ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року Справа № 17/17-4513-2011

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді:Шевчук
С.Р.,суддів:Акулової Н.В., Владимиренко
С.В. -доповідач,розглянув касаційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Роздільнянському районі
Одеської областіна постановуОдеського
апеляційного господарського суду від
24.09.2013р.та ухвалугосподарського суду
Одеської області від 07.08.2013р.у
справі№17/17-4513-2011 господарського суду
Одеської областіза заявоюТовариства з
обмеженою відповідальністю
"Рибопромислова судноплавна компанія
"Капітан"доВідкритого акціонерного
товариства "Шлях
Ілліча"пробанкрутство,

В судове засідання представники сторін
не з'явилися, про час, дату та місце
проведення судового засідання
повідомлені належним чином.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 07.08.2013р. у справі №17/17-4513-2011
(суддя Антощук С.І.), залишеною без змін
постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 24.09.2013р.
(колегія суддів у складі головуючого
судді Лашина В.В., суддів Єрмілова Г.А.,
Філінюка І.Г.), у визнанні поточних
грошових вимог Управління Пенсійного
фонду України в Роздільнянському
районі Одеської області у сумі
11844,58грн., які складаються з сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій за період з квітня по
липень 2013р., призначених відповідно до
ч.2 Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" відмовлено.

Не погодившись з вказаними судовими
рішеннями, Управління Пенсійного фонду
України в Роздільнянському районі
Одеської області звернулося до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення судами попередніх
інстанцій норм матеріального права,
просить скасувати постанову Одеського
апеляційного господарського суду від
24.09.2013р. та ухвалу господарського суду
Одеської області від 07.08.2013р. у справі
№17/17-4513-2011 та прийняти нове рішення,
яким задовольнити вимоги Управління
Пенсійного фонду України в
Роздільнянському районі Одеської
області у повному обсязі, з проханням
розглядати справу без участі
представників скаржника.

В судове засідання представники сторін
не з'явилися. Поважних причин
нез'явлення їх представників суду не
повідомлено. Про дату та час судового
засідання сторони були повідомлені
належним чином.

Розглянувши матеріали справи,
касаційну скаргу, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
процесуального та матеріального права,
колегія суддів касаційної інстанції
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, Публічне акціонерне
товариство "Білгород-Дністровський
комбінат хлібопродуктів, Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Агропартнер-ХХІ", Державне
підприємство "Дослідне господарство
"Таїровське Національного наукового
центру "Інститут виноградарства і
виноробства імені В.С. Таїрова"
звернулись до господарського суду
Одеської області з заявою про
порушення провадження у справі про
банкрутство Відкритого акціонерного
товариства "Шлях Ілліча", посилаючись
на наявність загальної заборгованості
у сумі 384586,93грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 04.05.2012р. визнано безспірні
грошові вимоги ініціюючих кредиторів
до боржника та зобов'язано кредиторів
подати в десятиденний строк оголошення
про порушення провадження у справі про
банкрутство у офіційний друкований
орган (газети "Голос України чи
"Урядовий кур'єр") з метою виявлення
всіх кредиторів та можливих санаторів -
докази публікації надати суду та
введено процедуру розпорядження
майном боржника, розпорядником майна
ВАТ "Шлях Ілліча призначено
арбітражного керуючого Панова А.Б.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 11.07.2012р. вирішено здійснити
заміну кредиторів, за результатом якої
ініціюючих кредиторів було замінено на
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Рибопромислова
судноплавна компанія "Капітан".

Ухвалою попереднього засідання
господарського суду Одеської області
від 27.07.2012р. затверджено реєстр вимог
кредиторів ВАТ "Шлях Ілліча".

Постановою господарського суду
Одеської області від 17.10.2012р. визнано
банкрутом Відкрите акціонерне
товариство "Шлях Ілліча"; відкрито
ліквідаційну процедуру та призначено
ліквідатором банкрута арбітражного
керуючого Панова А.Б.

01.11.2012р. у газеті "Урядовий кур'єр" №200
опубліковано відповідне оголошення.

20.07.2013р. Управління Пенсійного Фонду
України в Роздільнянському районі
Одеської області звернулося до
господарського суду Одеської області
із заявою про визнання поточних
кредиторських вимог у сумі 11844,58грн.,
додавши розрахунки фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій за період з
квітня по липень 2013р., призначених
відповідно до ч.2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", вказані вимоги були
відхилені ліквідатором банкрута.

Суд першої інстанції, з яким погодився
суд апеляційної інстанції, виходив з
того, що виконання зобов'язань,
передбачених Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині оплати
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, в межах
процедури ліквідації банкрута,
підприємницька діяльність якого
завершена, суперечить Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
оскільки вказаний Закон не містить
умов, які б передбачали виникнення у
банкрута нових грошових зобов'язань,
після відкриття ліквідаційної
процедури, окрім випадків прямо
передбачених цим Законом. Суд
апеляційної інстанції, також, вказав на
те, що відповідні витрати мають
відраховуватись лише до моменту
прийняття постанови про визнання
останнього банкрутом та відкриття
відносно нього ліквідаційної
процедури. З огляду на зазначене, суди
попередніх інстанцій дійшли висновку
про відмову у визнанні поточних
грошових вимог УПФУ в Роздільнянському
районі у сумі 11844,58грн., які складаються
з сум фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій за період з квітня по
липень 2013р., призначених відповідно до
ч.2 Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Однак колегія суддів касаційної
інстанції вважає висновки судів
попередніх інстанцій передчасними з
наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 41
Господарського процесуального кодексу
України, провадження у справах про
банкрутство здійснюється у порядку,
передбаченому цим кодексом, з
урахуванням вимог Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
норми якого, як спеціальні норми права,
превалюють у застосуванні над
загальними нормами Господарського
процесуального кодексу України та
чинного цивільного законодавства.

В даному випадку, застосуванню
підлягають норми Закону про
банкрутство в редакції чинній на
момент визнання боржника банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури.

Згідно зі статтею 1 Закону про
банкрутство, кредитор - це юридична або
фізична особа, яка має у встановленому
порядку підтверджені документами
вимоги щодо грошових зобов'язань до
боржника, щодо виплати заборгованості
із заробітної плати працівникам
боржника, а також органи державної
податкової служби та інші державні
органи, які здійснюють контроль за
правильністю та своєчасністю
справляння єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів). Поточні
кредитори - це кредитори за вимогами до
боржника, які виникли після порушення
провадження у справі про банкрутство.

Згідно з частиною 1 статті 23 Закону, з
дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури строк виконання всіх
грошових зобов'язань банкрута та
зобов'язання щодо сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів),
повернення коштів Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності вважається таким, що
настав; вимоги за зобов'язаннями
боржника, визнаного банкрутом, що
виникли під час проведення процедур
банкрутства, можуть пред'являтися
тільки в межах ліквідаційної
процедури.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон №1058-ІV),
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком №1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком №2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
"Про пенсійне забезпечення". При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.
Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій зазначеним категоріям осіб,
крім тих, що були безпосередньо зайняті
повний робочий день на підземних
роботах (включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Отже, чинним законодавством Пенсійному
фонду України та його територіальним
управлінням, як органам, наділеним
владними повноваженнями в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, делеговано
повноваження з виплати пільгових
пенсій, які в майбутньому
здійснюватимуться згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Відповідно до п.6.1 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою Правління Пенсійного Фонду
України №21-1 від 19.12.2003р., витрати
органів Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до ч.2
"Прикінцевих положень" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", підлягають
відшкодуванню підприємствами та
організаціями з коштів, призначених на
оплату праці.

Згідно з абзацом 4 пункту 2 статті 2
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування", для
платників збору, визначених пунктами 1
та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які
є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до п.6.8 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою Правління Пенсійного Фонду
України №21-1 від 19.12.2003р., підприємства
та організації зобов'язані щомісяця до
25-го числа вносити до Пенсійного фонду
зазначену в повідомленні місячну суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах. Суми фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій за період з дати
призначення пенсії до дати складання
розрахунку фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
"Прикінцевих положень" Закону,
сплачуються одночасно із оплатою
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць (в редакції, чинній на
момент подання грошових вимог ПФУ).

При цьому, положеннями чинного
законодавства про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, які є
спеціальними відносно приписів Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" при
визначенні порядку нарахування та
сплати підприємством-боржником
заборгованості з фактичних витрат
органів Пенсійного фонду України на
доставку та виплату пенсій,
призначених на пільгових умовах, не
передбачається припинення нарахування
такої заборгованості у зв'язку з
введенням щодо підприємства
ліквідаційної процедури.

Отже, органи пенсійного фонду вправі
заявляти грошові вимоги про
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій в
ході провадження у справі про
банкрутство протягом ліквідаційної
процедури боржника, яка проводиться
відповідно до статті 23 Закону про
банкрутство та до державної реєстрації
його припинення як юридичної особи та
внесення запису про це до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Така правова позиція викладена у
постановах Верховного Суду України від
30.05.2011р. у справі №21-103а11 та від 21.02.2012р. у
справі №21-19а12, постанові Вищого
господарського суду України від
28.02.2013р. у справі №18-14-08/466.

З огляду на зазначене, передчасними є
висновки судів першої та апеляційної
інстанцій в частині розгляду грошових
вимог Управління Пенсійного фонду
України в Роздільнянському районі
Одеської області про відшкодування
фактичних витрат на доставку та
виплату пільгових пенсій у сумі 11844,58
грн. за період з квітня по липень 2013р., а
тому оскаржувані судові рішення
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

При новому розгляді грошових вимог
Управління Пенсійного фонду України в
Роздільнянському районі Одеської
області у розмірі 11844,58 грн. (витрати на
виплату та доставку пільгових пенсій
нарахованих за період з квітня по
липень 2013 року) суду першої інстанції
належить з урахуванням зазначених
положень законодавства про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та законодавства про
банкрутство дослідити обґрунтованість
розрахунку заборгованості з фактичних
витрат на доставку та виплату
пільгових пенсій пенсіонерам з числа
колишніх працівників боржника,
здійсненого Управління Пенсійного
фонду України в Роздільнянському
районі Одеської області, та з огляду на
встановлене дійти висновку про
наявність чи відсутність правових
підстав для визнання та включення
зазначених поточних грошових вимог до
реєстру вимог кредиторів з визначенням
черговості їх задоволення.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119-11112
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України.

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Роздільнянському районі Одеської
області задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Одеської
області від 07.08.13р. та постанову
Одеського апеляційного господарського
суду від 24.09.2013р. у справі №17/17-4513-2011
скасувати.

Справу №17/17-4513-2011 передати до
господарського суду Одеської області
на новий розгляд.

Головуючий суддя:С. Шевчук Судді: Н.
Акулова С. Владимиренко