ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2014 року
Справа № 904/8420/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Верхогляд Т.А.
(доповідач),

суддів: Білецької Л.М., Тищик І.В.

секретар судового засідання: Валяр М.Г.

представники сторін:

від відповідача: Аністрат В.Д.,
довіреність №34-41-09 від 14.01.14р.,
представник;

представник позивача у судове
засідання не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу
Державного підприємства "Національна
атомна енергогенеруюча компанія
"Енергоатом" в особі відокремленого
підрозділу "Хмельницька атомна
електрична станція "Державного
підприємства "Національна атомна
енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 13.01.2014
року у справі № 904/8420/13

за позовом державного підприємства
"Національна атомна енергогенеруюча
компанія "Енергоатом" в особі
відокремленого підрозділу
"Хмельницька атомна електрична станція
"Державного підприємства "Національна
атомна енергогенеруюча компанія
"Енергоатом", м. Нетішин, Хмельницька
область

до Державного вищого навчального
закладу "Придніпровська державна
академія будівництва та архітектури",
м. Дніпропетровськ

про стягнення 18 225, 00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 13.01.2014
року у справі № 904/8420/13 (суддя Кармазіна
Л.П.) в позові відмовлено.

Рішення мотивовано відсутністю вини
відповідача в порушенні строків
виконання другого етапу робіт,
передбачених договором на надання
послуг № 423/10-13-9-12-2483 від 28.12.2012 року.

Не погодившись з рішенням, позивач
подав апеляційну скаргу, в якій
посилається на порушення
господарським судом норм
матеріального права. Зазначає на
неповне з'ясування обставин справи.

Позивач вважає, що листи відповідача
про перенесення строків надання послуг
по договору, а також лист Державної
інспекції ядерного регулювання
України про повернення на
доопрацювання на адресу ВП
"Хмельницька АЕС" методики моніторингу
будівельних конструкції будівлі
реакторного відділення ВВЕР-100 з РУ В-320
ОП ХАЕС, у відповідності до зауважень
висновку державної експертизи з
ядерної та радіаційної безпеки та
звіту ДНТЦ ЯРБ №13-09-7185, не можуть
служити доказом відсутності вини
відповідача, оскільки не підтверджують
вжиття ним заходів для належного
виконання зобов'язання, а також не
підтверджують існування обставин
випадку чи непереборної сили, за яких
особа згідно 617 Цивільного кодексу
України, звільняється від
відповідальності за порушення
зобов'язання.

Просить скасувати рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 13.01.2014 року, винести нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

У судове засідання по розгляду
апеляційної скарги представник
позивача не з'явився, просив суд
провести розгляд справи за його
відсутності.

У відзиві на апеляційну скаргу
відповідач спростовує доводи
скаржника, просить залишити рішення
суду першої інстанції без змін,
апеляційну скаргу - без задоволення.

Дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представника
відповідача, колегія суддів приходить
до висновку про те, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
оскаржуване рішення слід залишити без
змін в силу наступного:

З матеріалів справи вбачається, що між
державним підприємством "Національна
атомна енергогенеруюча компанія
"Енергоатом" (позивач) та державним
вищим навчальним закладом
"Придніпровська державна академія
будівництва та архітектури"
(відповідач) був укладений договір на
надання послуг № 423/10-13-9-12-2483 від 28.12.2012
року (а.с. 8-21).

Відповідно до умов договору позивач
доручає, а відповідач приймає на себе
зобов'язання надати послуги за темою:
"Оцінка технічного стану будівельних
конструкцій реакторного відділення №1,
включаючи захисну оболонку та
венттрубу" (п.1.1 договору).

Відповідно до п. п. 1.2., 1.3., 1.4 договору,
технічні, економічні та інші вимоги до
послуг, що є предметом договору,
визначаються в технічному завданні
(додаток №1); зміст і строки надання
конкретних послуг, їх основних етапів
визначаються календарним планом (
додаток №2); приймання та оцінка послуг
здійснюється відповідно до технічного
завдання і календарного плану, які є
невід'ємною частиною договору.

Загальна вартість послуг за договором
відповідно до протоколу узгодження
договірної ціни (додаток №4 до
договору) складає 973 597 грн. 18 коп.

Пунктом 6.3.1 договору виконавець
(відповідач) зобов'язався надати
замовнику (позивачу) послуги за
договором поетапно в строки, які
узгоджені виконавцем із замовником у
додатку №1 та у розділі 2 договору.

Відповідно до п.6.3.3 договору при
неможливості в передбачений цим
договором строк надати послуги,
виконавець зобов'язаний негайно
письмово повідомити про це замовника
протягом 10 днів.

Пунктом 6.1.2 договору передбачено, що
замовник зобов'язаний забезпечувати
виконавця інформацією, необхідною для
надання послуг.

Факт надання послуг підтверджується
актом наданих послуг, підписаним
сторонами (п.5.1 договору).

Звернувшись з позовом до суду, позивач
стверджував про порушення
відповідачем строків виконання
другого етапу робіт, передбачених
календарним планом у строк лютий 2013
року - березень 2013 року.

Згідно додатку №2 до договору до
складу другого етапу робіт входить
розробка відповідачем і узгодження
робочої програми проведення робіт .
Вартість послуг - 75 000.00 грн.(а.с.18).

Відповідно до п.7.2. договору у випадку
порушення строків надання послуг
виконавець сплачує замовнику пеню в
розмірі 0,1% від вартості прострочених
послуг, за кожен день прострочення, а за
прострочення понад 30 днів - виконавець
додатково сплачує штраф у розмірі 7%
вказаної вартості.

Відповідно до встановлених судом
першої та апеляційної інстанції
обставин, для виконання відповідачем
другого етапу робіт необхідною умовою
його виконання є наявність Методики
моніторингу будівельних конструкцій
приміщення реакторного відділення
ВВЕР-1000 з РУ В-320 ОП ХАЕС.

Така Методика мала бути розроблена
самим позивачем та затверджена
Державною інспекцією ядерного
регулювання України.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачу згідно висновку державної
експертизи така Методика повернута на
доопрацювання 31.10.2013 року (а.с.54 - 57).

Згідно листа позивача на адресу
директора ТОВ "Фундаментстроймакс"
позивач в свою чергу 05.11.2013 року
направив Методику для доопрацювання її
розробнику (а.с.53).

З наведеного слід зробити висновок про
те, що станом на час закінчення
виконання другого етапу робіт за
договором на надання послуг №
423/10-13-9-12-2483 від 28.12.2012 року позивач не
забезпечив виконання з своєї сторони
вимог п.6.1.2 договору щодо забезпечення
виконавця інформацією, необхідною для
надання послуг (а.с. 8).

Відповідно до довідки відповідача
№34-13-60 від 20.11.2013 року щодо причин
невиконання (неналежного виконання)
другого етапу договору, другий етап не
виконано з незалежних від виконавця
причин, а саме: згідно п.2 таблиці 1 п.п.3.1
технічного завдання на надання послуги
по договору № 423/10-13-9-12-2483 від 28.12.2012 року
розробка та узгодження методики
моніторингу та робочої програми
виконується шляхом адаптації існуючих
документів, які розроблені для
реакторного відділення енергоблоку №2
ВП ХАЕС. На час надання довідки
методика моніторингу РВ-2 ВП ХАЕС
знаходиться на узгодженні у
Держатомрегулювання, що унеможливлює
виконання етапу №2 договору по
незалежної від відповідача причини
(а.с.52).

В оскаржуваному судовому рішенні такі
доводи покладені в основу відмови
позивачу в задоволенні позову.

Під час розгляду апеляційної скарги
апелянт даний висновок не спростував.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України та ст. 193
Господарського кодексу України
цивільні та господарські зобов'язання
мають бути виконані належним чином і у
встановлений договором строк, а
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається, крім
випадків, передбачених законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк. (ст. 530 Цивільного
кодексу України )

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1. ст. 614 Цивільного
кодексу України особа, яка порушила
зобов'язання, несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або
необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Колегія суддів вважає, що матеріалами
справи доведено відсутність вини
відповідача в порушенні виконання
зобов'язання, яке зазначено позивачем.
Отже, підстави для застосування
відповідальності, передбаченої
умовами договору сторін, відсутні.

Відповідно до ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Апелянтом
такі обставини не доведені.

Оскільки рішення місцевого
господарського суду постановлено у
відповідності до норм матеріального та
процесуального права, підстав для
задоволення апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 13.01.2014
року у справі № 904/8420/13 залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого господарського суду
України.

Головуючий суддя:
Т.А. Верхогляд

Суддя:
Л.М.Білецька

Суддя:
І.В. Тищик

Підписано в повному обсязі 07.04.2014 року.