерація" до НАК
"Нафтогаз України" про визнання
недійсним пункту 7.2. договору № 14/1833/11
від 28.09.11р., яка знаходиться в
провадженні господарського суду
Дніпропетровської області.

Ухвалою господарського суду від 29.01.13р.
зупинено провадження у справі
№ 8/5005/10128/2012 до розгляду справи №
904/400/13-г, що перебуває в провадженні
господарського суду Дніпропетровської
області.

Господарський суд листом від 10.02.14р.
зобов'язав сторін повідомити чи
відпали обставини, які зумовили
зупинення провадження у зазначеній
справі та надати відповідні докази.

03.03.14р. Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" надіслало до суду
заяву № 14/2-97 від 26.02.14р., в якій
зазначено, що ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 02.12.13р. у справі
№ 904/400/13-г прийнято відмову
Приватного акціонерного товариства
"Теплогенерація" від апеляційної
скарги на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 23 липня
2013 року у справі № 904/400/13-г. Рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 23.07.13 у справі № 904/400/13-г
вступило в законну силу, яким
відмовлено Приватному акціонерному
товариству "Теплогенерація" у
задоволенні позову про визнання
недійсним пункту 7.2 Договору на
купівлю-продаж природного газу № 14/1833/11
від 28.09.11р. Таким чином, позивач вказує
на те, що на сьогоднішній день відсутні
підстави, що змушують зупинити
провадження у справі № 8/5005/10128/2012, у
зв'язку з чим, просить поновити
провадження у справі № 8/5005/10128/2012 про
стягнення з відповідача
заборгованості у розмірі 29 475 729,30 грн.

Крім того, Публічне акціонерне
товариство "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" подало до
суду заяву про уточнення позовних
вимог, в якій вказує на те, що
відповідачем було сплачено основний
борг у сумі 24 620 539,70 грн., а отже, до
стягнення підлягає пеня у сумі 2 801 679,95
грн., 7% штраф у сумі 3 042 736,04 грн., 3% річних
у сумі 739 130,26 грн. та інфляційні втрати у
сумі 31 255,70 грн.

Ухвалою суду від 05.03.14р. поновлено
провадження у справі № 8/5005/10128/2012 з
20.03.14р. та справу призначено до розгляду
в засіданні на 20.03.14р. о 11 год. 00 хв.

20.03.2014 року Приватне акціонерне
товариство "Теплогенерація" надіслало
до суду відзив на позовну заяву (№ 268
від 19.03.14р.), в якому відповідач проти
позову заперечує, вважає його
безпідставним і необґрунтованим та
просить суд в задоволенні позовних
вимог позивача щодо стягнення
основного боргу та штрафних санкцій
відмовити у повному обсязі.

Суд вважає достатніми матеріали справи
для слухання справи у відповідно до ст.
75 Господарського процесуального
кодексу України за наявними в ній
матеріалами.

В порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
було оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши доводи представників
позивача та відповідача, оцінивши
докази в їх сукупності, господарський
суд, -

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2011 року між Національною
акціонерною компанією "Нафтогаз
України", як продавець, та Закритим
акціонерним товариством
"Теплогенерація", правонаступником
якого є Приватне акціонерне товариство
"Теплогенерація", як покупець, був
укладений договір купівлі продажу
природного газу № 14/1833/11. До даного
договору сторонами були укладені
Додаткові угоди (а.с. 14 - 18).

Цей договір набуває чинності з дати
його підписання уповноваженими
представниками сторін та скріплення їх
підписів печатками сторін і діє в
частині реалізації газу з 01 жовтня 2011
року до 31 грудня 2012 року, а в частині
проведення розрахунків за газ та
послуг з його транспортування - до
повного погашення заборгованості (п.
11.1. договору).

Відповідно до пункту 1.1 договору,
продавець зобов'язується передати у
власність покупцю у ІV кварталі 2011 року
та у 2012 році природний газ (за кодом
згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезеного на
митну територію України ПАТ
Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України"), а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
газ на умовах цього договору.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що
продавець передає покупцеві з 01 жовтня
2011 року по 31 грудня 2012 року газ в
обсязі до 34 000,000 тис. куб. м.

Приймання - передача газу, переданого
продавцем покупцеві у відповідному
місяці продажу, оформлюється актом
приймання - передачі газу.

Позивачем на виконання умов договору
протягом жовтня 2011 року - вересня 2012
року було поставлено, а відповідачем
прийнято природний газ на загальну
суму 103 951 300,83 грн., що підтверджується
актами приймання - передачі природного
газу від 31.10.11р. на суму 4 540 460,33 грн. та
31.10.11р. на суму 2 372 481,22 грн., від 30.11.11р. на
суму 10 216 689,79 грн., від 31.12.11р. на
суму 10 991 861,50 грн., 31.01.12р. на суму 12 992 569,31
грн., від 29.02.12р. на суму 15 322 355,76 грн., від
31.03.12р. на суму 11 860 184,72 грн., від 30.04.12р. на
суму 7 376 610,68 грн., від 31.05.12р. на суму 6 655
547,82 грн., від 30.06.12р. на суму 4 667 850,77 грн.,
від 31.07.12р. на суму 5 751671,81 грн., від 31.08.12р.
на суму 5 683 780,28 грн., від 30.09.12р.
на суму 5 517 236,84 грн. (копії яких
додаються до позовної заяви).

Таким чином, позивачем передано
відповідачу природний газ на загальну
суму 103 951 300,83 грн.

Згідно п. 6.1. договору та додаткової
угоди № 3 від 14.11.11р., оплата за
природний газ з врахуванням вартості
транспортування територією України
проводиться покупцем виключно
грошовими коштами в такому порядку:

- оплата в розмірі 30% від вартості
запланованих місячних обсягів
проводиться не пізніше ніж за 5
банківських днів до початку місяця
поставки газу;

- оплати в розмірі по 35% від вартості
запланованих місячних обсягів
проводиться до 5 числа та до 15-го числа
поточного місяця поставки.

Остаточний розрахунок за спожитий газ
з урахуванням вартості
транспортування територією України
здійснюється на підставі акту
приймання-передачі газу (за звітній
місяць) до 14 числа місяця, наступного за
місяцем поставки газу.

У відповідності до п. 7.2. договору, у
разі невиконання покупцем умов пункту
6.1. цього договору продавець має право
не здійснювати поставку покупцю або
обмежити поставку пропорційно до
кількості несплачених обсягів з
наступною поставкою цих обсягів при
умові їх оплати та наявності технічної
можливості. У разі невиконання
покупцем пункту 6.1. умов цього договору
він у безспірному порядку
зобов'язується сплатити продавцю крім
суми заборгованості пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 днів додатково
сплатити штраф у розмірі 7 відсотків
від суми простроченого платежу. Пеня
сплачується протягом 3 банківських
днів з моменту отримання покупцем
вимоги продавця. У разі несплати пені у
вказаний строк покупець вважається
таким, що має заборгованість за цим
договором.

Позивач стверджує, що Приватне
акціонерне товариство "Теплогенерація"
не проводило розрахунки за поставлений
природний газ, що підтверджується
сальдо підприємства та виписками по
рахунках, які знаходяться в матеріалах
справи, у зв'язку з чим у нього
утворилась заборгованість у сумі 24 620
536,70 грн., а отже це і стало підставою для
звернення Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" з
відповідним позовом до суду.

Під час розгляду справи відповідачем 10
вересня 2013 року було сплачено суму
основного боргу у розмірі 24 620 539,70 грн.,
що підтверджується платіжними
дорученнями, які додаються до позовної
заяви (а.с. 140 - 143).

03 березня 2014 року Публічне акціонерне
товариство "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" подало до
суду уточнення щодо розміру позовних
вимог, в яких вказує на те, що оскільки
відповідачем не були виконані належним
чином умови договору купівлі-продажу
природного газу № 14/1833/11 від 28.09.11р. щодо
своєчасної оплати отриманого
природного газу, на підставі п. 7.2.
договору та ст. 625 Цивільного кодексу
України позивач просить суд стягнути з
відповідача пеню у розмірі 2 801 679,95 грн.,
7% штрафу у розмірі 3 042 736,04 грн., 3% річних
у розмірі 739 130,26 грн. та інфляційні
втрати у розмірі 31 255,70 грн., згідно
розрахунку (а.с. 119 - 122).

Приймаючи рішення господарський суд
виходить із наступного.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
вiд зобов'язання або одностороння змiна
його умов не допускається, якщо iнше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином вiдповiдно до умов договору та
вимог цього Кодексу, iнших актiв
цивiльного законодавства. Якщо у
зобов'язаннi встановлений строк (термiн)
його виконання, то воно пiдлягає
виконанню у цей строк (термiн).

Відповідно до ст. 693 Цивільного кодексу
України, якщо договором встановлений
обов'язок покупця частково або
повністю оплатити товар до його
передання продавцем (попередня оплата),
покупець повинен здійснити оплату в
строк, встановлений договором купівлі -
продажу, а якщо такий строк не
встановлений договором, - у строк,
визначений відповідно до статті 530
цього Кодексу. У разі невиконання
покупцем обов'язку щодо попередньої
оплати товару застосовуються
положення статті 538 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 538 Цивільного
кодексу України, у разі невиконання
однією із сторін у зобов'язанні свого
обов'язку або за наявності очевидних
підстав вважати, що вона не виконає
свого обов'язку у встановлений строк
(термін) або виконає його не в повному
обсязі, друга сторона має право
зупинити виконання свого обов'язку,
відмовитися від його виконання
частково або в повному обсязі. При
цьому, якщо зустрічне виконання
обов'язку здійснено однією із сторін,
незважаючи на невиконання другою
стороною свого обов'язку, друга сторона
повинна виконати свій обов'язок.

Відповідно до п. 3.1.3. договору у разі
невиконання та/або несвоєчасного
виконання покупцем вимог п. 6.1. Договору
(передбачає передоплату) продавець має
право зменшити плановий обсяг
поставки, який зазначається в заявці на
наступний місяць поставки, пропорційно
загальній сумі грошових коштів, не
сплачених покупцем станом на 20 число
місяця, що передує місяцю поставки.

З матеріалів справи вбачається, що
перші поставки газу відбулись без
здійснення відповідачем попередньої
оплати. Відповідач прийняв від
позивача поставлений природний газ,
спожив його, і тільки після цього
здійснив його повну оплату.

При цьому, незважаючи на факт
відсутності першої та наступних
передплат відповідача за природний
газ, що були передбачені п. 6.1. договору,
позивач не скористався своїм правом
призупинити виконання свого обов'язку
стосовно поставки газу, передбаченим
як положенням п. 3.1.3. договору, так і
нормами законодавства, та і надалі на
свій ризик здійснював поставку
природного газу на адресу відповідача,
що підтверджується відповідними
актами приймання-передачі газу.

Отже, такі дії свідчать про те, що
сторони фактично змінили умови
договору щодо порядку розрахунків за
договором купівлі-продажу № 14/1833/11 від
28.09.11р., погодившись з тим, що поставка
природного газу відбувається не на
умовах попередньої оплати. Втім, нового
порядку та строків розрахунків за
поставлений природний газ сторони в
договорі не передбачили.

Як зазначалось вище, відповідно до ч. 4
ст. 538 ЦК України, якщо зустрічне
виконання обов'язку здійснено однією
із сторін, незважаючи на невиконання
другою стороною свого обов'язку, друга
сторона повинна виконати свій
обов'язок.

Позивач, незважаючи на те, що
відповідачем не виконано свого
обов'язку стосовно здійснення на
адресу Позивача попередньої оплати за
природний газ - здійснив виконання
свого обов'язку щодо поставки газу, у
зв'язку з чим набув право вимоги щодо
оплати поставленого товару.

При цьому, з огляду на те, що момент
виконання зобов'язання по оплаті за
природний газ, поставлений без
попередньої оплати, договором
встановлено не було, та відповідні
зміни до нього у письмовій формі
сторонами по договору не було внесено,
таким чином строк виконання такого
зобов'язання за договором необхідно
визначати моментом пред'явлення
кредитором відповідної вимоги.

Згідно положень ч. 2 ст. 530 ЦК України,
якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Позивачем 09.11.12р. була направлена
відповідачу вимога № 26/2-182-12, в якій він
вимагав сплатити протягом 3 днів з
моменту отримання даної вимоги крім
суми основного боргу у розмірі 24 620 539,70
грн. нараховані штрафні санкції на
загальну суму 4 486 155,33 грн. Направлення
вимоги підтверджується поштовим
описом та фіскальним чеком (а.с. 38, 39),
однак, вимоги позивача відповідачем
залишені без відповіді та задоволення.

Право нарахування штрафних санкцій
починається після закінчення
вказаного терміну (3-х днів з моменту
отримання вимоги), тобто заявлення
позивачем у вимозі сплати штрафних
санкцій у загальному розмірі 4 486 155,33
грн. є неправомірною.

Станом на 20.03.2014 року заборгованість
відповідача по основному боргу у сумі
24 620 539,70 грн. за вказаний позивачем в
позовній заяві період відсутня, що
підтверджується платіжними
дорученнями, які знаходяться в
матеріалах справи (а.с. 140 -
143).

Вказана позиція підтверджується і
практикою розгляду аналогічних справ,
а саме постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 17
червня 2013 року по справі № 901/1052/13 (13
вересня 2013 року ВГСУ повернув
касаційну скаргу позивача без розгляду
на підставі п.6 ч.1 ст.111-3 Господарського
процесуального кодексу України), в якій
зазначено, що оскільки відповідач не
здійснив попередньої оплати
замовлених обсягів газу у розмірах,
зазначених у п. 6.1. договору і позивач
здійснив поставку природного газу у
повному обсягу, то сторони такими діями
фактично змінили п. 6.1. договору щодо
порядку оплати поставлених обсягів
газу, внаслідок чого момент виникнення
обов'язку з оплати почав визначатися
моментом пред'явленням вимоги в силу
положень ст. 530 Цивільного кодексу
України.

Стосовно вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача пені у сумі 2 801
679,95 грн. та 7% штрафу у сумі 3 042 736,04 грн.,
суд відмовляє у задоволенні, оскільки
пункт 7.2. договору не може братись до
уваги, у зв'язку з фактичним зміненням
п. 6.1. цього договору.

В позовних вимогах позивача щодо
стягнення з відповідача 3% річних у
розмірі 739 130,26 грн. та
інфляційних втрат у розмірі 31 255,70 грн.
за період з листопада 2011 року по липень
2013 року належить відмовити із-за
недоведеності та ненаданням позивачем
обґрунтованого розрахунку із
зазначенням конкретного періоду
нарахування, а саме, позивачем не
надано доказів, які підтверджували б
дату, з якої почалося нарахування 3%
річних та інфляційних втрат (коли
відповідач мав здійснити оплату
основного боргу).

Таким чином, враховуючи викладене
судом встановлено, що вимоги позивача
про стягнення з відповідача пені у
розмірі 2 801 679,95 грн., 7% штрафу у розмірі 3
042 736,04 грн., 3% річних у розмірі 739 130,26 грн.
та інфляційних втрат у розмірі 31 255,70
грн. на підставі п. 7.2. договору та ст. 625
Цивільного кодексу України є
безпідставними та необґрунтованими.

За наведених обставин справи, суд не
вбачає підстав для задоволення позову,
відхиляє доводи позивача у справі,
наведені в обґрунтування заявлених
позовних вимог.

Судові витрати, відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, необхідно покласти на
відповідача пропорційно.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити у
повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Теплогенерація" (53201,
Дніпропетровська область, м. Нікополь,
проспект Трубників, 56; )
на користь Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ,
вул. Б. Хмельницького, 6; )
- 53 775 (п'ятдесят три тисячі сімсот
сімдесят п'ять) грн. 44 коп. витрат по
сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суддя І.Ю. Дубінін

Повне рішення складено 28.03.14р.