ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року Справа № 18/1971/12 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого:Полякова Б.
М.суддів:Коваленка В. М., Короткевича О.
Є.(доповідач у справі)розглянувши
матеріали касаційної скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю
сільськогосподарське підприємство
"Нібулон"на постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
08.01.2014 рокута постановуГосподарського
суду Полтавської області від 17.10.2013
рокуу справі№ 18/1971/12за заявою
Приватного акціонерного товариства
"Полтавське хлібоприймальне
підприємство"доТовариства з обмеженою
відповідальністю
"Інтер-Агро"пробанкрутствоза участю
представників сторін: ліквідатор
Веничук Є.В., від ТОВ "Інтер Агро" -
Шевченко О.А.

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду
Полтавської області від 17.10.2013 року
(суддя Паламарчук В. В.) Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інтер-Агро" визнано банкрутом,
відкрито ліквідаційну процедуру у
справі, призначено ліквідатором
банкрута.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 08.01.2014 року
(головуючий суддя: Здоровко Л. М., судді:
Гетьман Р. А., Плахов О. В.) постанову
господарського суду Полтавської
області від 17.10.2013 року залишено без
змін.

Товариство з обмеженою
відповідальністю
сільськогосподарське підприємство
"Нібулон" не погодилось з
вищезазначеними рішеннями та
звернулась до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить прийнятті раніше рішення
скасувати, а справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції з
посилання на порушення судом норм
процесуального та матеріального права.

Судова колегія, розглянувши наявні
матеріали справи, обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
до боржника застосовуються такі судові
процедури: розпорядження майном
боржника; мирова угода; санація
(відновлення платоспроможності)
боржника; ліквідація банкрута. Законом
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" передбачено
певні стадії процедури банкрутства,
встановлено строк та умови їх
проведення.

Згідно зі ст.ст. 4, 43 ГПК України судове
рішення є законним та обґрунтованим
лише у випадку всебічного повного та
об'єктивного розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності у відповідності з нормами
матеріального та процесуального права.

Відповідно ст. 22 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
господарський суд приймає постанову
про визнання боржника банкрутом і
відкриває ліквідаційну процедуру у
випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 16 вказаного
Закону до компетенції комітету
кредиторів належить прийняття рішення,
зокрема, про звернення до
господарського суду з клопотанням про
відкриття процедури санації, визнання
боржника банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури, припинення
повноважень арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) та про
призначення нового арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора),
надання згоди на укладення арбітражним
керуючим значних угод боржника чи угод
боржника, щодо яких є
заінтересованість.

10.10.2012 року порушено провадження у
справі про банкрутство Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інтер-Агро".

30.10.2012 року за результатами
підготовчого судового засідання
введено процедуру розпорядження
майном боржника та призначено
арбітражного керуючого Веничука Є В.
розпорядником майна боржника.

Ухвалою суду від 14.03.2012 року
затверджено реєстр вимог кредиторів
боржника.

26.03.2013 року було проведено збори
кредиторів та обрано комітет
кредиторів боржника.

19.04.2013 року комітетом кредиторів
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтер-Агро" на
засіданні комітету кредиторів
вирішено клопотати перед судом про
визнання боржника банкрутом та
призначення ліквідатором боржника
арбітражного керуючого Веничука Є. В.

Процедура ліквідації застосовується у
випадках, якщо після виявлення
кредиторів, затвердження реєстру вимог
кредиторів та створення комітету
кредиторів, до суду не надійшло
пропозицій щодо санації боржника або
укладення мирової угоди.

Відповідно до ст. 1 вищезазначеного
Закону неплатоспроможність - це
неспроможність суб'єкта
підприємницької діяльності виконати
після настання встановленого строку їх
сплати грошові зобов'язання перед
кредиторами, у тому числі по заробітній
платі, а також виконати зобов'язання
щодо сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів) не інакше як
через відновлення платоспроможності.

Як вбачається з матеріалів справи, на
протязі всієї стадії розпорядження
майном, виявлення кредиторів,
пропозицій щодо укладення мирової
угоди або санації боржника до суду не
поступало, окрім того судом було
встановлено, що фінансовий стан
підприємства має ознаки надкритичної
неплатоспроможності. Економічних
ознак фіктивного банкрутства та ознак
дій з доведенням до банкрутства за
результатами перевірки фінансового
стану не виявлено.

Розпорядником майна було надано аналіз
фінансово-майнового стану боржника, що
свідчить про доцільність введення
процедури ліквідації
підприємства-банкрута..

За таких обставин, місцевий суд, з чим
погодився суд апеляційної інстанції,
дійшов висновку, що були виконані усі
необхідні умови процедури
розпорядження майном, своєчасно
здійснена публікація в офіційному
друкованому органі з метою виявлення
кредиторів та санаторів боржника,
складено реєстр заявлених вимог
кредиторів, пропозицій щодо укладення
мирової угоди або санації боржника до
суду не поступало, обґрунтовано дійшов
висновку про введення процедури
ліквідації та визнання боржника
банкрутом.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право
залишити рішення першої інстанції або
постанову апеляційної інстанції без
змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без
задоволення, коли суд визнає, що
рішення місцевого господарського суду
або постанова апеляційного
господарського суду прийняті з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів
Вищого господарського суду України
вважає, що відповідно до вимог ст. 43 ГПК
України постанова суду апеляційної
інстанції та постанова суду першої
інстанції ґрунтуються на всебічному,
повному та об'єктивному розгляді всіх
обставин справи, які мають значення для
вирішення спору, відповідають нормам
процесуального права, а доводи
касаційної скарги не спростовують
висновків господарських судів, у
зв'язку з чим підстав для скасування
вказаних постанов не вбачається.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України,

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
сільськогосподарське підприємство
"Нібулон" залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
08.01.2014 року та постанову господарського
суду Полтавської області від 17.10.2013
року у справі №18/1971/12 залишити без змін.

Головуючий
Б. М. Поляков

Судді
В. М. Коваленко

О. Є. Короткевич