ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2014 р.
Справа № 920/1774/13

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя

Плахов О.В., суддя Шутенко І.А.

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників:

позивача - не з'явився;

1-го відповідача - не з'явився;

2-го відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Комунального
підприємства "Сумижитло" Сумської
міської ради, м. Суми, (вх. №280С/2) на
рішення господарського суду Сумської
області від 18.12.2013р. у справі №920/1774/13

за позовом Комунального підприємства
"Сумижитло" Сумської міської ради, м.
Суми,

до 1-го відповідача Дочірнього
підприємства "Інвобуд" Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інвестор-96", м. Суми,

до 2-го відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інвестор-96", м. Суми,

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Сумської
області від 18.12.2013р. (суддя
Миропольський С.О.) відмовлено у
задоволенні позову Комунального
підприємства "Сумижитло" Сумської
міської ради до відповідачів
Дочірнього підприємства "Інвобуд"
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інвестор-96",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інвестор-96" про
визнання договору недійсним.

Рішення місцевого господарського суду
першої інстанції мотивоване тим, що
позивачем не доведено факт відсутності
у другого відповідача необхідного
обсягу цивільної дієздатності при
укладенні договору уступки права
вимоги від 01.08.2013р., оскільки, з боку ТОВ
«Інвестор-96» договір підписаний
керуючим санацією Гайдуковим С.П.

Комунальне підприємство "Сумижитло"
Сумської міської ради з рішенням суду
першої інстанції не погодилось,
звернулось до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
прийняти постанову, якою скасувати
рішення господарського суду Сумської
області від 18.12.2013р. по справі №920/1774/13
про відмову в задоволенні позову КП
"Сумижитло" та прийняти нове рішення
про визнання недійсним договору
уступки права вимоги від 01.08.2013р.,
укладеного між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Інвестор-96" в особі
директора Маренцева А.В. та Дочірнім
підприємством "Інвобуд" Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інвестор-96" в особі директора
Поцілуйко Т.В.

В обґрунтування апеляційної скарги
позивач посилається на те, що суд
належним чином не надав правової
оцінки наявним договорам уступки права
вимоги від 01.08.2013р., які не є ідентичним
за своєю правовою природою, не з'ясував
обставини походження договорів,
підписаних різними особами, що
свідчить, на думку апелянта, про
неповноту та необ'єктивність розгляду
справи.

У судове засідання 26.03.2014р.
представники сторін не з'явились, про
причини неявки суд не повідомили.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши повноту встановлених
судом першої інстанції обставин справи
та докази на їх підтвердження, їх
юридичну оцінку, правильність
застосування місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено господарським судом
першої інстанції 01.08.2013р. між ТОВ
«Інвестор-96» та ДП «Інвобуд» ТОВ
«Інвестор-96» укладено договір уступки
права вимоги.

Відповідно до п. 1.1 даного договору ТОВ
«Інвестор-96» передає, ДП «Інвобуд» ТОВ
«Інвестор-96» приймає на себе право
вимоги ТОВ «Інвестор-96» та стає
кредитором за договором про покращення
орендованих нежилих приміщень за
адресою м. Суми вул. Троїцька, 49 площею
779,6 кв.м.

Відповідно до преамбули даного
договору з боку ТОВ «Інвестор-96»
договір підписано керуючим санацією
ТОВ «Інвестор-96» арбітражним керуючим
Гайдуковим Сергієм Петровичем, а з боку
ДП «Інвобуд» ТОВ «Інвестор-96» -
директором Поцелуйко Тетяною
Вікторівною , що діє на підставі
Статуту.

У розділі договору "юридичні адреси,
банківські реквізити та підписи
сторін" зазначено адреси та реквізити
сторін даного договору. Нижче
містяться підписи з боку ТОВ
«Інвестор-96»: виконуючий директор
Маренцев А.В., керуючий санацією
арбітражний керуючий Гайдуков С.П.; з
боку ДП «Інвобуд» ТОВ «Інвестор-96» -
директор Поцілуйко Т.В. Договір
скріплений печатками сторін.

Рішенням господарського суду Сумської
області від 18.12.2013р. у справі №920/1774/13 у
задоволенні позову відмовлено, з
підстав, викладених вище.

Перевіривши матеріали справи,
правильність їх юридичної оцінки та
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
дійшла до висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги, виходячи з наступного.

Статтею 215 Цивільного кодексу України
встановлено, що підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу. У
відповідності до ч.1 ст. 203 Цивільного
кодексу України (загальні вимоги,
додержання яких є необхідним для
чинності правочину) зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам.

Зокрема частиною 2 ст. 203 Цивільного
кодексу України встановлено, що особа,
яка вчиняє правочин повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

Таке, положення визначено статтею 207
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до ч. 1 якої
господарське зобов'язання, що не
відповідає вимогам закону, або вчинено
з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, або
укладено учасниками господарських
відносин з порушенням хоча б одним з
них господарської компетенції
(спеціальної правосуб'єктності), може
бути на вимогу однієї із сторін, або
відповідного органу державної влади
визнано судом недійсним повністю або в
частині.

Пленум Верховного Суду України в п.7
Постанови від 06.11.2009р. № 9 "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними"
роз'яснив, що правочин може бути
визнаний недійсним лише з підстав,
визначених законом, та із
застосуванням наслідків недійсності,
передбачених законом. При цьому суд
повинен встановити наявність тих
обставин з якими закон пов'язує
настання певних юридичних наслідків.

Необхідною умовою для визнання
недійсним спірного правочину є
встановлення умов недійсності
правочину, визначених ст.ст. 215, ч.1 ст. 203
Цивільного кодексу України.

У відповідності до положень ст. 179
Господарського кодексу України
господарські договори укладаються за
правилами, встановленими Цивільним
кодексом України з урахуванням
особливостей, передбачених
Господарським кодексом, іншими
нормативно-правовими актами щодо
окремих видів договорів.

Положеннями ст. 92 Цивільного кодексу
України визначено, що юридична особа
набуває цивільних прав та обов'язків і
здійснює їх через свої органи, які
діють відповідно до установчих
документів та закону.

Орган або особа, яка відповідно до
установчих документів юридичної особи
чи закону виступає від її імені,
зобов'язана діяти в інтересах
юридичної особи, добросовісно і
розумно та не перевищувати своїх
повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Господарського
кодексу України суб'єктами
господарювання визнаються учасники
господарських відносин, які здійснюють
господарську діяльність, реалізуючи
господарську компетенцію (сукупність
господарських прав та обов'язків),
мають відокремлене майно і несуть
відповідальність за своїми
зобов'язаннями в межах цього майна,
крім випадків, передбачених
законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи,
господарським судом Сумської області
29.09.2011р. у справі №8/419-07нр. про визнання
ТОВ «Інвестор-96» банкрутом, відкрито
процедуру санації у справі №8/419-07
відносно боржника ТОВ «Інвестор-96» та
призначено керуючим санацією ТОВ
«Інвестор-96» арбітражного керуючого
Гайдукова С.П. (а.с. 11-14).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(у редакції, що діяла до 19.01.2013р.) з дня
винесе6ння ухвали про санацію керівник
боржника відсторонюється від посади у
порядку, визначеному законодавством
про працю, управління боржником
переходить до керуючого санацією;
припиняється повноваження органів
управління боржника - юридичної особи,
повноваження органів управління
передаються керуючому санацією;
керуючий санацією має право укладати
від імені боржника цивільно-правові
угоди.

Як зазначалось вище, з боку ТОВ
«Інвестор-96», у преамбулі договору
зазначено керуючого санацією
арбітражного керуючого, так і підписав
договір керуючий санацією арбітражний
керуючий Гайдуков С.П.

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що доказами у справі є
будь-як фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Посилання апелянта на те, що залучений
до матеріалів справи 09.12.2013р. договір
уступки права вимоги від 01.08.2013р. не є
копією договору, що оскаржується, а є
зовсім іншим договором, не
підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками
господарського суду Сумської області,
що посилання позивача про відсутність
необхідного обсягу цивільної
дієздатності при укладанні договору у
ступки права вимоги від 01.08.2013р. є
безпідставним та не підтверджується
матеріалами справи.

З огляду на викладене, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду погоджується з
висновками суду про відмову у
задоволенні позовної заяви.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі,
не знайшли свого підтвердження при
апеляційному перегляді справи та не
можуть бути підставою для скасування
оскаржуваного рішення у даній справі, у
зв'язку з чим рішення господарського
суду Сумської області від 18.12.2013р. у
справі №920/1774/13 слід залишити без змін,
апеляційну скаргу Комунального
підприємства «Сумижитло» Сумської
міської ради - без задоволення.

Керуючись ст. 99, п.1 ч.1 ст.103, ст.105
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства «Сумижитло» Сумської
міської ради залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської
області від 18.12.2013р. у справі № 920/1774/13
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів.

Повний текст постанови складений 27.03.2014
р.

Головуючий суддя
Л.М. Здоровко

Суддя
О.В. Плахов

Суддя
І.А. Шутенко