донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

25.03.2014 справа №913/3238/13

Донецький апеляційний господарський
суду у складі колегії суддів:

Головуючого Москальової І.В.

Суддів Будко Н.В., Сгара Е.В.

При секретарі Зоря В.І.

За участю представників сторін:

від позивача: Івасюк І.Д. довір №06-05-224
від 26.11.2013р.

від відповідача: Гонтарь О.М № довір №11
від 22.01.2014р.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Луганського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України, м. Луганськ

на рішення господарського суду
Луганської області від 25.12.2013 р.
(підписано 27.12.2013 р.) у справі 913/3238/13
(суддя Ворожцов А.Г.)

за позовом Державного підприємства
"Сєвєродонецька
теплоелектроцентраль»,
м.Сєвєродонецьк Луганської області

до відповідача: Луганського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України, м.
Луганськ

про визнання рішення недійсним

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Луганської області від 25.12.2013 р.
(підписано 27.12.2013 р.) у справі 913/3238/13
(суддя Ворожцов А.Г.) позов Державного
підприємства "Сєвєродонецька
теплоелектроцентраль», м.
Сєвєродонецьк Луганської області
задоволено. Визнано недійсним п.2,п.3
рішення № 01-24/216 від 30.09.13
адміністративної колегії Луганського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України у
справі № 189 "Про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції та накладення штрафу".

Не погодившись з таким рішенням,
Луганське обласне територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України звернулось з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
господарського суду Луганської
області від 25.12.2013 р. у справі № 913/3238/13
скасувати як прийняте з порушенням
норм матеріального права та прийняти
нове рішення, яким відмовити позивачу у
задоволенні його позовних вимог.

У апеляційній скарзі відповідач
посилається на те, що суд не взяв до
уваги копію технічного паспорту на
займане позивачем житлове приміщення,
в якому загальна площа визначена 69,2 м2,
у зв'язку з чим, дії ДП «Сєвєродонецька
теплоелектроцентраль» з не змінення
опалювальної площі споживачу ОСОБА_3 у
відповідності до документів БТІ є
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції. У письмових
поясненнях від 25.03.2014 р. посилається на
п.2 Правил надання послуг з
централізованого опалення та
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, затв. Постановою КМУ №
630 від 21.07.2005 р., де зазначено, що
опалювальна площа квартири це загальна
площа або об»єм квартири без
урахування площі лоджій, балконів,
терас. Площа квартири ОСОБА_3
встановлена відповідачем на підставі
даних технічного паспорту на житловий
блок АДРЕСА_1.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу
просить рішення господарського суду
Луганської області від 25.12.2013 р.
залишити без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення. Разом із письмовими
поясненнями позивач надав рішення
виконавчого комітету Сєвєродонецької
міської ради від 07.06.2005 р., відповідно до
якого визначено, що до займаної площі в
гуртожитку відноситься житлова площа і
площа підсобних приміщень, яка
ділиться на планову кількість
мешканців, а також договір № 7607 від
19.10.2010 р., укладений між позивачем та
ОСОБА_3 про надання та постачання
гарячої води, в якому зазначена
опалювальна площа 115,18 кв.м. Зазначений
договір підписаний без зауважень та
доповнень.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права судова колегія встановила.

Рішенням адміністративної колегії
Луганського обласного територіального
управління Антимонопольного комітету
України від 30.09.2013 р. № 01-24/216 по справі №
189 встановлено, що ДП «Сєвєродонецька
теплоелектроцентраль» займає з 2009 р. до
теперішнього часу монопольне
(домінуюче) становище на ринку надання
послуг з централізованого опалення та
гарячого водопостачання в межах
власних теплових мереж у місті
Сєвєродонецьк, з часткою 100%, у зв»язку
з чим за пунктом 2 рішення визнано дії
ДП «Сєвєродонецька
теплоелектроцентраль» з не змінення
опалювальної площі споживачу гр..
ОСОБА_3 (яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1)
у відповідності до документів БТІ,
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції, що
кваліфікується за пунктом 2 ст. 50 та ч.1
ст.13 ЗУ «Про захист економічної
конкуренції», у вигляді зловживання
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку централізованого постачання
теплової енергії, що призвело до
ущемлення інтересів споживача, які
були б неможливими за умов існування
значної конкуренції на ринку.

За пунктом 3 вищезазначеного рішення на
ДП «Сєвєродонецька
теплоелектроцентраль» накладено штраф
у розмірі 68 000,00 грн.(а.с.10-13)

Огляд вимог чинного законодавства та
матеріалів справи свідчить про
наступне.

Відповідно до п.38 постанови Ради
Міністрів Української РСР № 208 від
03.06.1986 р. «Про затвердження примірного
положення про гуртожитки», громадяни,
які проживають у приміщеннях
гуртожитку, що перебувають у їх
відособленому користуванню, вносять
плату за користування жилою площею і за
комунальні послуги по тарифах
установлених для будинків і
громадського житлового фонду.

Відповідно до п.п.2 п.2 ст.28, ч.6 ст.59
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» та п.п.2, 3 ч.1
ст.7 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
до повноважень органів місцевого
самоврядування належить встановлення
цін/тарифів на житлово-комунальні
послуги.

Згідно рішення виконкому
Сєвєродонецької міської ради № 85 від
28.01.2003 р. будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_1 має статус
«Гуртожиток для мешкання сімей».

07.06.2005 року виконкомом Сєвєродонецької
міської ради Луганської області
прийнято рішення № 904 «Про порядок
оплати за проживання в гуртожитках»,
яким вирішено, що плата за проживання в
гуртожитках (квартплата)
встановлюється на рівні тарифів,
передбачених для населення, виходячи
із займаної площі. До займаної площі
відноситься житлова площа і площа
підсобних приміщень (пральних, кухонь,
туалетів, коридорів і душових), яка
ділиться на планову кількість
мешканців.

Пунктом 6.2 Інструкції про порядок
проведення технічної інвентаризації
об'єктів нерухомого майна, затв.
наказом Держбуду України від 24.05.01 № 127,
який зареєстрований в Мін'юсті України
10.08.01 за № 582/5773), зазначено, що
підрахунок площ квартир у житлових
будинках і гуртожитках, побудованих
або реконструйованих після 1 січня 2006
року, визначається з урахуванням вимог
ДБН В.2.2-15-2005. Загальну площу приміщень
гуртожитків і спеціалізованих
житлових кімнат, підсобних приміщень (у
т.ч. вбудованих шаф), приміщень
громадського призначення, а також
літніх приміщень із знижувальними
коефіцієнтами, що застосовуються при
визначенні загальної площі квартири.

Позивачем до матеріалів справи надано
укладений між позивачем та громадянкою
ОСОБА_3 договір про надання послуг з
централізованого опалення та
постачання гарячої води від 19.10.2010р.,
відповідно до п.3.1 якого опалювальна
площа квартири (будинку) складає 115,18
кв.м. (а.с.92)

В свою чергу, відповідачем в
обґрунтування доводів оскаржуваного
рішення в апеляційній інстанції
надано інвентарізаційну справу на
житловий блок АДРЕСА_1, в якому БТІ
здійснено 22.06.2012р. відмітку:
«Самовільне переобладнання в
результаті приєднання площі кімнати
відпочинку та реконструкції, у зв»язку
з чим загальна площа блоку складає 69,2
кв.м. житлова 40,8 кв.м.» (а.с.111-115). Як
вбачається вказана інвентаризаційна
справа не містить прізвища особи, яка
користується приміщенням, та не
містить визначення про наявність у
такій особі в користуванні (чи
відсутність з підстав переобладнання)
також кімнати №914, як це визначено в
ордері від 01.12.2005р., згідно якого ОСОБА_3
з сім»єю надано право на зайняття двох
кімнат №№914,915 розміром 73,8кв.м. (а.с.115).

З огляду оскаржуваного рішення,
підставою для визначення
антимонопольним комітетом порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції став лист позивача від
16.05.2013р. №08-06-720, який наданий ним на
звернення громадянки ОСОБА_3 до
позивача з копією технічного паспорту
БТІ, в якому позивач повідомив про
необхідність надання споживачем
додаткових документів, а саме чи
свідоцтва про приватизацію або довідку
з «Житлосервіс» .

Такий лист від 16.05.2013р. №08-06-720
відповідач розцінив як відмову
позивача у внесенні змін до договору на
підставі даних БТІ, в той же час колегія
суддів не може погодитись з таким
висновком відповідача з огляду на
вимоги листа позивача та
вищенаведений зміст інвентаризаційної
справи, з якої не вбачається прізвища
особи, яка користується приміщенням, та
не визначено про наявність чи
відсутність у зв»язку з
переобладнанням у такій особі в
користуванні також кімнати №914, як це
визначено в ордері від 01.12.2005р., згідно
якого ОСОБА_3 з сім»єю надано право на
зайняття кімнат № 914,915 і це питання
підлягало додатковому дослідженню
шляхом витребування певних доказів,
оскільки між позивачем та споживачем
укладено договір від 19.10.2010р. з
визначенням конкретної опалювальною
площі.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів не приймає до уваги і посилання
як позивача так і відповідача на дві
господарські справи: першу -
№9н/5014/2704/2012 (згідно якого висновки
антимонопольного комітету підтримані
судовими інстанціями, оскільки між
підприємством та споживачем відсутні
договірні відносини, і підприємством
при нарахуванні плати за
централізоване опалення
використовувало інформацію щодо
опалювальних площ житлових приміщень,
яка подавалась йому КП «Єдиний
розрахунковий центр м.Северодонецьк, а
не дані БТІ), та другу справу 913/154/13-г (
згідно якої висновки антимонопольного
комітету не підтримані судовими
інстанціями з підстав наявності
постанови Луганського окружного
адміністративного суду від 17.09.2012р. у
справі № 2а/1270/6549/2012, яка набула
чинності, і яка підтверджувала
відсутність в діях підприємства
порушення прав споживачів).

Як вбачається, у даній справі інші
обставини, які по-перше, не доводять
факт відмови позивача у внесенні змін
до укладеного договору, за яким
споживачем визначена опалювальна
площа 115,18кв.м., по-друге,
інвентаризаційна справа на блок №915 не
містить певних вищенаведених даних,
які повинні бути додатково досліджені .

Суд першої інстанції в оскаржуваному
рішення дійшов обґрунтованого
висновку про відсутність у рішенні
антимонопольного комітету будь-якого
нормативного обґрунтування та
будь-яких обґрунтованих доводів щодо
неправомірності поведінки позивача
стосовно нарахування плати за
теплопостачання .

За приписами частини першої статті 59
Закону «Про захист економічної
конкуренції» підставами для зміни,
скасування чи визнання недійсними
рішень органів Антимонопольного
комітету України є: неповне з'ясування
обставин, які мають значення для
справи; недоведення обставин, які мають
значення для справи і які визнано
встановленими; невідповідність
висновків, викладених у рішенні,
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

За умовами пункту 2 статті 50 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» зловживання монопольним
(домінуючим) становищем є порушенням
законодавства про захист економічної
конкуренції.

Згідно ч.1 ст.13 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
зловживанням монопольним (домінуючим)
становищем на ринку є дії чи
бездіяльність суб'єкта господарювання,
який займає монопольне (домінуюче)
становище на ринку, що призвели або
можуть призвести до недопущення,
усунення чи обмеження конкуренції, або
ущемлення інтересів інших суб'єктів
господарювання чи споживачів, які були
б неможливими за умов існування
значної конкуренції на ринку.

Враховуючи вищевикладене, наявність
договірних відносин позивача з
споживачем з визначенням опалювальною
площі, відсутність однозначної
відмови позивача у внесенні змін до
договору, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність доведеним
антимонопольним комітетом зловживання
позивача монопольним становищем, що
спричинило ущемлення інтересів
споживача, що зумовило задоволення
позовних вимог.

Доводи скаржника про порушення і
неправильне застосування
господарським судом норм
законодавства при прийнятті
оскаржуваної ухвали не знайшли свого
підтвердження, в зв'язку з чим підстав
для зміни чи скасування законного та
обґрунтованого судового акту колегія
суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 99, 101, 102, п.1 ст.103, 105
Господарського процесуального кодексу
України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду
Луганської області від 25.12.2013 р. у
справі № 913/3238/13 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Луганського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України, м.
Луганськ - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
через апеляційний господарський суд
протягом двадцяти днів з дня прийняття
постанови.

Головуючий суддя
І.В. Москальова

Суддя
Н.В. Будко

Суддя Е.В. Сгара

Надруковано 5 прим.:

2 - сторонам,

1 - у справу,

1 - ДАГС,

1 - ГСЛО