м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомПриватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування" ДоРжищівський міський
відділ культури і туризмуПростягнення
Суддя
Представники: Від позивачаСербіна А.О.
Від відповідача Леляк Л.П.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «АХА Страхування»
(далі позивач) звернулося до
Господарського суду м. Києва з позовом
до Управління культури і туризму
Київської обласної державної
адміністрації (далі - відповідач) про
стягнення 13 727,51 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
Приватним акціонерним товариством
«Страхова компанія «АХА Страхування»
на підставі договору добровільного
страхування транспортних засобів
№3074299 від 07.12.2010 р. внаслідок настання
дорожньо-транспортної пригоди (надалі -
ДТП) виплачено страхове відшкодування
власнику автомобіля марки «Daewoo»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
а тому позивачем відповідно до
положень статті 27 Закону України «Про
страхування» та статей 993, 1191
Цивільного кодексу України отримано
право зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Оскільки на момент ДТП, винна особа -
пішохід ОСОБА_3 знаходилась під
наглядом танцювального колективу
«Дивосвіт», який знаходиться у
трудових відносинах з Будинком
культури в м. Ржищів, а останній є
структурним підрозділом Ржищівського
міського відділу культури і туризму, а
тому позивач вказує, що обов'язок з
відшкодування збитків у розмірі 13 727,51
грн. покладається на останнього.
Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 12.12.2013 р. порушено провадження у
справі, розгляд справи призначено на
20.12.2013 р. через канцелярію суду від
відповідача надійшла заява, за змістом
якої Управління культури і туризму
Київської обласної державної
адміністрації просило суд замінити
його належним відповідачем -
Ржищівським міським відділом культури
10.01.2014 р. через канцелярію суду від
представника позивача надійшло
клопотання про долучення документів до
матеріалів справи.
Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 15.01.2014 р. залучено до участі у справі
Ржищівський міський відділ культури і
туризму у якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача, у зв'язку
із неявкою у судове засідання
представників сторін, необхідністю
витребування додаткових доказів по
справі та залученням до участі у справі
третьої особи, розгляд справи
відкладено до 29.01.2014 р.
29.01.2014 р. через канцелярію суду від
позивача надійшла заява про заміну
неналежного відповідача, за змістом
якої позивач просив суд замінити
Управління культури і туризму
Київської обласної державної
адміністрації належним відповідачем -
Ржищівським міським відділом культури
Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 29.01.2014 р. у зв'язку із неявкою у
судове засідання представників сторін
та третьої особи, розгляд справи
відкладено до 12.02.2014 р.
10.02.2014 р. від Управління культури,
національностей та релігій Київської
обласної державної адміністрації, яка
є правонаступником Управління
культури та туризму Київської обласної
державної адміністрації надійшли
письмові пояснення по справі.
Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 12.02.2014 р. замінено первісного
відповідача - Управління культури і
туризму Київської обласної державної
адміністрації, правонаступником якого
є Управління культури, національностей
та релігій Київської обласної
державної адміністрації, належним
відповідачем - Ржищівським міським
відділом культури і туризму, розгляд
справи призначено на 05.03.2014 р.
При цьому, суд вважає за необхідне
відзначити, що відповідно до ч. 3 ст. 17
Господарського процесуального кодексу
України справа, прийнята господарським
судом до свого провадження з
додержанням правил підсудності,
повинна бути ним розглянута по суті і в
тому випадку, коли в процесі розгляду
справи вона стала підсудною іншому
господарському суду.
Відтак, враховуючи, що справа була
прийнята до розгляду з додержанням
територіальної підсудності, заміна в
процесі розгляду справи первісного
відповідача - Управління культури і
туризму Київської обласної державної
адміністрації, правонаступником якого
є Управління культури, національностей
та релігій Київської обласної
державної адміністрації на належного
відповідача - Ржищівський міський
відділ культури і туризму,
відповідно до п. 3 ч. 17 Господарського
процесуального кодексу України не є
перешкодою для розгляду справи по суті
Господарським судом м. Києва.
В судовому засіданні 05.03.2014 р.
представником відповідача подано
відзив на позовну заяву, за змістом
якого останній відзначив, що позивачем
не подано доказів, які б доводили винні
дії працівників Ржищівського міського
відділу культури і туризму, що призвели
до вчинення неповнолітньою
правопорушення, яке стало причиною ДТП.
Керівник танцювальної групи, на думку
відповідача, належним чином виконувала
свої посадові обов'язки, що свідчить
про відсутність встановлення її вини
по даному факту під час проведення
слідчих дій. Крім того, відповідач
вказує, що постановою про відмову в
порушенні кримінальної справи від
01.09.2011 р. встановлено вину водія
автобуса у порушенні Правил дорожнього
руху України, а також вимог п. 67, п. 69
постанови Кабінету Міністрів України
«Про затвердження правил надання
послуг пасажирського автомобільного
транспорту», що стало причиною даної
В судовому засіданні 05.03.2014 р. оголошено
перерву до 26.03.2014 р.
У судовому засіданні 26.03.2014 р. оголошено
перерву до 28.03.2014 р.
В судове засідання представник
позивача з'явився, заявив клопотання
про долучення документів до матеріалів
справи, а саме листа АТ «Райффайзен
Банк Аваль» №43-8-3-00/572 від 27.03.2014 р.
Позовні вимоги підтримав та просив їх
задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача у судове
засідання з'явився, проти задоволення
позову заперечував у повному обсязі з
підстав, викладених у відзиві на
В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, заслухавши пояснення
представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

07.12.2010 р. між АТ «Страхова компанія «АХА
Страхування», правонаступником якого є
Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «АХА Страхування»
та ОСОБА_5 укладено договір №3074299
страхування наземного транспорту, за
яким позивачем застраховані майнові
інтереси страхувальника, що не
суперечать закону, пов'язані з
володінням, розпорядженням та
користуванням транспортного засобу
«Daewoo», державний реєстраційний номер
НОМЕР_1.

Відповідно до постанови про відмову в
порушення кримінальної справи від
01.09.2011 р., затвердженої начальником
Кагарлицького РВ ГУ МВС України в
Київській області підполковником
міліції Ю.П. Щнайда, 21.08.2011 р. о 17 годині 15
хвилин громадянин ОСОБА_5, керуючи
транспортним засобом «Daewoo», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись
автодорогою Фастів - Митниця - Обухів -
Ржищів - Канів у напрямку м. Обухів, на 104
км. + 600 м. скоїв наїзд на пішохода
ОСОБА_3, яка раптово вибігла на його
смугу руху із - за задньої частини
автобуса ПАЗ 320054, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, який
знаходився на смузі зустрічного руху.

Пунктом 1 резолютивної частини
зазначеної постанови про відмову в
порушення кримінальної справи від
01.09.2011 р. постановлено відмовити у
порушенні кримінальної справи за
фактом даної дорожньо-транспортної
пригоди за ознаками злочину,
передбаченого ст. 286 Кримінального
кодексу України у зв'язку із
відсутністю складу злочину у діях
водіїв ОСОБА_5 та ОСОБА_7

Крім того, за змістом зазначеної
постанови встановлено, що водій
автомобіля «Daewoo», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, не мав
технічної можливості уникнути наїзду
на пішохода шляхом застосування
термінового гальмування в момент
виникнення небезпеки для руху.

Доказів притягнення до
адміністративної відповідальності
водія ОСОБА_5, за порушення Правил
дорожнього руху України і як наслідок
вини у скоєнні спірної ДТП, матеріали
справи не містять.

Згідно довідки №8862054 про
дорожньо-транспортну пригоду,
складеної Відділенням ДАІ
Кагарлицького району при УДАІ ГУ МВС
України в Київській області від 23.09.2011
р., зовнішнім оглядом установлено, що
автомобіль отримав механічні
пошкодження передньої лівої частини.

Згідно рахунку - фактури №1024682 від
22.09.2011 р. вартість відновлювального
ремонту транспортного засобу «Daewoo»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
складає 13 471,33 грн.

01.12.2011 р. страхувальник звернувся до
позивача із заявою, за змістом якої
просив позивача провести доплату
страхового відшкодування згідно
квитанції №849320 від 20.09.2011 р.

З наявної в матеріалах справи,
квитанції №849320 від 20.09.2011 р. вбачається,
що страхувальником понесені витрати на
евакуацію транспортного засобу з місця
дорожньо-транспортної пригоди у
розмірі 845,00 грн.

Страховими актами №2011/U/MOD02512/UIA9833 від
10.10.2011 р. та №2011/U/MOD2512 від 27.12.2011 р.
пошкодження транспортного засобу
марки «Daewoo», державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП, що сталося
21.08.2011 р. о 17 годині 15 хвилин на
автодорозі Фастів - Митниця - Обухів -
Ржищів - Канів у напрямку м. Обухів, на 104
км. + 600 м., визнано позивачем страховим
випадком.

Виконуючи зобов'язання за договором
позивач перерахував на рахунок ТОВ
«Автомобільний центр Голосіївський»
(СТО) суму страхового відшкодування у
розмірі 13 215,14 грн., що підтверджується
платіжним дорученням №29549 від 12.10.2011 р.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що позивачем відшкодовано
страхувальнику витрати у розмірі 512,37
грн. понесені останнім на евакуацію
транспортного засобу з місця
дорожньо-транспортної пригоди.

Вищезазначені витрати позивача,
підтверджуються листом управління
супроводження переказів АТ
«Райффайзен Банк Аваль» №43-8-3-00/572 від
27.03.2014 р., засвідченим відтиском печатки
банку, яким зокрема банк відзначає, що
грошові кошти в розмірі 522,37 грн., за
вирахуванням комісії банку у розмірі
10,00 грн. були перераховані позивачем на
рахунок банку для виплати отримувачу
та згідно відомості №237 від 29.12.2011 р.
переказ в сумі 512,37 грн. для отримувача
ОСОБА_5, був зарахований в систему
грошових переказів та 21.02.2012 р. та
виданий клієнту у відділені №11
Київської обласної дирекції «АТ
«Райффайзен Банк Аваль».

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Відтак позивач, здійснивши виплату
страхового відшкодування, набув право
вимоги до відповідальної за збитки
особи в межах здійсненої виплати.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Постановою про відмову в порушенні
кримінальної справи від 01.09.2011 р.
встановлено, що в діях пішохода ОСОБА_3
вбачається порушення вимог п. 4.8, 4.14
розділу 4 «обов'язки і права пішоходів»
Правил дорожнього руху України.

Зокрема п. 4.8 Правил дорожнього руху
України передбачено, що якщо в зоні
видимості немає переходу або
перехрестя, а дорога має не більше
трьох смуг руху для обох його
напрямків, дозволяється переходити її
під прямим кутом до краю проїзної
частини в місцях, де дорогу добре видно
в обидва боки, і лише після того, як
пішохід упевниться у відсутності
небезпеки.

Підпунктами а), б) пункту 4.14 Правил
дорожнього руху України визначено, що
пішоходам забороняється виходити на
проїзну частину, не впевнившись у
відсутності небезпеки для себе та
інших учасників руху; раптово виходити,
вибігати на проїзну частину, в тому
числі на пішохідний перехід.

Отже, на підставі наявних в матеріалах
справи документів вбачається, що
спірна дорожньо-транспортна пригода
сталася внаслідок недотриманням
пішоходом ОСОБА_3 вимог розділу 4
«обов'язки і права пішоходів» Правил
дорожнього руху України, тобто з вини
пішоходу.

При цьому, з вказаної постанови також
вбачається, що водієм автобусу ПАЗ,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
громадянином ОСОБА_7 було порушено
вимоги п.п. 15.1, 15.2 та 15.9 Правил
дорожнього руху України, однак
допущені гр. ОСОБА_7 порушення Правил
дорожнього руху України не мають
прямого причинного зв'язку зі скоєнням
наїзду на пішохода.

Статтею 12 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
передбачено, що адміністративній
відповідальності підлягають особи, які
досягли на момент вчинення
адміністративного правопорушення
шістнадцятирічного віку.

З постанови Кагарлицького РВ ГУ МВС
України в Київській області від 01.09.2011
р. про відмову в порушенні кримінальної
справи вбачається, що спірна
дорожньо-транспортна пригода
трапилась 21.08.2011 р., а ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, отже на момент ДТП,
зазначена особа досягла 12 років, у
зв'язку із чим відповідно ст. 12 КУпАП
остання не підлягає адміністративній
відповідальності та в розумінні ч. 1 ст.
31 Цивільного кодексу України є
малолітньою особою.

Таким чином, судом встановлено, що
спірна дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої завдано шкоду
автомобілю «Daewoo», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, трапилась
з вини малолітньої особи ОСОБА_3

Частиною 2 ст. 31 Цивільного кодексу
України визначено, що малолітня особа
не несе відповідальності за завдану
нею шкоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 1178 Цивільного
кодексу України якщо малолітня особа
завдала шкоди під час перебування під
наглядом навчального закладу, закладу
охорони здоров'я чи іншого закладу, що
зобов'язаний здійснювати нагляд за нею,
а також під наглядом особи, яка
здійснює нагляд за малолітньою особою
на підставі договору, ці заклади та
особа зобов'язані відшкодувати шкоду,
якщо вони не доведуть, що шкоди було
завдано не з їхньої вини.

Пленум Верховного Суду України в п. 6
постанови від 27 березня 1992 р. N 6 «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди» (зі змінами та доповненнями)
роз'яснив, що за шкоду, заподіяну
неповнолітнім, який не досяг 15 років,
несуть відповідальність перед
потерпілим його батьки, а у відповідних
випадках - навчальні заклади.

При цьому, слід мати на увазі, що батьки
несуть майнову відповідальність у
випадках, коли шкода, заподіяна
неповнолітнім, є наслідком
нездійснення за ним контролю,
неналежного виховання або
неправильного використання щодо них
своїх прав; навчальні заклади несуть
майнову відповідальність за шкоду,
якщо вона виникла внаслідок
нездійснення ними належного контролю
за неповнолітнім у час знаходження
його під їхнім наглядом.

Відповідно до п. 3.16 розділу 3 «Посадові
обов'язки» Посадової інструкції на
керівника зразкового ансамблю
народного танцю «Дивосвіт» ОСОБА_8,
керівник забезпечує безпеку учасників
ансамблю під час проведення заходів в
Ржищівському міському будинку
культури під час концертів і
мистецьких заходів в м. Ржищеві та за
його межами.

З пояснень керівника танцювального
колективу «Дивосвіт» ОСОБА_8,
викладених в постанові Кагарлицького
РВ ГУ МВС України в Київській області
від 01.09.2011 р. про відмову в порушенні
кримінальної справи вбачається, що
21.08.2011 р. танцювальний колектив
«Дивоствіт» учасницею якого є ОСОБА_3,
повертався з святкування Дня
Незалежності у двох автобусах, яке
проводилось у м. Бровари. Коли автобуси
заїхали в м. Ржищів, то перший автобус у
якому знаходились ОСОБА_3, який рухався
без супроводу дорослих, зупинився на
проїзній частині дороги та з нього
вийшла остання і, обійшовши, почала
перебігати проїзну частину із - за
задньої частини автобусу. В цей же час
повз автобус у зустрічному напрямку
рухався автомобіль «Daewoo», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, який скоїв
наїзд на ОСОБА_3

Таким чином, суд приходить до висновку,
що ОСОБА_8, під час виконання посадових
обов'язків не забезпечила належного
контролю за неповнолітньою особою
ОСОБА_3, допустила рух автобусу з дітьми
без супроводу дорослих, внаслідок чого
сталося порушення Правил дорожнього
руху України малолітньою особою, що
призвело до дорожньо-транспортної
пригоди, а тому відповідальність за
шкоду, завдану ОСОБА_3 відповідно до
приписів ст. 1178 Цивільного кодексу
України має нести ансамбль народного
танцю «Дивосвіт», оскільки ОСОБА_3
перебувала під наглядом зазначеного
закладу.

Пунктом 1.7 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
р. №18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» відповідно до
чинного законодавства, зокрема,
Цивільного та Господарського кодексів
України, Законів України "Про
господарські товариства", "Про
акціонерні товариства", "Про банки і
банківську діяльність", юридичні особи
для здійснення своїх функцій мають
право створювати філії,
представництва, відділення та інші
відокремлені підрозділи, які не є
юридичними особами.

З типового штатного розпису на 2011 р.
Ржишівського міського будинку
культури затвердженого Виконавчим
комітетом Ржищівської міської ради
вбачається, що танцювальний колектив
«Дивоствіт» є структурним підрозділом
Ржищівського міського будинку
культури, керівництво діяльністю якого
відповідно до п. 8 Положень про
Ржищівський міський відділ культури і
туризму здійснює Ржищівський міський
відділ культури і туризму.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України
встановлено, що особа, яка відшкодувала
шкоду, завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Матеріалами справи підтверджено
(платіжне доручення №29549 від 12.10.2011 р. та
лист АТ «Райффайзен Банк Аваль»
№43-8-3-00/572 від 27.03.2014 р.), що матеріальний
збиток позивача, заподіяний внаслідок
пошкодження автомобіля «Daewoo»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1
складав 13 727,51 грн.

Відтак, позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» про
стягнення з Ржищівського міського
відділу культури і туризму
матеріальної шкоди у розмірі 13 727,51 грн.
є правомірними та обґрунтованими, а
тому підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Щодо заперечень відповідача
викладених у відзиві на позовну заяву,
суд відзначає, що з матеріалів справи
вбачається, що у часниками спірної
дорожньо-транспортної пригоди є
пішохід ОСОБА_3, з вини якої трапилась
ДТП, та автомобіль «Daewoo», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням водія ОСОБА_5

Порушення водієм автобусу ОСОБА_7 вимог
п.п. 15.1, 15.2 та 15.9 Правил дорожнього руху
України та п. 67, п. 69 постанови Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
правил надання послуг пасажирського
автомобільного транспорту» є
підставою для притягнення останнього
до адміністративної відповідальності
за ст. 124 КУпАП, проте таке порушення не
має прямого причинного зв'язку зі
скоєнням наїзду на пішохода та
заподіянням матеріальної шкоди
власнику автомобіля «Daewoo», що також
визначено постановою про відмову у
відкриті кримінального порушення від
01.09.2011 р.

Порушення водієм автобусу Правил
дорожнього руху України не є причиною
спірної ДТП та не свідчить про
відсутність вини працівників
Ржищівського міського відділу
культури і туризму у неналежному
виконанні посадових обов'язків щодо
контролю за неповнолітніми особами під
час їх перебування під наглядом
навчального закладу, тим більше під час
руху автобусу без супроводу дорослих
осіб, що вбачається з матеріалів
справи.

В свою чергу, відсутність в матеріалах
справи доказів про притягнення ОСОБА_8
до адміністративної або кримінальної
відповідальності не може бути
достатньою підставою для відмови в
позові, оскільки цивільно-правова
відповідальність за заподіяну шкоду
настає у разі наявності вини особи в
цьому, незалежно від того, чи є у діях
цієї особи склад адміністративного
проступку чи злочину.

Отже, посилання відповідача на
недоведеність вини ОСОБА_8, з огляду
відсутності в матеріалах справи
доказів притягнення останньої до
кримінальної або адміністративної
відповідальності, не свідчить про
відсутність її вини у неналежному
здійснені контролю щодо забезпечення
безпеки учасників танцювального
колективу та завданням малолітньою
особою шкоди під час її перебування під
наглядом навчального закладу.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Ржищівського міського
відділу культури і туризму (09230,
Київська область, м. Ржищів, вул. Леніна,
22; ідентифікаційний код 24208998) на
користь Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування» (04073, м. Київ, вул. Братська,
14; ідентифікаційний код 20474912) страхове
відшкодування у розмірі 13 727
(тринадцять тисяч сімсот двадцять сім)
грн. 51 коп. та витрати на сплату
судового збору у розмірі 1 720 (одна
тисяча сімсот двадцять) грн. 50 коп.

3. Видати наказ після набранням рішення
законної сили.

Суддя
Є.Б. Куркотова

Повний текст рішення складено та
підписано 31.03.2014 р.