ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2014 р.
Справа № 911/3604/13

за позовом Михайлівсько-Рубежівської
сільської ради Києво-Святошинського
р-ну Київської області, Київська обл.,
Києво-Святошинський р-н, с.
Михайлівка-Рубежівка

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «АГРОФІРМА
«РУБЕЖІВСЬКА», Київська обл.,
Києво-Святошинський р-н, с.
Михайлівка-Рубежівка

за участю третьої особи 1, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача: Приватного
підприємця ОСОБА_1

за участю третьої особи 2, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача:
Управління Держземагентства у
Києво-Святошинському районі

за участю третьої особи 3, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача:
Сільськогосподарської агрофірми
«Прогрес»

про визнання недійсним державного
акту на право власності на земельну
ділянку

Суддя Наріжний С.Ю.

За участю представників учасників
судового процесу:

від позивача: Унинець В.В., довіреність
від № 4 від 07.10.2013 р.;

від відповідача : Салатюк Д.В.,
довіреність б/№ від 04.11.2013 р.;

від третьої особи 1: ОСОБА_4, довіреність
б/№ від 04.11.2013 р.;

ОСОБА_5,
довіреність б/№ від 04.11.2013 р.;

від третьої особи 2: не з'явився;

від третьої особи 3: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду звернулася
Михайлівсько-Рубежівська сільська
рада Києво-Святошинського р-ну
Київської області (далі - позивач) з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «АГРОФІРМА
«РУБЕЖІВСЬКА» (далі - відповідач) про
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Приватного
підприємця ОСОБА_1 (далі - третя особа 1).

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
тим, що оспорюваний державний акт на
земельну ділянку площею 6,9834 га
виготовлявся без відповідних правових
підстав, зокрема рішень ради,
розпоряджень, не скріплений гербовою
печаткою органу місцевого
самоврядування та підписом
уповноваженої особи, а тому на думку
Позивача не може вважатись дійсним і
посвідчувати право Відповідача на
вказану земельну ділянку.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 18.09.2013 р. порушено
провадження у справі № 911/3604/13 та
призначено її до розгляду на 07.10.2013 р.

Розгляд справи неодноразово
відкладався. Ухвалами суду від 04.11.2013 р.
та від 23.12.2013 р. залучено до участі у
справі третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору: на
стороні Відповідача - Управління
Держземагентства у
Києво-Святошинському районі (далі -
третя особа 2); на стороні Позивача -
Сільськогосподарську агрофірму
«Прогрес» (далі - третя особа 3).

04.11.2013 р. через відділ діловодства суду
надійшов відзив Відповідача від 04.11.2013
р. б/№ (вх. № 22917) на позовну заяву.

17.03.2014 р. у судовому засіданні суд
заслухав пояснення представників
Позивача, Відповідача та Третьої особи
1. Представники Третіх осіб 2, 3 у судове
засідання не з'явились.

Згідно з ч. 2 ст. 82 ГПК України, рішення
приймається господарським судом за
результатами оцінки доказів, поданих
сторонами та іншими учасниками
господарського процесу, а також
доказів, які були витребувані
господарським судом, у нарадчій
кімнаті.

Детально розглянувши матеріали справи,
які є достатніми для розгляду справи у
даному судовому засіданні, заслухавши
пояснення представників учасників
судового процесу, з'ясувавши фактичні
обставини, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, дослідивши подані докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням 4 сесії 23 скликання
Києво-Святошинської районної ради
Київської області від 25.12.1998 р. було
передано у колективну власність
колективному сільськогосподарському
підприємству Агрофірма «Рубежівська»
земельні ділянки загальною площею 1921,7
га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва в
межах Михайлівсько-Рубежівської
сільської ради.

На підставі вказаного рішення
колективне сільськогосподарське
підприємство «Агрофірма «Рубежівська»
отримало державний акт на право
колективної власності на землю серії
КВ від 31.03.2000р., який зареєстрований за
№ 116/1.

Даним державним актом посвідчувалось
право власності КСП «Агрофірма
«Рубежівська» на земельні ділянки
загальною площею 1921,7 га для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва.

До складу вищезазначених земельних
ділянок площею 1921,7 га також увійшла
земельна ділянка № 15 площею 6,7 га. В
подальшому було здійснено розпаювання
земельної ділянки загальною площею 1921,7
га між пайовиками - членами КСП
«Агрофірма «Рубежівська», крім тих
земель, що не підлягали розпаюванню.

Позивач у позовній заяві зазначає, що
на його думку ТОВ «Агрофірма
«Рубежівська» не є власником спірної
земельної ділянки, розташованої на
території Михайлівсько-Рубежівської
сільської ради, оскільки будь-яких
рішень про передачу у власність
Михайлівсько-Рубежівською сільською
радою та її виконавчим органом не
приймалось, та оскаржуваним державним
актом про право власності на земельну
ділянку порушуються права та
охоронювані законом інтереси
територіальної громади.

Детально дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що в задоволенні позову
слід відмовити повністю виходячи з
наступного.

На підставі протоколу загальних зборів
КСП «Агрофірма «Рубежівська» від 30.12.2004
року Колективне сільськогосподарське
підприємство «Агрофірма «Рубежівська»
було реорганізоване шляхом
перетворення та зміни
організаційно-правової форми в
товариство з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
«Рубежівська».

Згідно вказаного протоколу загальних
зборів КСП «Агрофірма «Рубежівська»
від 30.12.2004 року, було прийнято рішення
про затвердження передавального акту
майнових та немайнових прав та
зобов'язань КСП, та відповідно до
передавального акту землі колективної
власності під господарськими дворами
підлягали передачі ТОВ «Агрофірма
«Рубежівська», у тому числі земельна
ділянка № 15 площею 6,7 га.

Відповідно до пояснень Відповідача, за
наслідками проведення інвентаризації
земельних ділянок було встановлено, що
по факту площа земельних ділянок
відрізняється від площі, визначеної в
додатку до передавального акту та в
державному акті на право колективної
власності на землю серії КВ від 31.03.2000
р., зокрема встановлено, що площа
земельної ділянки № 15 становить не 6,7
га, а 6,9834 га, внаслідок чого протоколом
спільної комісії з припинення КСП АФ
«Рубежівська» і засновника ТОВ
«Агрофірма «Рубежівська» від 28.12.2007 р.
було затверджено уточнений додаток до
передавального акту, зокрема було
передано від КСП «Агрофірма
«Рубежівська» до ТОВ «Агрофірма
«Рубежівська» земельну ділянку № 15
площею 6,9834 га.

Суд враховує, що Позивачем не доведено
за допомогою належних та допустимих
доказів, що ТОВ «Агрофірма
«Рубежівська» самовільно захопила 0,2834
га із земель запасу, які належать
Позивачу.

Крім цього рішенням сімнадцятої сесії
ІV скликання Михайлівсько-Рубежівської
сільської ради від 24-27.12.2005р. «Про
внесення змін до Державного акту на
право колективної власності на землю
та збір технічної документації на
виготовлення Державного акту на право
колективної власності на земельні
ділянки господарських дворів КСП «АФ
«Рубежівська» позивачем погоджено
внесення змін до Державного акту на
право колективної власності КСП АФ
«Рубежівська» на надано згоду на збір
технічної документації на земельні
ділянки господарських дворів у зв'язку
із змінами.

23.06.2008 року Відповідачу на підставі
протоколу загальних зборів
пайовиків-членів КСП «Агрофірма
«Рубежівська» Управлінням земельних
ресурсів у Києво-Святошинському районі
було видано державний акт серії ЯЖ №
236016 на право власності на земельну
ділянку площею 6,9834 га, кадастровий
номер :01:040:0009 для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва.

Статтею 12 Земельного кодексу України
(ЗК України) передбачені повноваження
сільських, селищних, міських рад у
галузі регулювання земельних відносин
на території сіл, селищ та міст. До
повноважень сільських, селищних,
міських рад належать, зокрема,
розпорядження землями територіальних
громад, передача земельних ділянок
комунальної власності у власність,
надання земельних ділянок у
користування із земель комунальної
власності, організація землеустрою та
ін.

Згідно ч. 2 ст. 83 ЗК України, у
комунальній власності перебувають: усі
землі в межах населених пунктів, крім
земельних ділянок приватної та
державної власності; земельні ділянки,
на яких розташовані будівлі, споруди,
інші об'єкти нерухомого майна
комунальної власності незалежно від
місця їх розташування.

Таким чином, до повноважень
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради, як органу місцевого
самоврядування, що здійснює
представництво інтересів
територіальної громади села
Михайлівка-Рубежівка, відноситься
розпорядження земельними ділянками,
організація землеустрою та вирішення
інших земельних питань щодо тих
земельних ділянок, які знаходяться в
межах населеного пункту
Михайлівка-Рубежівка та перебувають у
комунальній власності.

В той же час, з листа управління
Держземагентства у
Києво-Святошинському районі Київської
області № 01-21/1111 від 10.01.2014 р.
вбачається, що земельна ділянка з
кадастровим номером :01:040:0009
знаходиться за межами населеного
пункту с. Михайлівка-Рубежівка та
відповідно до даних Державного
земельного кадастру обліковувалась на
праві приватної власності за ТОВ
«Агровіта «ІР».

Позивачем не надано доказів
розташування на земельній ділянці
площею 6,9834 га, будівель, споруд, інших
об'єктів нерухомого майна комунальної
власності.

Враховуючи те, що земельна ділянка
площею 6,9834 га на момент видачі спірного
державного акту не входила і не входить
на даний час в межі села
Михайлівка-Рубежівка Київської
області, не перебувала в комунальній
власності, вирішення будь-яких питань
щодо даної земельної ділянки не
відноситься до компетенції Позивача. А
тому, з боку Відповідача відсутнє
порушення будь-яких прав Позивача в
галузі регулювання земельних відносин
щодо даної земельної ділянки.

На підставі викладеного, судом
встановлено, що Позивачем не доведено
порушення його прав та законних
інтересів з боку Відповідача.

В той же час, згідно ч. 1 ст. 1 ГПК України,
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Тобто, порушення або оспорювання прав
та інтересів особи, яка звертається до
суду за їх захистом, є обов'язковим;
обов'язком позивача відповідно до ст. 33
ГПК України є доведення (підтвердження)
в установленому законом порядку
наявності факту порушення або
оспорювання його прав та інтересів.

Твердження Позивача про
невідповідність оспорюваного
державного акту та процедури його
видачі нормам чинного законодавства за
відсутності при цьому порушень прав та
інтересів Позивача, не є підставою для
визнання недійсним оскаржуваного
державного акту в судовому порядку,
оскільки відповідно до приписів ст. 1
ГПК України особа звертається до суду
саме за захистом своїх порушених або
оспорюваних прав та охоронюваних
законом інтересів.

Інші посилання та твердження Позивача
і третіх осіб у справі не приймаються
судом до уваги, оскільки не стосуються
предмету спору у даній справі та не
спростовують викладених вище
висновків.

Крім цього, 17.03.2014 р. через відділ
діловодства суду надійшли клопотання
представника Позивача та Третьої особи
1 ОСОБА_4 від 17.03.2014 р. б/№ про
витребування доказів, зокрема від
Реєстраційної служби
Києво-Святошинського РУЮ та
Відповідача оригінал передавального
акту майнових і немайнових прав та
зобов'язань КСП «Агрофірма
«Рубежівська», що припиняється шляхом
перетворення в ТОВ «Агрофірма
«Рубежівська» станом на момент
реєстрації припинення діяльності КСП
«Агрофірма «Рубежівська», не пізніше
27.09.2005 р., а також від Відповідача акт
погодження меж земельної ділянки з
кадастровим номером :01:040:0009.

Згідно ч. 1 ст. 38 ГПК України, сторона або
прокурор у разі неможливості
самостійно надати докази вправі подати
клопотання про витребування
господарським судом доказів. У
клопотанні повинно бути зазначено:
який доказ витребовується; обставини,
що перешкоджають його наданню;
підстави, з яких випливає, що цей доказ
має підприємство чи організація;
обставини, які може підтвердити цей
доказ.

Вказані клопотання про витребування
доказів не підлягають задоволенню,
оскільки заявником клопотань не
дотримано вимог ст. 38 ГПК України,
зокрема не зазначено обставин, що
перешкоджають наданню вказаних
доказів самостійно Позивачем або
Третьою особою 1.

Згідно ч. 1 ст. 33, ст. 34 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

На підставі вищевикладеного, позов
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області про визнання
недійсним державного акту серії ЯЖ №
236016 на право власності на земельну
ділянку площею 6,9834 га, кадастровий
номер :01:040:0009 для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, виданого 23.06.2008 р.
товариству з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
«Рубежівська» задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий
збір покладається на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
44, 49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата виготовлення та підписання
рішення 24.03.2014 р.

Суддя
Наріжний С.Ю.