донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

25.03.2014р. справа №905/8077/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

Головуючого: суддівРадіонової О.О.
Зубченко І.В., Марченко О.А.секретаря
Валової В.Ю.від
позивача:Гладких І.Ф., представник за
дов. від 16.04.13р. № 06/4823від відповідача:не
з»явився розглянув у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Комунального підприємства
«Кіровський» м.Горлівка, Донецька
область на рішення господарського суду
Донецької областівід13.01.2014 рокуу
справі№905/8077/13 (суддя Бойко І.А.)за
позовомПриватного акціонерного
товариства «Горлівськтепломережа»
м.Горлівка, Донецька областьдо
відповідача Комунального підприємства
«Кіровський» м. Горлівка, Донецька
областьпростягнення вартості теплових
втрат у розмірі 102 147,77грн.ВСТАНОВИВ:

19.11.2013 року Приватне акціонерне
товариство «Горлівськтепломережа»
м.Горлівка, Донецька область
звернулося до господарського суду
Донецької області з позовною заявою до
Комунального підприємства
«Кіровський» м.Горлівка, Донецька
область про стягнення вартості
теплових втрат у розмірі 102147,77грн. (т.1
а.с.2-5).

Рішенням господарського суду
Донецької області від 13.01.2014р. позовні
вимоги Приватного акціонерного
товариства «Горлівськтепломережа»
м.Горлівка, Донецька область були
задоволені. Стягнуто з Комунального
підприємства «Кіровський» на користь
позивача вартість теплових втрат у
розмірі 102147,77грн. та витрати по сплаті
судового збору у розмірі 2042,96грн. (т.2
а.с.62-65).

Судове рішення мотивоване тим, що
позивачем належним чином виконані
умови договору №680 від 24.09.2012р. в
частині поставки теплової енергії,
натомість зі сторони відповідача умови
договору не виконані в повному обсязі,
що є підставою для стягнення вартості
теплових втрат.

Відповідач, Комунальне підприємство
«Кіровський» звернувся із апеляційною
скаргою, в якій зазначив, що рішення
суду першої інстанції є незаконним
внаслідок порушення норм
матеріального та процесуального права,
а також внаслідок невідповідності
висновків суду обставинам справи,
просив скасувати рішення
господарського суду Донецької області
від 13.01.2014р. та постановити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову у повному обсязі. Крім того,
просив призначити по справі №905/8077/13
будівельно-технічну експертизу,
проведення якої доручити Інституту
енергозбереження та енергоменеджменту
Національного технічного університету
України «Київський політехнічний
інститут», запропонувавши відповідні
питання (т.2 а.с. 72-74).

Зокрема, в апеляційній скарзі заявник
посилається на те, що в актах визначена
довжина та діаметр трубопроводів, що не
покриті тепловою ізоляцією, проте в
актах не зазначено, з якого матеріалу
виконанні трубопроводи, які не покриті
тепловою ізоляцією.

Також, апелянт вказує на те, що у
розрахунках теплових втрат позивач
застосував коефіцієнт
теплопровідності сталі - Лс, коефіцієнт
тепловіддачі на внутрішній поверхні
стальної труби - а1, а також коефіцієнт
тепловіддачі на поверхні стального
трубопроводу а2.

Апелянт зазначає, що по житловим
будинкам, які знаходяться на його
обслуговуванні трубопроводи системи
центрального опалення у повному
розмірі (100%) виконані з пластику за
адресою: вул.Ч.Диденко: будинки 7, 9, 11;
проспект Перемоги: будинок 28;
вул. Гагаріна: будинки 42, 45;
вул. Пушкінська: будинки 26, 28, 32. Решта
адресів металеві трубопроводи
складають 10 м/п, 88 м/п, 73 м/п, 48 м/п, 29 м/п, 20
м/п, 55 м/п, а інша частина трубопроводів
виконана з пластику.

В апеляційній скарзі скаржник
посилається на те, що місцевим
господарським судом необґрунтовано та
без зазначення відповідних мотивів
було відхилено клопотання про
призначення будівельно-технічної
експертизи.

Апелянт у судове засідання з»явився,
підтримав доводи, викладені у
апеляційній скарзі, просив рішення
місцевого господарського суду
скасувати та прийняти нове, яким у
задоволенні позовним вимог відмовити у
повному обсязі.

Позивач у судове засідання не з»явився,
про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.

Приймаючи до уваги те, що явка сторін у
судове засідання не визнавалася
обов»язковою, колегія суддів вважала
за можливе розглянути справу за
відсутності позивача.

Відповідно до частини другої статті 101
Господарського процесуального кодексу
України апеляційний господарський суд
не зв»язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
29.12.1976 року № 5 «Про судове рішення»,
рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини справи, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин, а за їх
відсутності - на підставі закону, що
регулює подібні відносини, або
виходячи із загальних засад і змісту
законодавства України.

Обґрунтованим визначається рішення, в
якому повно відображено обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини справи і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються двосторонніми
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України
здійснено запис судового засідання за
допомогою засобів технічної фіксації
та складено протокол.

Заслухавши представника апелянта,
перевіривши матеріали справи та
правильність застосування
господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а рішення
господарського суду відповідає
вимогам чинного законодавства України
та повинно бути залишено без змін, з
огляду на таке.

Так, судами першої та апеляційної
інстанції встановлено наступне.

Приватне акціонерне товариство
«Горлівськтепломережа» є юридичною
особою (ідентифікаційний код 03337007), що
підтверджено випискою з ЄДР (т.2 а.с. 15).

Відповідач - Комунальне підприємство
«Кіровський» є юридичною особою
(ідентифікаційний код 31685415), що
підтверджено випискою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, свідоцтвом
про державну реєстрацію юридичної
особи та Статутом (т.2 а.с. 29-34).

Як вбачається з матеріалів справи,
24.09.2012р. між Приватним акціонерним
товариством «Горлівськтепломережа»
(за договором - виробник, далі - позивач)
та Комунальним підприємством
«Кіровський» (за договором - виконавець
послуг централізованого опалення
«виконавець», далі - відповідач) було
укладено договір купівлі-продажу
теплової енергії №680 (т.1 а.с. 9-12).

За цим договором, виробник забезпечує
виробництво теплової енергії,
транспортування її магістральними
(розподільчими) тепловими мережами,
постачання теплової енергії у
багатоквартирний житловий фонд
виконавця для забезпечення споживачів
послугами з центрального опалення
згідно з підписаними сторонами актами
і схемами меж розподілу теплових мереж
і експлуатаційної відповідальності в
необхідних об`ємах (додаток № 1, 2).
Перелік житлових будинків, в які
подається теплова енергія, додається
(додаток № 3). Технічне обслуговування
та поточний ремонт ділянок теплових
мереж до житлових будинків виконує
виробник за окремим договором між
виробником та виконкомом Горлівської
міської ради.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що
виконавець здійснює утримання, ремонт
і технічне обслуговування теплових
мереж від межі розподілу теплових
мереж і експлуатаційної
відповідальності до об`єктів
теплоспоживання, внутрішньобудинкових
мереж, відповідно до діючих норм та
правил і забезпечує розподіл і
регулювання теплової енергії, що
подається виробником, між споживачами
у середині будинку.

Виконання виробником зобов`язань за
даним договором підтверджується
актами на включення (відключення)
опалення на кожний житловий будинок
виконавця, підписаний сторонами (п.1.7
договору).

Відповідно до п.п. 2.1.1 та 2.1.6 договору
виробник має право вимагати від
виконавця своєчасного усунення
виявлених несправностей, пов`язаних з
отриманням послуг, що виникли з його
вини в порядку, визначеному діючим
договором; періодично здійснювати
візуальний огляд теплового
устаткування, вузла обліку і
комерційного приладу обліку теплової
енергії виконавця.

Згідно з п.3.2.3 договору, виконавець
зобов`язаний щорічно в міжопалювальний
період готувати внутрішньобудинкові
системи централізованого опалення,
інженерні мережі від межі розподілу
теплових мереж та експлуатаційної
відповідальності і виконувати роботи з
підготовки до нового опалювального
періоду. При невиконанні вимог цього
пункту, виробник не несе
відповідальність за невідповідність
параметрів теплоносія в тепловому
вузлі і температури у середині квартир
санітарним нормам.

Пунктами 3.2.4, 3.2.6 та 3.2.18 договору
передбачено, виконавець зобов`язаний:
щорічно до початку опалювального
сезону проводити роботи з утеплення
дверей, підвальних і дахових приміщень,
під`їздів, розподільчих
внутрішньобудинкових трубопроводів
опалення, що проходять по технічним
підвалам, підпіллям, горищам;
підтримувати у належному
санітарно-технічному стані технічні
підвали, підпілля та горища, приміщення
теплових вузлів, теплові мережі до
об`єктів теплоспоживання від межі
розподілу теплових мереж і
експлуатаційної відповідальності,
здійснювати регулювання розподілу
тепла у внутрішньобудинкових системах
централізованого опалення і
відновлювати теплову ізоляцію
трубопроводів, що проходять по
технічним підвалам, підпіллям, горищам
на теплових мережах від межі розподілу
теплових мереж та експлуатаційної
відповідальності; своєчасно за власний
рахунок проводити роботи з усунення
виявлених неполадок, що виникли з його
вини.

Розрахунок за спожиту теплову енергію
здійснюється відповідно до діючого
законодавства України, за тарифами, що
діють протягом дії договору (п.5.1.
договору).

Постановою НКРЕ № 1837 від 14.12.2010р.
затверджено тариф на теплову енергію
для ЗАТ "Горлівськтепломережа".

Розділом 7 Договору передбачена
відповідальність сторін, зокрема:

- за невиконання або неналежне
виконання зобов`язань за договором
сторони несуть відповідальність
згідно Закону України "Про
теплопостачання", Закону України "Про
житлово-комунальні послуги", іншими
нормативно-правовими актами (п. 7.1
Договору);

- виконавець сплачує виробникові за
відсутність ізоляції на розподільчих,
внутрішньобудинкових трубопроводах
централізованого опалення, що
проходять по технічним підвалам,
підпіллям і горищам - вартість
теплових втрат (потужність втрат) з
початку опалювального періоду до
моменту відновлення ізоляції,
розрахованих Виробником згідно
Методик розрахунку теплових втрат
(потужність втрат), що погоджені
Державним підприємством
"Науково-експертний центр "НАЕР" (п.7.3 (в)
Договору);

- Виконавець сплачує виробникові
платежі, вказані в п.п.а)-і) п.7.3 цього
договору в семиденний термін з моменту
отримання рахунку, виставленого
виробником (п. 7.4
Договору).

Відповідно до додаткової угоди до
договору від 07.08.2013р. строк дії договору
з 01.10.2013р. по 30.09.2014р., а у частині
розрахунків - до їх повного проведення
(т. 1 а.с. 17).

Договір, додатки до нього та додаткова
угода від 07.08.2013р. підписані сторонами
договору без будь-яких заперечень,
скріплені печатками сторін в
установленому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що в
межах позовних вимог позивачем
заявлено про виконання умов договору
№680 від 24.09.2012р. за період січень-лютий
2013р., на суму 102147,77грн.

Як зазначає позивач він свої
зобов'язання за договором виконав
належним чином, про що свідчать Акти на
включення опалення від 15.10.2012р., 16.10.2012р.,
17.10.2012р., 18.10.2012р. на житлові будинки: по
вул.Пушкінській №24, 26, 28, 29, 32, 37, 38, 39, 40, 41,
42, 43, 47, 49; по пр. Перемоги № 24, 26, 28, 30, 32,
36, 42; по вул. Гагаріна № 42, 43, 45, 46, 47, 49, 50,
51-а, 53; по вул. Кірова №14-а; по вул.
Комсомольській № 28, 30, 34;
по вул. Ч. Диденко № 7, 9, 11; по
вул.Свердлова №30, 32, 34, які наявні у
матеріалах справи (т.1 а.с.22-58).

Зазначені Акти були підписані
представниками сторін та скріплені
печаткою Комунального підприємства
"Кіровський".

Відповідач, в порушення умов договору,
не виконав свої зобов`язання, які
передбачені розділом 3.2 договору, а
саме не покрив тепловою ізоляцією
внутрішньобудинкові мережі
відповідних житлових будинків: по
вул.Пушкінській №24, 26, 28, 29, 32, 37, 38, 39, 40, 41,
42, 43, 47, 49; по пр. Перемоги № 24, 26, 28, 30, 32,
36, 42; по вул. Гагаріна № 42, 43, 45, 46, 47, 49, 50,
51-а, 53; по вул. Кірова №14-а; по вул.
Комсомольській № 28, 30, 34; по вул. Ч.
Диденко № 7, 9, 11; по вул.Свердлова №30,
32, 34.

Про вказані вище порушення були
складені Акти № 62 від 05.10.2012р., № 63 від
08.10.2012р., № 64 від 06.11.2012р., № 65 від 31.10.2012р.,
які підписані представником
відповідача із особливою думкою: труби,
що проходять по горищам та технічним
підвалам не утеплені тому, що це не було
передбачено проектом. Температура у
квартирах відповідає санітарним
нормам (т. 1 а.с. 18-21).

На підставі Методики розрахунку
теплових витрат (потужність втрат)
неізольованими (постачальними)
трубопроводами опалення, що проходять
по горищам будівель при верхньому
розведенні трубопроводів опалення та
Методики розрахунку теплових витрат
(потужність втрат) неізольованими
трубопроводами опалення, що проходять
по технічним підвалам будівель при
нижньому розведенні трубопроводів
опалення, що погоджені Державним
підприємством "Науково-експертний
центр "НАЕР" (т.2 а.с.12-14), на підставі
Актів № 62 від 05.10.2012р., № 63 від 08.10.2012р., №
64 від 06.11.2012р., № 65 від 31.10.2012р., позивачем
виконані розрахунки вартості теплових
втрат за січень-лютий 2013р. по житловим
будинкам: - по вул.Пушкінській №24, 26, 28,
29, 32, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 47, 49; - по пр.
Перемоги № 24, 26, 28, 30, 32, 36, 42; - по вул.
Гагаріна № 42, 43, 45, 46, 47, 49, 50, 51-а, 53; - по
вул. Кірова №14-а; - по вул.
Комсомольській № 28, 30, 34; - по вул.
Ч. Диденко № 7, 9, 11; - по вул.Свердлова
№30, 32, 34.

Пункт 7.3. в) договору передбачає,
що виконавець сплачує виробникові за
відсутність ізоляції на розподільчих,
внутрішньо будинкових трубопроводах
централізованого опалення, які
проходять по технічним підвалам,
підпіллям і горищам - вартість теплових
втрат (потужність втрат) з початку
опалювального періоду до моменту
відновлення ізоляції, згідно Методик
розрахунку теплових втрат (потужність
втрат), що погоджені Державним
підприємством «Науково-експертний
центр «НАЕР».

Відповідно до умов п.7.4 договору
позивачем були направлені на адресу
відповідача рахунки з розрахунками
вартості теплових витрат на загальну
суму 102 147,77грн.

Позивач наполягає на тому, що у зв»язку
з невиконанням своїх обов»язків за
договором за відповідачем утворилась
заборгованість за період січень-лютий
2013р., на суму 102147,77грн.

За таких обставин позивач звернувся до
господарського суду Донецької області
з позовом до відповідача про стягнення
вартості теплових втрат на суму
102147,77грн.

Суть спірних правовідносин полягає у
вирішенні питання щодо стягнення
вартості теплових втрат за договором
на постачання теплової енергії.

Спірні правовідносини регулюються
нормами Цивільного кодексу України,
Господарського кодексу України,
Господарського процесуального кодексу
України, Законом України "Про
теплопостачання" від 02.06.2005р. № 2633-1У (
далі - Закон № 2633).

Основні правові, економічні та
організаційні засади діяльності на
об'єктах сфери теплопостачання,
регулювання відносин, пов'язаних з
виробництвом, транспортуванням,
постачанням та використанням теплової
енергії з метою забезпечення
енергетичної безпеки України,
підвищенням енергоефективності
функціонування систем
теплопостачання, створення і
удосконалення ринку теплової енергії
та захисту прав споживачів та
працівників сфери теплопостачання
визначає Закон України "Про
теплопостачання".

Статтею 1 Закону України № 2633 визначено
поняття теплової енергії - це товарна
продукція, що виробляється на
об'єктах сфери теплопостачання для
опалення, підігріву питної води,
інших господарських і технологічних
потреб споживачів, призначена для
купівлі-продажу.

Відповідно до п.2 ст.275 Господарського
кодексу України, ст.1, п.4 ст.19 Закону
України «Про теплопостачання»
споживання теплової енергії
допускається тільки на підставі
договору, укладеного між
Теплопостачальною організацією та
Споживачем.

Згідно зі ст. 19 Закону України № 2633
споживач зобов'язаний щомісячно
здійснювати оплату теплопостачальній
організації за фактично отриману
теплову енергію. Основним обов'язком
споживача теплової енергії, відповідно
до ст. 24 зазначеного Закону, визначено
додержання вимог договору та
нормативно-правових актів.

Згідно з ч.2 ст.21 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" Виконавець
зобов'язаний:

- здійснювати контроль за технічним
станом інженерного обладнання
будинків, квартир, приміщень;

- своєчасно проводити підготовку
жилого будинку і його технічного
обладнання до експлуатації в
осінньо-зимовий період;

- утримувати в належному технічному
стані, здійснювати технічне
обслуговування та ремонт
внутрішньобудинкових мереж, вживати
заходів щодо ліквідації аварійних
ситуацій, усунення порушень якості
послуг у терміни, встановлені
договором та/або законодавством;

- своєчасно за власний рахунок
проводити роботи з усунення виявлених
неполадок, пов'язаних з отриманням
житлово-комунальних послуг, що виникли
з його вини.

Відповідно до п.7.7.11 наказу
Міністерства палива та енергетики
України

від 14 лютого 2007 року № 71 "Про
затвердження Правил технічної
експлуатації теплових установок і
мереж" із змінами та доповненнями, усі
теплопроводи й арматура в неопалюваних
приміщеннях повинні бути ізольовані.

Згідно з п. 6.3.21. наказу Міністерства
палива та енергетики України

від 14 лютого 2007 року № 71 із змінами та
доповненнями "Про затвердження Правил
технічної експлуатації теплових
установок і мереж", трубопроводи
теплових мереж, арматура, компенсатори
і фланцеві з'єднання покриваються
тепловою ізоляцією відповідно до
проекту.

Пунктом 2.8.5 наказу Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
17 травня 2005 року № 76 "Про затвердження
Правил утримання жилих будинків та
прибудинкових територій" передбачено,
що у приміщеннях, що не опалюються, у
період підготовки до зими слід
перевірити стан і зробити ремонт
ізоляції труб водопроводу і
каналізації, центрального опалення і
ГВП, утеплити протипожежний
водопровід.

Відповідно до статті 20 Закону України
"Про теплопостачання" та Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
встановлення тарифів на теплову
енергію належить виключно до
повноважень органів місцевого
самоврядування. Органами місцевого
самоврядування є сільські, селищні,
міські ради, що представляють
відповідні територіальні громади та
здійснюють від їх імені та в їх
інтересах функції і повноваження
місцевого самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

Тарифи на виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії та надання послуг з
централізованого опалення, які
застосовує відповідач, є
регульованими, застосування та
затвердження яких регулюється
державою та органами місцевого
самоврядування. Тому тариф на
виробництво, транспортування,
постачання теплової енергії та надання
послуг з централізованого опалення в
договорі не може встановлюватись за
домовленістю сторін та бути іншим, ніж
той, який встановлено у вищевказаному
порядку уповноваженими органами.

У визначенні суми заборгованості
суб»єктів природних монополій за
поставлену теплову енергію
застосуванню з 22.07.2010р. підлягають
тарифи на теплову енергію, затверджені
постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики від
14.12.2010р. № 1729, прийняті останньою в
межах повноважень, наданих Законом
України «Про національну комісію
регулювання ринку комунальних послуг
України» від 09.07.2010р. № 2479-У1.

Так, Постановою НКРЕ № 1837 від 14.12.2010 р.
«Про затвердження тарифу на теплову
енергію ЗАТ «Горлівськтепломережа»
затверджено тариф на теплову енергію
для ЗАТ "Горлівськтепломережа", який
складає для населення - 240,92грн. за 1 Гкал
(без ПДВ).

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків є
зокрема договори та інші правочини.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визначається
зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником відносин у сфері
господарювання з підстав,
передбачених Господарським кодексом,
в силу якого один суб'єкт (зобов'язана
сторона, у тому числі боржник)
зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського
характеру на користь іншого суб'єкта
(виконати роботи, передати майно,
сплатити гроші, надати інформацію
тощо), або утриматись від певних дій,
а інший суб'єкт (управлена сторона, у
тому числі кредитор) має право
вимагати від зобов'язаної сторони
виконання її обов'язку.

В силу ч.1 ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

У відповідності до приписів ст. 509
Цивільного кодексу України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь
другої сторони (кредитора) певну дію
(передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматись від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України
зазначає, що договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Оскільки відповідач свої обов»язки з
урахуванням вимог п.3.2, 7.3, 7.4 Договору
не виконав, судова колегія вважає
правильним висновок суду першої
інстанції щодо стягнення з відповідача
вартості теплових втрат за період
січень-лютий 2013р., на суму 102147,77грн.,
розмір якої доведений та підтверджений
документально.

Доводи апелянта про те, що по житловим
будинкам, які знаходяться на його
обслуговуванні трубопроводи системи
центрального опалення у повному
розмірі (100%) виконані з пластику за
адресою: вул.Ч.Диденко: будинки 7, 9. 11;
проспект Перемоги: будинок 28; вул.
Гагаріна: будинки 42, 45; вул.Пушкінська:
будинки 26, 28, 32 не приймаються колегією
суддів до уваги з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
розвідні трубопроводи, що проходять по
технічним підвалам, підпіллям та
горищам житлових будинків по
вул.Пушкінській №24, 26, 28, 29, 32, 37, 38, 39, 40, 41,
42, 43, 47, 49; - по пр. Перемоги № 24, 26, 28, 30, 32,
36, 42; - по вул. Гагаріна № 42, 43, 45, 46, 47, 49,
50, 51-а, 53; - по вул. Кірова №14-а; - по вул.
Комсомольській № 28, 30, 34; - по вул. Ч.
Диденко № 7, 9, 11; - по вул.Свердлова №30,
32, 34 не покриті тепловою ізоляцією, що
підтверджується Актами №62 від 05.10.2012р.,
№63 від 08.10.2012р., № 64 від 06.11.2012р., № 65 від
31.10.2012р., які наявні у матеріалах справи.

Колегія суддів зазначає, вказані акти
складені і підписані представниками
ПрАТ «Горлівськтепломережа» (Виробник)
та відповідальним представником КП
«Кіровський» (Виконавець) та факт
наявності пластикових труб у даних
актах відсутній.

Крім того, для підтвердження даних про
заміну металевих трубопроводів
опалення, які проходять по підвалам та
по горищах житлових будинків на
пластикові, проектна документація на
внутрішній системи опалення вказаних
житлових будинків з внесеними змінами
відповідно до Правил технічної
експлуатації теплових установок та
мереж, Правил утримання жилих будинків
та прибудинкових територій КП
«Кіровський» на адресу ПрАТ
«Горлівськтепломережа не надавалася і
це не спростовано відповідачем.

Крім того, в матеріалах справи не
має жодного доказу з приводу заміни
стальних труб на пластикові та не
зазначено, в який саме період була
виконана вказана заміна, а відтак це
твердження є припущенням відповідача
(довідка №577 від 17.12.2013р. т.2 а.с. 58).

Щодо клопотання про проведення
будівельно-технічної експертизи, про
яке апелянт просив в апеляційній
скарзі.

Суд першої інстанції відхилив
клопотання про проведенні
будівельно-технічної експертизи як
необґрунтоване та необхідність якої не
доведена відповідачем, з чим
погоджується судова колегія з огляду
на таке.

Відповідно до статті 1 Закону
України "Про судову експертизу" судова
експертиза - це дослідження експертом
на основі спеціальних знань
матеріальних об'єктів, явищ і процесів,
які містять інформацію про обставини
справи, що перебуває у провадженні,
зокрема, суду.

Водночас і згідно з частиною першою
статті 41 ГПК України експертиза
призначається для з'ясування питань, що
потребують спеціальних знань. Із
сукупності наведених норм
матеріального і процесуального права
вбачається, що неприпустимо ставити
перед судовими експертами правові
питання, вирішення яких чинним
законодавством віднесено до
компетенції суду, про правову оцінку
дій сторін, чи взагалі встановлення
факту, який виходить за межі предмету
спору, сфери господарських відносин
тощо. Судова експертиза призначається
лише у разі дійсної потреби у
спеціальних знаннях для встановлення
фактичних даних, що входять до предмета
доказування, тобто у разі, коли
висновок експерта не можуть замінити
інші засоби доказування (постанова
Пленуму Вищого господарського суду
України №4 від 23.03.2012р. "Про деякі
питання практики призначення судової
експертизи").

Призначення господарським судом
судової експертизи є правом суду, а не
його обов'язком.

Так, заявляючи клопотання про
проведення будівельно-технічної
експертизи, відповідач зазначав про те,
що результати розрахунків позивача не
відповідають фактичним тепловим
витратам, оскільки вони виконані на
підставі Методик розрахунку теплових
втрат (потужність втрат), що погоджені
Державним підприємством
«Науково-експертний центр «НАЕР», в
яких були застосовані коефіцієнти для
сталі, а не для пластику. Також
відповідач у своїй апеляційній скарзі
зазначив, що у нього відсутні
спеціальні знання в області
теплотехніки (зокрема, відомості щодо
значення коефіцієнтів тепловіддачі на
внутрішній поверхні пластикової труби
- а1, а також коефіцієнтів тепловіддачі
на поверхні пластикового трубопроводу
- а2), тому КП «Кіровський» не мало
можливості здійснити свої розрахунки
теплових витрат.

Проте, укладений між сторонами договір
купівлі-продажу теплової енергії №680
від 24.09.2012р. передбачає посилання саме
на Методики розрахунку теплових втрат
(потужність втрат), що погоджені
Державним підприємством
«Науково-експертний центр «НАЕР», на
підставі яких виробником були виконані
розрахунки вартості теплових втрат за
період січень-лютий 2013р. по усім
вищезазначеним будинкам на загальну
суму 102147,77грн.

Враховуючи викладене, твердження
заявника апеляційної скарги, що
рішення суду першої інстанції є
незаконним внаслідок порушення норм
матеріального та процесуального права,
а також внаслідок невідповідності
висновків суду обставинам справи не
знайшло свого підтвердження, в зв»язку
з чим Донецький апеляційний
господарський суд не вбачає підстав
для його скасування та задоволення
апеляційної скарги.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору за
подання апеляційної скарги
покладаються на скаржника.

Керуючись статями 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства «Кіровський» м. Горлівка
на рішення господарського суду
Донецької області від 13.01.2014 року у
справі №905/8077/13 залишити без
задоволення, а рішення господарського
суду Донецької області від 13.01.2014 року у
справі №905/8077/13 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України у
касаційному порядку через Донецький
апеляційний господарський суд
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий
О.О.Радіонова

Судді
І.В.Зубченко

О.А.Марченко

Надр.5 прим:1 -у справу; 1-позивачу; 1
-відповідачу; 1 -ДАГС; 1-ГС Донецької обл.