ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16 тел. 235-24-26
У Х В А Л А

"07" квітня 2014 р.
Справа № 911/1126/14

Суддя Лутак Т.В., розглянувши

заяву боржникаТовариства з обмеженою
відповідальністю «Провента»про
порушення справи про банкрутство

встановила:

До господарського суду Київської
області надійшла заява боржника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Провента» вих. №
18/03/14 від 18.03.2014 р. (вх. № 1217/14 від 02.04.2014 р.)
про порушення справи про банкрутство в
порядку ст. 95 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Дослідивши матеріали заяви про
порушення справи про банкрутство, суд
дійшов висновку, що зазначена заява не
може бути прийнята судом до розгляд з
підстав невідповідності її вимогам ст.
11, 95 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
до заяви боржника додаються також:
установчі документи боржника -
юридичної особи; бухгалтерський баланс
боржника на останню звітну дату;
перелік кредиторів боржника, вимоги
яких визнаються боржником, із
зазначенням загальної суми грошових
вимог усіх кредиторів, а також щодо
кожного кредитора - його імені або
найменування, його місцезнаходження
або місця проживання,
ідентифікаційного коду юридичної
особи або реєстраційного номера
облікової картки платника податків (за
наявності), суми грошових вимог
(загальної суми заборгованості,
заборгованості за основним
зобов'язанням та суми неустойки
(штрафу, пені) окремо), підстав
виникнення зобов'язань, а також строку
їх виконання згідно із законом або
договором; перелік майна боржника із
зазначенням його балансової вартості
та місцезнаходження, а також загальна
балансова вартість майна; перелік
майна, що перебуває у заставі або є
обтяженим у інший спосіб, його
місцезнаходження, вартість, а також
інформація про кредиторів, на користь
яких вчинено обтяження майна боржника,
їх ім'я або найменування,
місцезнаходження або місце проживання,
ідентифікаційні коди юридичних осіб
або реєстраційний номер облікової
картки платника податків (за
наявності), суми їх грошових вимог,
підстави виникнення зобов'язань, а
також строки їх виконання згідно із
законом або договором; довідка органів
приватизації (органів, уповноважених
управляти об'єктами державної
власності) стосовно наявності або
відсутності на балансі підприємства,
щодо якого порушено справу про
банкрутство, державного майна, що в
процесі приватизації (корпоратизації)
не увійшло до його статутного капіталу;
перелік осіб, що мають невиконані
зобов'язання перед боржником, із
зазначенням вартості таких
зобов'язань, терміну виконання та
підстав виникнення; відомості про всі
рахунки боржника, відкриті в банках та
інших фінансово-кредитних установах,
їх реквізити; відомості про всі
рахунки, на яких обліковуються цінні
папери, що належать боржнику, їх
реквізити; протокол загальних зборів
(конференції) працівників боржника,
відповідне рішення первинної
профспілкової організації боржника (за
наявності кількох первинних
організацій - їхнє спільне рішення), на
яких обраний представник працівників
боржника для участі у справі про
банкрутство, якщо такі збори
(конференція) відбулися до подачі заяви
боржника до господарського суду; копія
спеціального дозволу на провадження
діяльності, пов'язаної з державною
таємницею, а в разі закінчення терміну
дії такого дозволу - довідка про
наявність у боржника матеріальних
носіїв секретної інформації (технічної
документації, виробів, їхніх дослідних
зразків тощо); рішення власника майна
(органу, уповноваженого управляти
майном) боржника про звернення до
господарського суду із заявою про
порушення провадження у справі про
банкрутство; інші документи, які
підтверджують неплатоспроможність
боржника.

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

В порушення вимог ст. 11 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Провента» до заяви
про порушення справи про банкрутство
вих. № 18/03/14 від 18.03.2014 р. не додано:

- перелік майна, що перебуває у заставі
або є обтяженим у інший спосіб, його
місцезнаходження, вартість, а також
інформація про кредиторів, на користь
яких вчинено обтяження майна боржника,
їх ім'я або найменування,
місцезнаходження або місце проживання,
ідентифікаційні коди юридичних осіб
або реєстраційний номер облікової
картки платника податків (за
наявності), суми їх грошових вимог,
підстави виникнення зобов'язань, а
також строки їх виконання згідно із
законом або договором;

- довідки органів приватизації
(органів, уповноважених управляти
об'єктами державної власності)
стосовно наявності або відсутності на
балансі підприємства, щодо якого
порушено справу про банкрутство,
державного майна, що в процесі
приватизації (корпоратизації) не
увійшло до його статутного капіталу;

- відомості про всі рахунки боржника,
відкриті в банках та інших
фінансово-кредитних установах, їх
реквізити;

- відомості про всі рахунки, на яких
обліковуються цінні папери, що
належать боржнику, їх реквізити.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
якщо вартості майна боржника -
юридичної особи, щодо якого прийнято
рішення про ліквідацію, недостатньо
для задоволення вимог кредиторів, така
юридична особа ліквідується в порядку,
передбаченому цим Законом. У разі
виявлення зазначених обставин
ліквідатор (ліквідаційна комісія)
зобов'язаний звернутися до
господарського суду із заявою про
порушення справи про банкрутство такої
юридичної особи. Обов'язковою умовою
звернення до господарського суду із
заявою про порушення справи про
банкрутство є дотримання боржником
порядку ліквідації юридичної особи
відповідно до законодавства України.

Згідно з ст. 105 Цивільного кодексу
України учасники юридичної особи, суд
або орган, що прийняв рішення про
припинення юридичної особи,
зобов'язані протягом трьох робочих
днів з дати прийняття рішення письмово
повідомити орган, що здійснює державну
реєстрацію. Після внесення запису про
прийняття рішення засновників
(учасників) юридичної особи, суду або
уповноваженого ними органу про
припинення юридичної особи до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців
повідомлення про внесення запису до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
щодо прийняття рішення засновників
(учасників) юридичної особи, суду або
уповноваженого ними органу про
припинення юридичної особи
публікується у спеціалізованому
друкованому засобі масової інформації.
Строк заявлення кредиторами своїх
вимог до юридичної особи, що
припиняється, не може становити менше
двох і більше шести місяців з дня
опублікування повідомлення про
рішення щодо припинення юридичної
особи. Кожна окрема вимога кредитора,
зокрема щодо сплати податків, зборів,
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
страхових коштів до Пенсійного фонду
України, фондів соціального
страхування, розглядається, після чого
приймається відповідне рішення, яке
надсилається кредитору не пізніше
тридцяти днів з дня отримання
юридичною особою, що припиняється,
відповідної вимоги кредитора.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 60
Господарського кодексу України орган
(особа), який прийняв рішення про
ліквідацію суб'єкта господарювання,
встановлює порядок та визначає строки
проведення ліквідації, а також строк
для заяви претензій кредиторами, що не
може бути меншим, ніж два місяці з дня
оголошення про ліквідацію.
Ліквідаційна комісія або інший орган,
який проводить ліквідацію суб'єкта
господарювання, вміщує в друкованих
органах відповідно до закону
повідомлення про його ліквідацію та
про порядок і строки заяви кредиторами
претензій, а явних (відомих) кредиторів
повідомляє персонально у письмовій
формі у встановлені цим Кодексом чи
спеціальним законом строки.

Згідно з ст. 111 Цивільного кодексу
України ліквідаційна комісія
(ліквідатор) вживає заходів щодо
інвентаризації майна юридичної особи,
що припиняється, а також майна її філій
та представництв, дочірніх
підприємств, господарських товариств,
а також майна, що підтверджує її
корпоративні права в інших юридичних
особах, виявляє та вживає заходів щодо
повернення майна, яке перебуває у
третіх осіб. У випадках, установлених
законом, ліквідаційна комісія
(ліквідатор) забезпечує проведення
незалежної оцінки майна юридичної
особи, що припиняється. До моменту
затвердження ліквідаційного балансу
ліквідаційна комісія (ліквідатор)
складає та подає органам доходів і
зборів, Пенсійного фонду України та
фондів соціального страхування
звітність за останній звітний період.
Ліквідаційна комісія (ліквідатор)
після закінчення строку для
пред'явлення вимог кредиторами складає
проміжний ліквідаційний баланс, що
включає відомості про склад майна
юридичної особи, що ліквідується,
перелік пред'явлених кредиторами вимог
та результат їх розгляду. Проміжний
ліквідаційний баланс затверджується
учасниками юридичної особи, судом або
органом, що прийняв рішення про
ліквідацію юридичної особи.

Частиною 5 ст. 60 Господарського кодексу
України передбачено, що ліквідаційна
комісія оцінює наявне майно суб'єкта
господарювання, який ліквідується, і
розраховується з кредиторами, складає
ліквідаційний баланс та подає його
власнику або органу, який призначив
ліквідаційну комісію. Достовірність та
повнота ліквідаційного балансу
повинні бути перевірені у
встановленому законодавством порядку
з обов'язковою перевіркою органом
доходів і зборів, у якому перебуває на
обліку суб'єкт господарювання.

Отже, враховуючи зазначені вище вимоги
закону, необхідними передумовами для
звернення зі заявою про порушення
провадження у справі про банкрутство
боржника у порядку ст. 95 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
крім уже зазначених, є: внесення запису
до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців щодо прийняття рішення
засновників (учасників) юридичної
особи про припинення юридичної особи,
оцінка вартості наявного майна
боржника ліквідаційною комісією,
публікація оголошення згідно з
вимогами ст. 105 Цивільного кодексу
України з метою виявлення кредиторів
та встановлення повного обсягу
кредиторської заборгованості,
повідомлення органу державної
податкової служби про ліквідацію
підприємства, складення проміжного
ліквідаційного балансу за наслідком
проведених ліквідаційною комісією дій
в ліквідаційній процедурі та
затвердження його компетентним
органом юридичної особи боржника.

Разом з тим, звернення до суду із заявою
про порушення провадження у справі про
банкрутство в порядку ст. 95 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» можливе лише
після закінчення строку, передбаченого
ч. 5 ст. 105 Цивільного кодексу України.

До заяви про порушення справи про
банкрутство вих. № 18/03/14 від 18.03.2014 р.
долучено копію Бюлетеня державної
реєстрації № 269 (34) від 19.12.2013 р., в якому
опубліковано відомості про дату
внесення до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців запису про
перебування Товариства з обмеженою
відповідальністю «Провента» в стані
припинення підприємницької діяльності
(ліквідації), про ліквідатора, а також
про строк заявлення кредиторами вимог -
19.03.2014 р., та долучено протокол № 4
загальних зборів учасників Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Провента» від 19.02.2014 р., яким
затверджено проміжний ліквідаційний
баланс товариства і вирішено
звернутися до господарського суду
Київської області із заявою про
порушення справи про банкрутство
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Провента» в порядку
ст. 95 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Таким чином, вбачається, що проміжний
ліквідаційний баланс було затверджено
з порушенням ч. 8 ст. 111 Цивільного
кодексу України, тобто до закінчення
строку для пред'явлення вимог
кредиторами.

Вищезазначене свідчить про те, що пасив
боржника не міг бути повністю
сформований, тому не можна вважати його
розмір достовірним.

Отже, отримані судом матеріалі заяви
про порушення справи про банкрутство
вих. № 18/03/14 від 18.03.2014 р. у розумінні
статей 32-36 Господарського
процесуального кодексу України не є
належними і допустимими доказами на
підтвердження дотримання заявником
основних нормативних актів, що
регулюють порядок ліквідації суб'єктів
підприємницької діяльності:
Цивільного кодексу України,
Господарського кодексу України та
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

За таких обставин, суд на даний час
виключає можливість застосування ст. 95
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» для порушення
провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
господарський суд не пізніше п'яти днів
з дня надходження до господарського
суду заяви про порушення справи про
банкрутство повертає її та додані до
неї документи без розгляду, якщо заява
не відповідає змісту вимог, зазначених
в цьому Законі та з інших підстав,
передбачених ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, з
урахуванням вимог цього Закону.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо у позовній заяві не вказано
обставин, на яких ґрунтується позовна
вимога, доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини,
обґрунтований розрахунок стягуваної
чи оспорюваної суми.

Разом з тим, суд зазначає, що повернення
заяви про порушення провадження у
справі про банкрутство не перешкоджає
повторному зверненню з такою заявою до
господарського суду у встановленому
порядку після усунення допущених
порушень.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
Законом України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» та п. 3 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ухвалив:

Заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «Провента» вих. №
18/03/14 від 18.03.2014 р. (вх. № 1217/14 від 02.04.2014 р.)
про порушення справи про банкрутство
(всього на 67 аркушах) повернути
заявнику без розгляду.

Суддя
Т.В. Лутак