ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в прийнятті позовної заяви

"21" березня 2014 р.
№ 918/307/14

Господарський суд Рівненської області
у складі судді Пашкевич І.О.,
розглянувши матеріали за позовом
Рівненського навчально-виробничого
підприємства УТОГ до відповідача
ОСОБА_1

про стягнення заборгованості в сумі 20
580 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2014 року Рівненське
навчально-виробниче підприємство УТОГ
звернулось до господарського суду
Рівненської області з позовною заявою
№62 від 18.03.2014 року до відповідача
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в
сумі 20 580 грн. 00 коп., яка виникла
внаслідок неналежного виконання
відповідачем умов договору оренди
транспортного засобу №21 від 01.07.2008
року.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК
України суддя відмовляє у прийнятті
позовної заяви, якщо заява не підлягає
розгляду в господарських судах.

Розглянувши матеріали позовної заяви
Рівненського навчально-виробничого
підприємства УТОГ №62 від 18.03.2014 року,
суд дійшов висновку, що слід відмовити
у прийнятті позовної заяви на підставі
п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України, виходячи з
наступного.

З огляду на приписи ч. 3 статті 22 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" місцеві господарські суди
розглядають справи у спорах, що
виникають з господарських
правовідносин, а також інші справи,
віднесені процесуальним законом до їх
підсудності.

У відповідності до вимоги статей 1, 4-1, 12
ГПК України господарські суди
розглядають справи в порядку позовного
провадження, коли склад учасників
спору відповідає приписам статті 1 ГПК
України, а правовідносини, з яких виник
спір, мають господарський характер.

В статті 21 ГПК України визначено, що
сторонами в судовому процесі -
позивачами і відповідачами - можуть
бути підприємства та організації,
зазначені в ст.1 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.
Зазначені особи мають право бути
позивачами і відповідачами в суді.

У випадках, передбачених
законодавчими актами України, до
господарського суду мають право також
звертатися державні та інші органи,
фізичні особи, що не є суб'єктами
підприємницької діяльності. (частина 2
статті 1 ГПК України).

Відповідно до положень п. 4 ст. 12 ГПК
України господарським судам, зокрема,
підвідомчі справи за участю фізичних
осіб, що виникають з корпоративних
відносин у спорах між господарським
товариством та його учасником
(засновником, акціонером), у тому числі
учасником, який вибув, а також між
учасниками (засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані
із створенням, діяльністю, управлінням
та припиненням діяльності цього
товариства, крім трудових спорів.

Згідно з ст. 167 ГК України під
корпоративними відносинами маються на
увазі відносини, що виникають,
змінюються та припиняються щодо
корпоративних прав.

При вирішенні питання про те, чи є
правовідносини господарськими, а спір -
господарським, слід виходити з
визначень, наведених у статті 3
Господарського кодексу України.
Зокрема, господарський спір
підвідомчий господарському суду,
зокрема, за таких умов: участь у спорі
суб'єкта господарювання; наявність між
сторонами, по-перше, господарських
відносин, врегульованих Цивільним
кодексом України, Господарським
кодексом України, іншими актами
господарського і цивільного
законодавства, і, по-друге, спору про
право, що виникає з відповідних
відносин; наявність у законі норми, що
прямо передбачала б вирішення спору
господарським судом; відсутність у
законі норми, що прямо передбачала б
вирішення такого спору судом іншої
юрисдикції.

Позовну заяву №62 від 18 березня 2014 року
подано до господарського суду
Рівненської області до фізичної особи
ОСОБА_1.

З позовних матеріалів вбачається, що
спірний договір оренди транспортного
засобу №21 від 01 липня 2008 року,
укладений Рівненським
навчально-виробничим підприємством
УТОГ з ОСОБА_1 як фізичною особою.

Крім того, з позовної заяви та доданих
до неї документів не вбачається, що
транспортний засіб використовувався
ОСОБА_1 у зв'язку із здійсненням
господарської діяльності.

Враховуючи предмет позову, позовні
вимоги Рівненського
навчально-виробничого підприємства
УТОГ до ОСОБА_1, як фізичної особи, не
підлягають розгляду в господарських
судах України, оскільки фізична особа
не може виступати стороною у процесі,
який розглядається в порядку
господарського судочинства, так як
даний спір не відноситься ані до
категорії справ, що виникають при
укладанні, зміні, розірванні і
виконанні господарських договорів
щодо приватизації майна, а ні до справ
пов'язаних з корпоративними
відносинами.

Виходячи з наведених законодавчих
положень, а також аналізу суб'єктного
складу та характеру правовідносин, суд
дійшов висновку, що даний спір не
підлягає вирішенню в господарських
судах України, у зв'язку з чим у
прийнятті вказаної позовної заяви слід
відмовити.

На підставі наведеного, керуючись п.1
ст.62 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в прийнятті позовної заяви
Рівненського навчально-виробничого
підприємства УТОГ №62 від 18.03.2014 року.

2. Повернути позовну заяву і додані до
неї документи позивачу.

Суддя
Пашкевич І.О.