ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2014 р.
Справа № 921/1064/13-г/6

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого - судді
Давид Л.Л.

Суддів
Данко Л.С.

Юрченка Я.О.

при секретарі судового засідання
Карнидал Л.Ю.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська торгова
компанія" № 1/15 від 24.01.2014р.

на рішення господарського суду
Тернопільської області від 20.12.2013р.

у справі № 921/1064/13-г/6 (суддя - І.П.
Шумський)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська торгова
компанія", м. Тернопіль

до Тернопільської міської ради, м.
Тернопіль

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_2, м.
Тернопіль

про визнання недійсним рішення
Тернопільської міської ради від 26.04.2013
року №6/31/94.

за участю представників сторін:

від позивача (Апелянт): не з»явились;

від відповідача не з»явились;

від третьої особи: ОСОБА_2 - паспорт
серії НОМЕР_1 виданий Тернопільським МВ
УМВС України в Тернопільській області
від 29.10.1999 р.);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Тернопільської області від 20.12.2013 р. у
справі №921/1064/13-г/6 відмовлено у
задоволенні позовних вимог Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Українська торгова компанія", м.
Тернопіль (надалі - Позивач) до
Тернопільської міської ради, м.
Тернопіль (надалі - Відповідач) за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_2, м. Тернопіль (надалі - третя
особа) про визнання недійсним рішення
Тернопільської міської ради від 26.04.2013
року №6/31/94.

Рішення місцевого господарського суду
мотивоване тим, що поданими
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Українська торгова
компанія» доказами не спростовано
обґрунтованості та законності
прийнятого Тернопільською міською
радою рішення від 26.04.2013 р. №6/31/94 про
надання підприємцю ОСОБА_2 дозволу на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки для
обслуговування торгового павільйону
за адресою АДРЕСА_1, з наданням в оренду
на п»ять років. На переконання
місцевого господарського суду,
вищеназване рішення прийнято у
відповідності до вимог ст. 19
Конституції України, ст. 24 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», а тому є законним.

ТзОВ «Українська торгова компанія», не
погоджуючись з прийнятим рішенням,
звернулось з апеляційною скаргою, в
якій просить скасувати таке з
наступних підстав.

На думку апелянта, місцевим
господарським судом при прийнятті
рішення неповно з»ясовано усі
обставини справи, що суперечить
постанові пленуму Вищого
господарського суду України №6 від
23.03.2013 р. «Про судове рішення». Апелянт
вважає безпідставним посилання суду на
недоведеність обставин, викладених у
процесуальних документах, ухвалених
судом у справах №4/30/5022-308/2012 та
№921/1084/13-г/6 та їх вплив на правову
оцінку при вирішенні спору у справі
№921/1064/13-г/6. Безпідставним є посилання в
рішенні Господарського суду
Тернопільської області від 20.12.2013 р. на
рішення Тернопільської міської ради
від 30.03.2012 р. №6/20/50 «Про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 0,0144 га. за
АДРЕСА_1 ОСОБА_2» та договір оренди
землі від 20.04.2012 р., підписаний
Тернопільською міською радою з ОСОБА_2
які визнані недійсними рішенням
Господарського суду Тернопільської
області від 31.10.2013 р. у справі
№4/30/5022-308/2012. Не заслуговує, на думку
Апелянта, та суперечить ч. 9 ст. 129
Конституції України, ст. ст. 4-5,115 ГПК
України покликання суду на невиконання
Тернопільською міською радою рішення
Господарського суду Тернопільської
області у справі №17/7/5022-217/2011, яке є
чинним і стосується спірної земельної
ділянки та знесення самовільно
спорудженого СПД ОСОБА_2 нежитлового
приміщення - магазину по торгівлі
непродовольчими товарами.

У запереченнях на апеляційну скаргу
третя особа - ОСОБА_2 - вказує, що на
даний час у нього є свідоцтво про право
власності на нежитлову будівлю по
АДРЕСА_1 а тому Відповідачем законно
надано дозвіл на розробку проекту
землеустрою на земельну ділянку під
будівлею. Просить апеляційну скаргу
відхилити.

Відповідач - Тернопільська міська рада
у відзиві (вх. № суду 01-04/1800/14 від 27.03.2014
р.) заперечує доводи апеляційної скарги
посилаючись на те, що порядок передачі
земельних ділянок в оренду під
забудову здійснюється на підставі
рішення органів виконавчої влади чи
органів місцевого самоврядування
відповідно до ст. 124 Земельного кодексу
України за проектами відведення цих
ділянок в порядку, встановленому ст. ст.
118, 123 цього Кодексу, а саме: на підставі
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок. Отже, рішення
Тернопільської міської ради від 26.04.2013
р. №6/31/94, яким надано дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
0,0144 га. за АДРЕСА_1 в ОСОБА_2 для
обслуговування будівлі магазину
прийнято в межах повноважень та в
порядку, передбаченому чинним
Земельним кодексом України.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 05.02.2014 р.
відновлено ТзОВ «Українська торгова
компанія» строк подання апеляційної
скарги №1/15 від 24.01.2014 р. на рішення
Господарського суду Тернопільської
області від 20.12.2013 р. у справі №921/1064/13-г/6
(а.с.125). Ухвалою від 05.02.2014 р. прийнято
апеляційну скаргу ТзОВ «Українська
торгова компанія» №1/15 від 24.01.2014 р. на
рішення Господарського суду
Тернопільської області від 20.12.2013 р. у
даній справі та призначено до розгляду
в судове засідання на 24.02.2014 р. в складі
колегії головуючого судді Давид Л.Л.,
суддів Данко Л.С., Юрченко Я.О. (а.с.126).

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 24.02.2014 р.
відкладено розгляд справи в судове
засідання на 17.03.2014 р. (а.с.146-147), згідно
ухвали про виправлення описки від
27.02.2014 р. (а.с.148-149).

В подальшому, ухвалою суду від 17.03.2014 р.
розгляд справи відкладено в судове
засідання на 31.03.2014 р. в зв»язку з
неявкою представників Скаржника та
Відповідача та з метою повного та
всестороннього дослідження всіх
обставин справи. Пунктом 3 даної ухвали
участь представників сторін в судове
засідання визначено на власний розсуд
та попереджено сторони, що у разі
відсутності їх уповноважених
представників, справа буде розглянута
по суті за наявними у ній матеріалами.

В судове засідання 31.03.14 р. з»явилась
третя особа, сторони участі своїх
представників в судовому засіданні не
забезпечили, причин неявки не
повідомили, а відтак судова колегія
ухвалила розглядати справу по наявних
у ній матеріалах.

Вивчивши матеріали справи в сукупності
з апеляційною скаргою, оцінивши
зібрані у них докази, заслухавши
пояснення третьої особи, судова
колегія Львівського апеляційного
господарського суду прийшла до
висновку про відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
виходячи з наступного.

26 квітня 2013 р. на звернення громадянина
ОСОБА_2, Тернопільська міська рада
шостого скликання (тридцять перша
сесія) прийняла рішення 6/31/94, пунктом
другим якого надала підприємцю ОСОБА_2
дозвіл на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду строком на п»ять років
площею до 0,0144 га. для обслуговування
нежитлової будівлі за АДРЕСА_1 (а.с.16).

Як вбачається з названого вище рішення,
таке прийнято в межах повноважень
міської ради та у спосіб, встановлений
Конституцією України та Законами
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» з врахуванням висновків
постійних комісій з питань
містобудування, з питань
природокористування, приватизації,
продажу та оренди землі.

ТзОВ «Українська торгова компанія»
звернулось з позовом про визнання
вищеназваного рішення недійсним,
вважаючи, що таке порушує права
Товариства.

Рішенням Господарського суду
Тернопільської області від 20.12.2013 р. у
даній справі відмовлено у задоволенні
позовних вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська торгова
компанія» про визнання недійсним
рішення Тернопільської міської ради
від 26.04.2013 р. №6/31/94.

При перегляді рішення місцевого
господарського суду в апеляційному
порядку, судова колегія Львівського
апеляційного господарського суду
керувалась наступним:

У відповідності до ст. 19 Конституції
України та ст.. 24 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України, актами президента України, а
також іншими нормативно-правовими
актами. Рішення (акти) органів
місцевого самоврядування та їх
посадових осіб повинні відповідати
переліченому законодавству.

Згідно вимог ст. 116 Земельного кодексу
України , громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень
визначених цим Кодексом, або за
результатами аукціону.

Згідно статті 124 Земельного кодексу
України, передача в оренду земельних
ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування згідно з їх
повноваженнями, визначеними статтею 122
цього Кодексу, чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки (у разі продажу права оренди),
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки. Передача в оренду земельних
ділянок , що перебувають у державній
або комунальній власності ,
здійснюється за результатами
проведення земельних торгів, крім
випадків, встановлених частинами
другою, третьою ст. 134 цього Кодексу (ч. 2
ст. 124 Кодексу).

Частиною 2 ст. 134 Земельного кодексу
України встановлено, що не підлягають
продажу на конкурентних засадах
(земельних торгах) земельні ділянки
державної чи комунальної власності або
права на них у разі, зокрема,
розташування на земельних ділянках
об»єктів нерухомого майна (будівель,
споруд), що перебувають у власності
фізичних або юридичних осіб.

Особа, зацікавлена в одержанні у
користування земельної ділянки із
земель комунальної власності за
проектом землеустрою щодо її
відведення, звертається з клопотанням
про надання дозволу на його розробку до
відповідного органу місцевого
самоврядування.

15.05.2009 р. за договором купівлі-продажу
ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_3 саморобний
переносний торгівельний павільйон
площею 49 кв. м., що знаходиться по
АДРЕСА_1 Враховуючи, що даний павільйон
не відноситься до нерухомого майна ,
державна реєстрація права власності на
придбаний об»єкт в БТІ за ОСОБА_2 не
проводилась.

В період з 15.05.2009 р. по 28.05.2010 р. без
оформлення відповідної дозвільної
документації, ОСОБА_2 здійснив
реконструкцію павільйону та створив
нову річ - будівлю магазину
непродовольчих товарів.

28.05.2010 р. ТзОВ «Міське бюро технічної
інвентаризації» виготовлено
інвентаризаційну справу на новий
об»єкт нерухомості - будівлю магазину
загальною площею 63,8 кв.м., розміщену по
АДРЕСА_1, за замовленням власника
ОСОБА_2

Рішенням Господарського суду
Тернопільської області від 28.04.2011 р. у
справі №17/7/5022-217/2011 задоволено позовні
вимоги Тернопільської міської ради, м.
Тернопіль до Суб»єкта підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2, м. Тернопіль за участю третьої
особи Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська торгова
компанія» та зобов»язано Відповідача
звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку площею 0,0102 га., що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1 шляхом демонтажу
самочинно спорудженої будівлі (а.с.17-19).
Даним рішенням встановлено, що СПД
ОСОБА_2 на місці купленого переносного
торгівельного павільйону площею 49 кв.
м. у 2009 р. самочинно побудував магазин
непродовольчих товарів площею 63,8 кв. м.

Рішення у справі №17/7/5022-217/2011, залишеним
без змін постановою Львівського
апеляційного господарського суду від
06.07.2011 р. (а.с.20-22), яка в подальшому
постановою Вищого господарського суду
від 18.10.2011 р. також залишена в силі
(а.с.23-24), СПД ФО ОСОБА_2 зобов»язано
звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку площею 0,0102 га., що знаходиться
за адресою АДРЕСА_1 шляхом демонтажу
самочинно спорудженої будівлі.
Ухвалою Господарського суду
Тернопільської області від 12.11.2012 р.
припинено провадження по перегляду
судового рішення від 28.04.2011 р. за
нововиявленими обставинами.

07.07.2011 р. Господарським судом
Тернопільської області на виконання
судового рішення у справі №17/7/5022-217/2011
видано наказ. Даний наказ не
пред'являвся до виконання і можливість
примусового звільнення земельної
ділянки по рішенню суду у справі
№17/7/5022-217/2011 втрачено, оскільки ухвалою
суду від 14.02.2013 р. залишена без
задоволення заява Тернопільської
міської ради про поновлення
пропущеного строку пред»явлення до
виконання наказу у даній справі
(а.с.33-35).

Постановами Львівського апеляційного
господарського суду від 13.05.2013 р.
(а.с.36-37) та Вищого господарського суду
України від 30.07.2013 р. (а.с.38-41) ухвалу
Господарського суду Тернопільської
області від 14.02.2013 р. у справі
№17/7/5022-217/2011 залишено без змін. В даних
рішеннях суду вказано, що строк
пропущений стягувачем у зв»язку з
вчиненням ним дій щодо передачі
спірної земельної ділянки боржнику в
оренду, що суперечить встановленому
господарським судом в наказі від 07.07.2011
р. зобов»язанню боржника звільнити
земельну ділянку, заінтересованою
особою у виконанні якого є Позивач у
справі.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 17.08.2011 р. у
справі №2-4680/11 відмовлено в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 про визнання
права власності на будівлю по АДРЕСА_1
загальною площею 63,8 кв. м. та про
зобов»язання Тернопільського МБТІ
провести державну реєстрацію права
власності за ним (а.с.26-28). Дане рішення
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду Тернопільської області від 22.09.2011
р. (а.с.29-30).

Управлінням з питань містобудування
архітектури та кадастру за зверненням
ОСОБА_2 прийнято розпорядження №74 від
31.05.2012 р. про присвоєння магазину
непродовольчих товарів нового
адресного номера - АДРЕСА_1.

На підставі рішень Тернопільської
міської ради від 18.07.2012 р. №1151 та №1448
від 05.09.12 р. ОСОБА_2 видано свідоцтво від
20.09.2012 р. серії САЕ №631322 про право
власності на нерухоме майно - будівлю
магазину непродовольчих товарів по
АДРЕСА_1 загальною площею - 63,8 м. кв. 20.09.12
р. Дане майно зареєстровано за ОСОБА_2 в
реєстрі прав власності (а.с.42).

Рішенням Господарського суду
Тернопільської області від 18.04.2013 р. у
справі №921/153/13-г відмовлено в
задоволенні позовних вимог ТзОВ
«Українська торгова компанія» до
відповідачів - Тернопільської міської
ради та ТзОВ «Міське бюро технічної
інвентаризації» про визнання
недійсними рішень виконавчого
комітету Тернопільської міської ради
від 18.07.12 р. №1151 та від 05.09.12 р. №1448;
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 210.09.2012 р. САЕ 631322;
запису про реєстрацію права власності
на нерухоме майно за 20.09.12 р. (а.с.44-48).
Дане рішення залишено без змін
постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 23.07.2013 р.
(а.с.49-53).

Враховуючи вищенаведене, право
власності на будівлю магазину
загальною площею 63,8 кв. м., розміщену по
АДРЕСА_1, набуте ОСОБА_2 з моменту
реєстрації - 20.09.2012 р., не припинялось.

05.01.2012 р. Тернопільською міською радою
прийнято рішення №6/18/11 про надання
ОСОБА_2 дозволу на складання проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для обслуговування
торгівельного павільйону за адресою:
АДРЕСА_1 з наданням в оренду на 5 років.

Рішенням Тернопільської міської ради
від 30.03.12 р. №6/20/50 затверджено проект
землеустрою щодо відведення ОСОБА_2
земельної ділянки площею 0,0144 га для
обслуговування торгівельного
павільйону за АДРЕСА_1 та надано
земельну ділянку в оренду терміном на 5
років

20.04.2012 р. Тернопільською міською радою
(орендодавець) та ОСОБА_2 (орендар)
укладено договір оренди землі, згідно
якого орендодавець на підставі рішення
Тернопільської міської ради від 30.03.2012
р. за №6/20/50 надає, а орендар приймає в
строкове платне користування земельну
ділянку несільськогосподарського
призначення - землі житлової та
громадської забудови, яка знаходиться
у АДРЕСА_1

Рішенням Господарського суду
Тернопільської області від 24.12.2012 р. у
справі №6/72/5022-929/2012 (а.с.97-99), залишеним
без змін постановою Львівського
апеляційного господарського суду від
04.04.2013 р., визнано недійсним рішення
Тернопільської міської ради №6/18/11 від
05.01.12 р. про надання ОСОБА_2 дозволу на
складання проекту землеустрою. Дані
рішення мотивовані відсутністю у
ОСОБА_2 на час надання йому дозволу на
складання проекту землеустрою
правовстановлюючих документів на
об»єкт нерухомості та існуванням
встановленого судовим рішенням у
справі №17/7/5022-217/2011 обов»язку звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку.

Рішенням Господарського суду
Тернопільської області від 31.10.13 р. у
справі №4/30/5022-308/2012 визнано недійсними
рішення Тернопільської міської ради
від 30.03.2012 р. №6/20/50 «Про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 0,0144 га за
адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2» та договір
оренди землі від 20.04.201 р. на оренду
земельної ділянки площею 0,0144 га для
обслуговування торгівельного
павільйону по АДРЕСА_1 (а.с.100-109).

26.04.2013 р. сесією Тернопільської міської
ради прийнято нове рішення №6/31/94 про
надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в оренду терміном на
п»ять років площею до 0,0144 га. для
обслуговування нежитлової будівлі за
АДРЕСА_1 (а.с.16).

На час прийняття рішення
Тернопільською міською радою від 26.04.2013
р. №6/31/94, яке оскаржується в даній
справі, рішення Тернопільської міської
ради №1151 від 18.07.2012 р. та №1448 від 05.09.2012
р. а також свідоцтво про право
власності на нерухоме майно від 20.09.2012
р. серії САЕ №№631322 є чинними.

Судова колегія також погоджується з
твердженням місцевого господарського
суду про те, що посилання Позивача на
факти, встановленні рішеннями
Тернопільського міськрайонного суду
від 17.08.2011 р. у справі №2-4680/11 та
господарського суду Тернопільської
області від 28.04.2011 р. у справі №
17/7/5022-217/2011 є безпідставними, оскільки
на час прийняття оскаржуваного рішення
Тернопільської міської ради, ОСОБА_2
оформлено правовстановлюючі документи
на будівлю магазину загальною площею
63,8 кв. м., розміщену по АДРЕСА_1

За таких обставин, місцевий
господарський суд прийшов до вірного
висновку про відсутність підстав
визнання недійсним рішення
Тернопільської міської ради від 26.04.2013
р. №6/31/94, оскільки воно прийняте у
відповідності до вимог ст. ст. 116, 123, 124
Земельного кодексу України та ст. 24
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

В силу ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Згідно ст.33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень. Відповідно
до приписів ст.34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

У відповідності до вимог ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному і об"єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що
доводами апеляційної скарги
правомірності висновків суду першої
інстанції не спростовано, обставини,
які відповідно до статті 104 ГПК України
є підставами для скасування рішення
суду першої інстанції, в порядку статей
33, 34 ГПК України, апелянтом не доведено,
а оскаржуване судове рішення прийняте
у відповідності з нормами
матеріального та процесуального права,
фактичними обставинами та матеріалами
справи, апеляційний господарський суд
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування рішення місцевого
господарського суду не вбачає.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу
залишено без задоволення, витрати по
сплаті судового збору за перегляд
рішення місцевого господарського суду
в апеляційному порядку, у
відповідності до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
відносяться на скаржника.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Львівський апеляційний
господарський суд, - ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду
Тернопільської області від 20.12.2013 р. у
справі №921/1064/13-г/6 залишити без змін,
апеляційну скаргу ТзОВ «Українська
торгова компанія» №1/15 від 24.01.2014 р. -
без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття.

4. Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України в порядку
та строки, передбачені статтями 109-110
Господарського процесуального кодексу
України.

5. Справу №921/1064/13-г/6 повернути
Господарському суду Тернопільської
області.

повний текст постанови підписано 03.04.2014
р.

Головуючий суддя
Давид Л.Л.

Суддя
Данко Л.С.

Суддя
Юрченко Я.О.