РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2014 р.
Справа № 918/5/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуюча суддя
Сініцина Л.М.

судді
Гудак А.В.

Олексюк Г.Є.

при секретарі судового засідання
Берун О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу позивача -
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 від
25.02.2014 р. на рішення господарського суду
Рівненської області від 11.02.14 р. у
справі № 918/5/14

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2

до відповідачів: Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фудмережа"

Приватного
акціонерного товариства "Горлівський
м'ясокомбінат"

про стягнення в сумі 24 360,00 грн. за
порушення авторського права

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_3, ОСОБА_4 -
представники, довіреність в справі;

від відповідача 1 - Азізян Л.С. -
представник, довіреність в справі;

від відповідача 2 - Ельвіх В.В. -
представник, довіреність в справі;

Кошуба В.О. -
представник, довіреність в справі.

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 11.02.2014 р. у
справі № 918/5/14 (суддя Торчинюк В.Г.)
відмовлено в задоволенні позову
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фудмережа",
Приватного акціонерного товариства
"Горлівський м'ясокомбінат" про
стягнення в сумі 24 360,00 грн. за порушення
авторського права. При прийнятті
рішення суд виходив з того що, позовні
вимоги не доведені та не обґрунтовані,
позивачем не доведено належність йому
авторського права та/або суміжних прав
на літературний твір "ІНФОРМАЦІЯ_1"; не
доведено, що назва твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" є
результатом творчої діяльності автора
(є оригінальною) і може
використовуватися самостійно; назва
твору "ІНФОРМАЦІЯ_1", майнові авторські
права на які належать ОСОБА_8, не
підлягає охороні як об'єкт авторського
права.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
звернувся з апеляційною скаргою від
25.02.2014 р., в якій просить скасувати
рішення господарського суду
Рівненської області від 11.02.2014 р. у
справі № 918/5/14 повністю і прийняти нове,
яким позовні вимоги задоволити у
повному обсязі, а саме: стягнути з ТзОВ
"Фудмережа" на користь позивача
компенсацію за порушення майнових
авторських прав - продаж за фіскальним
чеком № 0147 від 13.10.2013 р. порції сосисок
"ІНФОРМАЦІЯ_1", виробництва ПрАТ
"Горлівський м'ясокомбінат" у розмірі 10
мінімальних розмірів заробітних плат,
встановлених законом на час ухвалення
рішення у справі, замість
відшкодування збитків та стягнення
доходу; стягнути з ПрАТ "Горлівський
м'ясокомбінат" на користь позивача
компенсацію за виготовлення з
порушенням майнових авторських прав
порції сосисок "ІНФОРМАЦІЯ_1" в
індивідуальному упакуванні, що були
придбані у ТзОВ "Фудмережа" за
фіскальним чеком № 0147 від 13.10.2013 р., у
розмірі 10 мінімальних розмірів
заробітних плат, встановлених законом
на час ухвалення рішення у справі,
замість відшкодування збитків та
стягнення доходу; судові витрати
покласти на ПрАТ "Горлівський
м'ясокомбінат" та ТзОВ "Фудмережа";
скористатися правом передбаченим
частиною 3 статті 52 ЗУ "Про авторське
право і суміжні права" та постановити
рішення про накладання на відповідачів
штрафу у розмірі 10 відсотків суми,
присудженої судом на користь позивача,
посилаючись на те, що рішення у справі
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Висновки суду суперечать нормам
чинного цивільного законодавства.
Згідно норм ЦК України сторони
договору цесії - правовласник та
позивач - уклали його у письмовій формі,
виходячи з ціни цього договору, яка
перевищує розмір встановлений пунктом
3 частини 1 статті 208 ЦК України.
Виключні майнові права автора є
відчужуваними та можуть бути передані
третім особам, як за договором, так і у
порядку спадкування. Правовим
наслідком договору цесії є заміна
кредитора саме у зобов'язанні.
Відповідальність за заподіяння шкоди
настає за загальним правилом за
наявності певних умов. Сукупність цих
умов і є підставою для покладання на
особу цивільно-правової
відповідальності за заподіяння шкоди.
Зобов'язання, яке виникло у
правовласника (первісного кредитора) є
недоговірним (деліктним) зобов'язанням.
Особа кредитора у ньому може бути
змінена за угодою (договором) про
відступлення права вимоги, оскільки
таке зобов'язання виникає внаслідок
порушення відчужуваних виключних
майнових прав на твір. Тобто, власник
виключних майнових прав на твір, у разі
виявлення та фіксації порушення своїх
прав має право до моменту звернення до
суду з позовом про стягнення
компенсації (замість відшкодування
збитків - упущеної вигоди) укласти
договір про відступлення права вимоги
на стягнення збитків або виплату
компенсації за таке порушення. Така
позиція узгоджується з положеннями
пленуму ВГСУ № 12 від 17.10.2012 р. Разом з
тим, право вимоги відшкодування
збитків або виплати компенсації може
бути передано за угодою про
відступлення права (вимоги). Поданий
суду договір про відступлення (уступку)
права вимоги та додаткова угода до
даного договору є належним та
допустимим доказом на підтвердження
повноважень позивача на підписання
позовної заяви. Суб'єктом авторського
права на твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" є первісний
кредитор - ОСОБА_8 - яка була єдиним
правовласником на дату вчинення
порушення відповідачами. Після
укладення договору про відступлення
(уступку) права вимоги від 03.12.2013 р. до
нового кредитора (ФОП ОСОБА_2 - позивача)
у недоговірному зобов'язанні (що
виникло між ОСОБА_8 та відповідачами)
перейшли права первісного кредитора (у
відповідності з положеннями статті 514
ЦК України). Позивач не зобов'язаний
доводити належність авторських прав
йому (позивачу-набувачу права вимоги),
але зобов'язаний довести належність
виключних прав первісному кредитору та
факт їх порушення відповідачами. Для
доведення вказаних фактів доцільним
вбачалося залучення третьої особи -
правовласника ОСОБА_8 Однак, суд не
залучив правовласника (його
представника) хоча письмове клопотання
про таке залучення подавалося
повноважним представником ОСОБА_8
через канцелярію суду та, пізніше,
направлялося з Німеччини самим
правовласником на адресу суду першої
інстанції. Суд приймаючи рішення у
даній справі, фактично прийняв рішення
щодо прав ОСОБА_8 Суд не скористався
своїм правом на призначення
експертизи, маючи усі повноваження на
це. Позивач був позбавлений можливості
навіть ознайомитися із додатковими
поясненнями-запереченнями відповідача
2; позивач не мав змоги та будь-якої
можливості надати пояснення з цього
приводу, внести заяву чи письмове
клопотання (судом було проігноровано
усне клопотання представника позивача
про відкладення розгляду справи.)
Висновки суду робляться не на підставі
поданих суду доказів, а на підставі
тверджень відповідача 2, який, у свою
чергу, керується знову ж таки не
доказам, а інтернет-джерелами. Вказані
обставини призвели до неправильного
застосування матеріального та
процесуального права, що вплинуло на
вирішення спору.

Відповідач 1 - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фудмережа" у відзиві
на апеляційну скаргу погоджується з
висновками місцевого господарського
суду та просить рішення
господарського суду Рівненської
області від 11.02.2014 р. по справі № 918/5/14
залишити без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення. Між ТзОВ "Фудмережа"
відсутні будь-які договірні відносини
з ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_8. Не існує жодного
рішення суду або будь-якого іншого
органу, яким було б підтверджено, що
ТзОВ "Фудмережа" в ході своєї
господарської діяльності порушило
авторське право на твір художнє
зображення персонажу "ІНФОРМАЦІЯ_1"
ОСОБА_8, відтак, відсутні правові
підстави укладати договір
відступлення права вимоги відносно
особи, щодо якої не доведено факт
порушення авторських прав ОСОБА_8
Позивачем не доведено наявність
авторського договору з ОСОБА_8 на
спірний літературний твір. Жодних
майнових прав на літературний твір
"ІНФОРМАЦІЯ_1" ОСОБА_8 позивачу не
передавала. Щодо заяви про вступ у
справу в якості третьої особи - ОСОБА_8,
то заяву подано до апеляційного
господарського суду вже після розгляду
справи в місцевому господарському суді
та прийняття судом першої інстанції
рішення по справі, подана заява
підлягає відхиленню. Позивачем було
відкликано заяву про залучення ОСОБА_8
під час розгляду справи в місцевому
господарському суді, що відображено у
протоколі судового засідання 28.01.2014 р.
Позивач не скористався своїм правом
повторно заявити таке клопотання до
наступного судового засідання, подати
зауваження на протокол, ознайомитися з
матеріалами справи.

Відповідач 2 - Приватне акціонерне
товариство "Горлівський м'ясокомбінат"
у відзиві на апеляційну скаргу просить
залишити апеляційну скаргу Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 без
задоволення, а рішення господарського
суду Рівненської області від 11.02.2014 р. у
справі № 918/5/14 - без змін посилаючись на
те, що оскаржуване рішення є законним
та обґрунтованим, судом повністю
досліджено докази та з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи, а апеляційна скарга подана з
надуманих підстав та не підлягає
задоволенню. Майнові права, що
передаються за авторським договором,
мають бути у ньому визначені. Майнові
права не зазначені в авторському
договорі як відчужувані, вважаються
такими, що не передані. Отже,
спеціальною нормою цивільного
законодавства, а саме частиною 1 статті
31 ЗУ "Про авторське право ті інші
суміжні права" встановлено єдиний
порядок передачі авторських прав
шляхом укладання авторського договору,
в якому повинні бути визначені права,
що передаються. Місцевим господарським
судом правильно встановлено, що в
матеріалах справи відсутній належним
чином оформлений авторський договір
між ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_2 щодо передачі
авторських прав на літературний твір
"ІНФОРМАЦІЯ_1" та на передання
останньому права захисту в суді
авторських прав на літературний твір
"ІНФОРМАЦІЯ_1". Судом зроблено
обґрунтований висновок про
відсутність у ФОП ОСОБА_2 законних
підстав звернення до суду за захистом
авторського права на літературний твір
"ІНФОРМАЦІЯ_1". Істотною умовою для
передання ПрАТ "Горлівський
м'ясокомбінат" по сплаті грошової
компенсації за порушення авторського
права на літературний твір
"ІНФОРМАЦІЯ_1", між ОСОБА_8 та
відповідачем повинні бути
правовідносини, у результаті яких
відповідач має заборгованість по
сплаті грошової компенсації. Судом
правильно встановлено, що відповідач 2
не має будь яких зобов'язань а ні перед
ОСОБА_8, а ні перед ФОП ОСОБА_2. За
договором відступлення (цесії) права
вимоги від 03.12.2013 р. було передано
виключно право вимоги неіснуючої
заборгованості і жодним чином не
передано авторські права на
літературний твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" та не
надано жодних повноважень щодо таких
прав. Суд, керуючись законом, на
підставі матеріалів справи дійшов
правильного висновку щодо відсутності
у ФОП ОСОБА_2 права вимоги до ПрАТ
"Горлівський м'ясокомбінат" на підставі
договору про відступлення (цесії) права
вимоги від 03.12.2013 р. Позивач помилково
вважає, що не зобов'язаний доводити
належність авторських прав йому
(позивачу - набувачу права вимоги), але
зобов'язаний довести належність
виключних прав первісному кредитору та
факт їх порушення відповідачами. В
матеріалах справи відсутнє Свідоцтво
про належність ФОП ОСОБА_2 права
власності на літературний твір
"ІНФОРМАЦІЯ_1". Позивач не звільняється
від обов'язку доведення належності
йому авторського права на літературний
твір "ІНФОРМАЦІЯ_1". Документів, які б
мали підтверджувати наявність
заборгованості ПрАТ "Горлівський
м'ясокомбінат" перед ОСОБА_8 за
порушення її авторського права на
літературний твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" не
існує, а додані до договору
відступлення (уступки) права вимоги
підтверджують лише купівлю сосисок під
назвою "ІНФОРМАЦІЯ_1" виробництва
відповідача 2. Щодо направлення справи
на експертизу, зазначає, що назва
літературного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" не є
результатом творчої діяльності ОСОБА_8,
тобто не є оригінальною назвою, а є
історичним надбанням, тому судом
зроблено правильний висновок, що
авторське право ОСОБА_8 на назву
літературного твору не порушено.
Враховуючи, що звіт про
науково-дослідницьку роботу від 04.03.2014
р. під назвою "Висновки дослідження
специфіки іменування літературного
персонажа "ІНФОРМАЦІЯ_1" (за авторством
ОСОБА_8) та його можливих похідних
варіацій у російській та українській
мовах не може бути належним доказом,
оскільки не встановлює фактичні дані,
то єдиним належним доказом є висновок
експертного дослідження об'єктів
інтелектуальної власності від 04.03.2014 р.
№ 449, складений судовими експертами
Науково-дослідного інституту
інтелектуальної власності
Національної академії правових наук
України Дорошенко О.Ф. та Петренко С.А.
Просить долучити належним чином
завірену копію вказаного висновку до
матеріалів справи.

28.03.2014 р. на адресу суду від ОСОБА_8
надійшла заява від 27.03.2014 р. про її вступ
у справу в якості третьї особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача.

01.04.2014 р. на адресу суду від
представника позивача (апелянта)
надійшло клопотання про залучення
третьої особи власника виключних
майнових прав (цедента) ОСОБА_8, а також
клопотання про долучення доказів до
матеріалів справи (копії судових
рішень, копії висновку експертизи
об'єктів інтелектуальної власності та
копії літературно-режисерського
сценарію).

Представники відповідачів в судовому
засіданні заперечили клопотання про
залучення до справи ОСОБА_8 третьою
особою без самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача.

Відповідно до статті 101 ГПК України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги та
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому
засіданні апеляційну скаргу
підтримала в повному обсязі з підстав
зазначених в ній, вважає рішення
господарського суду незаконним та
необґрунтованим; просила рішення
скасувати, а апеляційну скаргу -
задоволити.

Представник позивача ОСОБА_3 підтримав
представника ОСОБА_4 у повному обсязі,
додав, що заклад, який склав висновок
експертного дослідження об'єктів
інтелектуальної власності є не
державним та не спеціалізованим, сам
висновок не відповідає нормам чинного
законодавства, просив рішення
скасувати, а апеляційну скаргу -
задоволити.

Представник відповідача 1 в судовому
засіданні апеляційну скаргу заперечив
в повному обсязі з підстав зазначених у
відзиві, вважає рішення господарського
суду законним та обґрунтованим; просив
рішення господарського суду залишити
без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Представник відповідача 2 - Ельвіх В.В. в
судовому засіданні апеляційну скаргу
заперечив в повному обсязі з підстав
зазначених у відзиві, вважає рішення
господарського суду законним та
обґрунтованим; просив залишити його
без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Представник відповідача 2 - Кошуба В.О.
підтримав представника Ельвіха В.В. в
повному обсязі, додав що ФОП ОСОБА_2 не
має жодних правових підстав вимагати
стягнення грошової компенсації за
порушення авторського права; договір
уступки вимоги є нікчемним, удаваним;
авторський договір не укладався; назва
"ІНФОРМАЦІЯ_1" не є оригінальною; просив
рішення залишити без змін, апеляційну
скаргу, без задоволення.

Заслухавши пояснення представників
сторін; розглянувши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, відзивів на
апеляційну скаргу; перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, апеляційний
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

У заяві від 27.03.2014 р. про вступ у справу в
якості третьої особи без самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача ОСОБА_8, представник ОСОБА_8
просить залучити ОСОБА_8 до участі у
справі № 918/5/14 як третю особу, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, оскільки власником немайнових
та виключних майнових авторських прав
на твір та його оригінальну назву
"ІНФОРМАЦІЯ_1" є та була на момент
вчинення порушення ОСОБА_8, порушення
її виключних майнових авторських прав
на оригінальну назву твору
"ІНФОРМАЦІЯ_1" відповідачами у зв'язку з
виробництвом та продажем сосисок
"ІНФОРМАЦІЯ_1" слугувало підставою для
укладення договору від 03.12.2013 р. про
відступлення (уступку) права вимоги на
стягнення компенсації. Рішення у даній
справі може вплинути на права ОСОБА_8,
як власника виключних майнових
авторських прав на твір "ІНФОРМАЦІЯ_1",
та вплинути на обов'язки ОСОБА_8 у
відношенні до позивача - ФОП ОСОБА_2.
ОСОБА_8 вважає за необхідне вступити у
справу у якості третьої особи для
підтвердження дійсності права вимоги,
переданого за договором про
відступлення (уступку) права вимоги на
стягнення компенсації.

Аналогічні обґрунтування щодо
залучення у справу ОСОБА_8 в якості
третьої особи без самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача
викладено в клопотанні представника
позивача (апелянта) від 01.04.2014 р.

Колегія суддів, вислухавши думку
представників, прийшла до висновку, що
дані клопотання до задоволення не
підлягають як необґрунтовані, виходячи
з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 27 ГПК
України треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору,
можуть вступити у справу на стороні
позивача або відповідача до прийняття
рішення господарським судом, якщо
рішення з господарського спору може
вплинути на їх права або обов'язки щодо
однієї з сторін. Їх може бути залучено
до участі у справі також за клопотанням
сторін, прокурора. Якщо господарський
суд при прийнятті позовної заяви,
вчиненні дій по підготовці справи до
розгляду або під час розгляду справи
встановить, що рішення господарського
суду може вплинути на права і обов'язки
осіб, що не є стороною у справі,
господарський суд залучає таких осіб
до участі у справі як третіх осіб, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору.

Оскільки, частиною 1 вказаної статті
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору,
можуть вступити у справу на стороні
позивача або відповідача, якщо рішення
у справі може вплинути на їхні права чи
обов'язки щодо однієї зі сторін, особа,
яка бажає взяти участь у справі як
третя особа без самостійних вимог, має
знаходитися з однією зі сторін у
матеріальних правовідносинах, які в
результаті прийняття судом рішення у
справі зазнають певних змін. Причому
предмет спору повинен бути за межами
цих правовідносин, інакше така особа
може мати самостійні вимоги на предмет
спору. Відтак, не є можливим покладення
на третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору,
будь-яких матеріально-правових
обов'язків, а також установлення чи
захист їхніх прав. Тобто є неможливим
винесення рішення або ухвали суду про
права чи обов'язки цих третіх осіб.

Щодо клопотань представників позивача
та відповідача про долучення доказів
(копій висновків експертизи об'єктів
інтелектуальної власності), колегія
суддів зазначає, що подані копії
експертних висновків приєднуються до
матеріалів справи, але не можуть бути
взяті судом до уваги, ооскільки вони
зроблені після прийняття
оскаржуваного рішення, а рішення суду
першої інстанції перевіряється
апеляційним судом на момент його
винесення. Крім того, жодна із сторін не
заявляла клопотання про проведення
експертизи ні в суді першої інстанції,
ні в суді апеляційної інстанції.

Як вбачається, з матеріалів справи, а
саме з відповіді Української
кіностудії анімаційних фільмів № 146
від 30.09.2003 р. на адвокатський запит,
анімаційні фільми "ІНФОРМАЦІЯ_1" та
"Повертайся, ІНФОРМАЦІЯ_1", створені на
кіностудії "Київнаукфільм" відповідно
у 1980 і 1989 роках за кошти державного
бюджету. Художник-постановник фільмів
ОСОБА_12 працював в штаті кіностудії,
створював фільми в порядку виконання
службового завдання та отримував
заробітну плату і постановочну
винагороду. Автор сценаріїв фільмів
ОСОБА_8 отримала від кіностудії за
сценарії винагороду у вигляді
одноразового платежу, як це було
передбачено укладеними договорами, що
відповідало вимогам діючого на той час
законодавства. Статтею 483 Цивільного
кодексу УРСР передбачалось, що
авторське право на кінофільм належить
підприємству, яке здійснило його
зйомку, а авторові сценарію,
художнику-постановникові та авторам
інших творів, які увійшли складовою
частиною у фільм, належить авторське
право кожному на свій твір. Відповідно
до згаданої вимоги законодавства на
фільмах застосовано знак охорони
авторського права. Творче об'єднання
мультиплікаційних фільмів кіностудії
"Київнаукфільм". Таким чином, авторські
майнові права на фільми належать
кіностудії "Укранімафільм", а автор
сценаріїв ОСОБА_8 і
художник-постановник ОСОБА_12,
одержавши зазначені вище платежі, не
мають авторських майнових на фільми,
однак вправі відстоювати свої майнові
права авторів у випадках використання
третіми особами їх творів - сценарію та
персонажів образів будь-якими
способами, наприклад, друкування
сценаріїв в дитячих книжках,
використання персонажів образів
фільмів Капітошки та інших в
мальованій та іншій продукції тощо
(а.с.16, т.І).

Рішенням Державного департаменту
інтелектуальної власності
Міністерства освіти і науки України
"Про реєстрацію авторського права на
твір" розглянуто заяву № 9773 від 03.03.2004 р.
ОСОБА_8 та зареєстровано авторське
право на Літературний твір
"ІНФОРМАЦІЯ_1"; ОСОБА_8 (а.с. 15 на звороті,
т.І).

11.05.2004 р. Державний департамент
інтелектуальної власності
Міністерства освіти і науки України
зареєстрував авторське право на твір
"ІНФОРМАЦІЯ_1" (свідоцтво НОМЕР_1), автор
ОСОБА_8 (а.с. 15, т.І).

Згідно статті 1 Закону України "Про
авторське право та суміжні права" автор
- це фізична особа, яка своєю творчою
працею створила твір.

13 жовтня 2013 року сосиски "ІНФОРМАЦІЯ_1"
ФОП ОСОБА_2 придбав у Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фудмережа"
у гіпермаркеті "Велмарт" сосиски
"ІНФОРМАЦІЯ_1" (а.с.53, т.І).

На підтвердження даного факту
придбання сосисок "ІНФОРМАЦІЯ_1"
позивачем надано фіскальний чек № 0147
від 13 жовтня 2013 року та фотокопію
етикетки сосисок (18-19, т.І).

Виробником даного товару на етикетці
вказано Приватне акціонерне
товариство "Горлівський м'ясокомбінат".

03 грудня 2013 року між ОСОБА_8 (цедент) та
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2
(цесіонарій) укладено договір
відступлення (уступку) права вимоги,
згідно пункту 1 якого у порядку та на
умовах, визначених цим договором,
цедент відступає цесіонарію, а
цесіонарій набуває право вимоги та
стягнення грошової компенсації за
порушення авторського права на твір -
художнє зображення персонажу
"ІНФОРМАЦІЯ_1", з порушників - боржників,
у тому числі з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фудмережа" та
Приватного акціонерного товариства
"Горлівський м'ясокомбінат" (а.с.29-32, т.І).

Пунктом 3 договору передбачено, що
право вимоги, що відступається
цесіонарію, засвідчується: копією
Свідоцтва про реєстрацію авторського
права на твір НОМЕР_1 від 11.05.2004 року;
оригіналами розрахунково-платіжних
документів, згідно переліку,
наведеному у додатку 2 до цього
договору; примірниками контрафактної
продукції, виготовленої та придбаної у
порушників - боржників, перелік яких
вказано у пунктах 1.1-1.6 цього договору.

16 грудня 2013 року ОСОБА_8 та Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 підписали
угоду про внесення змін до договору
відступлення (уступку) права вимоги від
03 грудня 2013 року, відповідно до пункту 1
якої договір відступлення (уступку)
права вимоги викладено у наступній
редакції: "У порядку та на умовах,
визначених цим договором, цедент
відступає цесіонарію, а цесіонарій
набуває право вимоги та стягнення
грошової компенсації за порушення
авторського права на твір (його
оригінальну назву) "ІНФОРМАЦІЯ_1", з
порушників-боржників, а саме з:..." (а.с.
48-49, т.І).

У новій редакції цедент та цесіонарій
виклали пункт 3 договору відступлення
(уступку) права вимоги, у якому
зазначили, що право вимоги, що
відступається цесіонарію,
засвідчується: копією Свідоцтва про
реєстрацію авторського права на твір
НОМЕР_1 від 11 травня 2004 року;
оригіналами розрахунково-платіжних
документів, згідно переліку наведеному
у додатку № 2 до цього договору;
примірниками етикеток, упаковок
контрафактної продукції, виготовленої
та придбаної у порушників - боржників,
перелік яких вказано у пунктах 1.1-1.6
цього договору (а.с. 48-49, т.І).

Відповідно до статті 9 Закону України
"Про авторське право та суміжні права"
частина твору, яка може
використовуватися самостійно, у тому
числі й оригінальна назва твору,
розглядається як твір і охороняється
відповідно до цього Закону.

Статтею 441 Цивільного кодексу України
(далі ЦК України) та статтею 15 Закону
України "Про авторське право та суміжні
права" передбачено, що використанням
твору є, серед іншого, його
опублікування (випуск у світ) та
відтворення будь-яким способом у
будь-якій формі.

Згідно абзацу 1 частини 1 статті 15
зазначеного Закону до майнових прав
автора (чи іншої особи, яка має
авторське право) належать: а) виключне
право на використання твору; б)
виключне право на дозвіл або заборону
використання твору іншими особами.

Пунктом 4 частини 1 статті 438 ЦК України
передбачено, що автору твору належать
особисті немайнові права, встановлені
статтею 423 цього Кодексу, а також,
зокрема, право на недоторканність
твору.

Частиною 1 статті 439 ЦК України
встановлено, що автор має право
протидіяти будь-якому перекрученню,
спотворенню або іншій зміні твору чи
будь-якому іншому посяганню на твір, що
може зашкодити честі та репутації
автора, а також супроводженню твору без
його згоди ілюстраціями, передмовами,
післямовами, коментарями тощо.

Відповідно до статті 440 ЦК України
майновими правами інтелектуальної
власності на твір є: право на
використання твору; виключне право
дозволяти використання твору; право
перешкоджати неправомірному
використанню твору, в тому числі
забороняти таке використання; інші
майнові права інтелектуальної
власності, встановлені законом.
Майнові права на твір належать його
авторові, якщо інше не встановлено
договором чи законом.

Використання твору здійснюється лише
за згодою автора, крім випадків
правомірного використання твору без
такої згоди, встановлених цим Кодексом
та іншим законом (стаття 443 ЦК України)

Згідно частини 1 статті 32 Закону
України "Про авторське право і суміжні
права" автору та іншій особі, яка має
авторське право, належить виключне
право надавати іншим особам дозвіл на
використання твору будь-яким одним або
всіма відомими способами на підставі
авторського договору.

Як уже зазначалося вище, згідно
свідоцтва про реєстрацію авторського
права на твір НОМЕР_1 від 11 травня 2004
року за ОСОБА_8 зареєстровано авторське
право на літературний твір
"ІНФОРМАЦІЯ_1".

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті
15 Закону України "Про авторське право і
суміжні права" майнові права автора (чи
іншої особи, яка має авторське право)
можуть бути передані (відчужені) іншій
особі згідно з положеннями статті 31
цього Закону, після чого ця особа стає
суб'єктом авторського права.

Частиною 1 статті 31 вказаного Закону
передбачено, що автор (чи інша особа,
яка має авторське право) може передати
свої майнові права, зазначені у статті
15 цього Закону, будь-якій іншій особі
повністю чи частково. Передача
майнових прав автора (чи іншої особи,
яка має авторське право) оформляється
авторським договором. Майнові права, що
передаються за авторським договором,
мають бути у ньому визначені. Майнові
права, не зазначені в авторському
договорі як відчужувані, вважаються
такими, що не передані.

Відповідно до статті 7 Закону України
"Про авторське право і суміжні права"
суб'єктами авторського права є автори
творів, зазначених у частині першій
статті 8 цього Закону, їх спадкоємці та
особи, яким автори чи їх спадкоємці
передали свої авторські майнові права.

Частиною 1 статті 52 вказаного Закону
передбачено, що за захистом свого
авторського права і (або) суміжних прав
суб'єкти авторського права та суміжних
прав мають право звертатися в
установленому порядку до суду та інших
органів відповідно до їх компетенції.
При порушеннях будь-якою особою
авторського права і (або) суміжних прав,
передбачених статтею 50 цього Закону,
недотриманні передбачених договором
умов використання творів і (або)
об'єктів суміжних прав, використанні
творів і об'єктів суміжних прав з
обходом технічних засобів захисту чи з
підробленням інформації і (або)
документів про управління правами чи
створенні загрози неправомірного
використання об'єктів авторського
права і (або) суміжних прав та інших
порушеннях особистих немайнових прав і
майнових прав суб'єктів авторського
права і (або) суміжних прав суб'єкти
авторського права і (або) суміжних прав
мають право, зокрема, подавати позови
про виплату компенсацій.

Згідно підпункту 1 пункту 29 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних із
захистом прав інтелектуальної
власності" від 17.10.2012 р. № 12 із змінами
та доповненнями, з огляду на приписи
статті 33 ГПК щодо обов'язку доказування
і подання доказів господарському суду
у вирішенні питання про те, якій
стороні належить доводити обставини,
що мають значення для справи про захист
авторського права чи суміжних прав,
слід враховувати таке: позивач повинен
довести належність йому авторського
права та/або суміжних прав чи права на
їх захист, а також факт використання
об'єктів даних прав відповідачем, а в
разі заявлення вимог про відшкодування
шкоди - розмір шкоди і
причинно-наслідковий зв'язок між
завданою шкодою та діями відповідача. У
випадках коли права автора засвідчено
свідоцтвом, виданим в установленому
порядку уповноваженим органом, власник
майнових прав інтелектуальної
власності на твір, які було передано на
зазначений у свідоцтві твір,
звільняється від доведення належності
йому відповідних прав; у таких випадках
обов'язок доведення належності цих
прав іншій особі, ніж та, що зазначена у
свідоцтві, покладається на
відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи та
з'ясовано в судовому засіданні, ОСОБА_8
та Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
(позивач) авторського договору не
оформляли.

ОСОБА_8 майнових прав на літературний
твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" будь-якій особі не
передавала.

Таким чином, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_2 не довів належність йому
авторського права та/або суміжних прав
на літературний твір "ІНФОРМАЦІЯ_1", а
відтак і права на їх захист.

Згідно договору відступлення (уступку)
права вимоги, пунктом 3 в редакції угоди
про внесення змін від 16 грудня 2013 року,
у порядку та на умовах, визначених цим
договором, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_2 набуває право вимоги та
стягнення грошової компенсації за
порушення авторського права на твір
(його оригінальну назву) "ІНФОРМАЦІЯ_1",
з порушників-боржників, зокрема,
відповідачів (а.с. 48-49, т.І).

Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України
передбачено, що кредитор у зобов'язанні
може бути замінений іншою особою
внаслідок передання ним своїх прав
іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Матеріалами справи не доведено, що у
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фудмережа" та
Приватного акціонерного товариства
"Горлівський м'ясокомбінат" наявні
будь-які договірні зобов'язання перед
ОСОБА_8 або перед Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2.

Отже, суд першої інстанції прийшов до
правомірного висновку, що ОСОБА_8 не
мала правових підстав на відступлення
права будь-яких грошових вимог
Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 за
договором відступлення (уступки) права
вимоги від 03 грудня 2013 року.

Об'єктами авторського права є твори
(літературні та художні, комп'ютерні
програми, компіляції даних, інші твори)
незалежно від їх завершеності,
призначення, цінності, тощо, а також
способу чи форми їх вираження (частина 2
статті 433 ЦК України)

Відповідно до пункту 2 статті 444 ЦК
України особа, яка використовує твір,
зобов'язана зазначити ім'я автора твору
та джерело запозичення.

Абзацом 3 пункту 25 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
17.10.2012 р. № 12 передбачено, що відповідно
до статті 9 Закону України "Про
авторське право і суміжні права"
частина твору, яка може
використовуватися самостійно, у тому
числі й оригінальна назва твору,
розглядається як твір і охороняється
відповідно до цього Закону.

Таким чином, назва твору підлягає
охороні як об'єкт авторського права
тільки у тому випадку, коли вона є
результатом творчої діяльності автора
(є оригінальною) і може
використовуватися самостійно.

Твердження позивача, що етикетка, на
якій відтворено твір "ІНФОРМАЦІЯ_1"
(назва твору та персонажу) є невідємною
частиною упаковки товару під власною
назвою "ІНФОРМАЦІЯ_1" (сосисок); відома
назва "ІНФОРМАЦІЯ_1" дитячого
анімаційного фільму та літературного
твору викликає певні (позитивні,
пов'язанні із дитинством, з виключно
добрим персонажем) асоціації у
споживачів товару, а тому
безпосередньо впливає на вибір ними
конкретного товару для свого
споживання (ймовірно, і для дитячого
харчування) - товари "ІНФОРМАЦІЯ_1",
серед іншого аналогічного товару
(виготовленого без використання імені
відомого літературного персонажу та
легендарного мультиплікаційного
фільму), спростовуються матеріалами
справи.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
зображення на етикетці сосисок
"ІНФОРМАЦІЯ_1" не відповідає зображенню
образу персонажу анімаційного фільму
"ІНФОРМАЦІЯ_1". Персонаж анімаційного
фільму "ІНФОРМАЦІЯ_1" - усміхнена велика
кругла крапелька з капелюшком зверху
та навколо маленькі крапельки дощу, а
на етикетці сосисок "ІНФОРМАЦІЯ_1"
зображено усміхнену кульку з руками,
зав'язану з низу та зверху та навколо
менші кульки; колір та форма зображень
не є однаковими або тотожними.

Представником приватного акціонерного
товариства "Горлівський м'ясокомбінат"
у судовому засіданні та у відзиві на
апеляційну скаргу пояснювалось, що при
визначенні найменування продукції
сосисок, товариство використовувало у
якості назви похідне слово від імен -
Капітон, Капітоліна (дав.-грец. Kapitwv, лат.
Capiton). У перекладі з латинського capito,
capitonis - голова, головастий. Перша згадка
про це чоловіче ім'я у історії була у 22
р.н.е. Похідні (зменшувально-пестливі)
від імені Капітон: Капітоха, Капітоша,
ІНФОРМАЦІЯ_1, Капа, Тоша (Інтернет
адреса. http://uk.wikipedia. org/wiki/0% B5%D0%BD%D0%B0,
http://www.slovoborg.ru/slb.php?srch=%D0%9A%D0%B0%D0%BF%D0%B8%Dl%82%D0%B
E%D1%88%D0%BA%D0%B0&a=search). Ім'я Капітон - голова
асоціюється з графічними зображеннями
кола та овалу. Саме ці значення та
графічні зображення нанесені
Приватним акціонерним товариством
"Горлівський м'ясокомбінат" на
індивідуальне упакування - етикетку
сосисок "ІНФОРМАЦІЯ_1" (а.с. 207-215, т.І).

Отже, господарський суд Рівненської
області, приймаючи оскаржуване рішення
у даній справі, правомірно прийшов до
висновку про безпідставність та
необґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 32 ГПК
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд встановлює
наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення,
а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень;
докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу;
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи;
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Згідно частини 1 статті 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Доводи апеляційної скарги колегією
суддів до уваги не приймаються,
оскільки спростовуються вищенаведеним
та матеріалами справи, не впливають на
правомірність прийнятого
господарським судом рішення та не
можуть бути підставою для його
скасування.

Рішення господарського суду першої
інстанції прийнято з дотриманням норм
матеріального і процесуального права
та повним дослідженням усіх обставин
справи.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
103 ГПК України апеляційна інстанція за
результатами розгляду апеляційної
скарги має право залишити рішення
місцевого господарського суду без
змін, а скаргу - без задоволення.

Апеляційний господарський суд залишає
рішення місцевого господарського суду
без змін, а скаргу - без задоволення,
якщо рішення є законним та
обґрунтованим.

За таких обставин, підстав для
скасування рішення не вбачається.

Апеляційна скарга до задоволення не
підлягає.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Рівненської області від 11.02.2014 р. у
справі № 918/5/14 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 від 25.02.2014 р. -
без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуюча суддя
Л.М. Сініцина

Судді
А.В. Гудак

Г.Є. Олексюк