донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

31.03.2014р. справа №905/8440/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді (доповідача): Будко
Н.В.

Суддів: Москальової І.В., Сгара Е.В.

Секретар: Прожерін О.О.

За участю представників сторін:

від позивача: Штунько Р.Г. по дов.;

від відповідача-1: Денісенко С.І. -
директор;

від відповідача-2: не з'явився.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу Ясинуватської
міської ради, м. Ясинувата
Донецької області

на рішення господарського суду
Донецької області від 13.02.2014р. (повний
текст від 18.02.2014р.) у справі №905/8440/13
(суддя Бокова Ю.В.)

за позовом Ясинуватської міської ради,
м. Ясинувата Донецької області

до відповідачів: 1) Товариства з
обмеженою відповідальністю «Комфорт
ЯМЗ», м. Ясинувата Донецької
області, 2) Товариства з обмеженою
відповідальністю «Естарс», м. Донецьк

про спонукання до вчинення певних дій

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Ясинуватська міська рада, м.
Ясинувата Донецької області звернувся
до господарського суду Донецької
області з позовом до відповідачів: 1)
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Комфорт ЯМЗ», м.
Ясинувата Донецької області,
2) Товариства з обмеженою
відповідальністю «Естарс», м. Донецьк
про зобов'язання останніх надати до
Ясинуватської міської ради для
затвердження проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки по вул.
Артема, 31 у м. Ясинувата Донецької
області для розміщення виробничих
об'єктів, а також про зобов'язання
відповідачів оформити
правовстановлюючі документи на
земельну ділянку під об'єктами
нерухомості, що належать їм на праві
приватної власності за адресою: м.
Ясинувата Донецької області, вул.
Артема, 31.

30.01.2014р. позивач звернувся до суду із
заявою, в якій уточнив розмір судового
збору, який просив стягнути з
відповідачів.

Рішенням від 13.02.2014р. господарський суд
Донецької області відмовив позивачу у
задоволенні позову в повному обсязі з
посиланням на те, що в силу положень
закону та з огляду на відсутність в
рішенні Ясинуватсткої міської ради
№9/353 від 30.08.2011р. визначеного строку для
виконання відповідачами обов'язку з
розробки проекту землеустрою, вимоги
про зобов'язання відповідачів надати
до міської ради для затвердження
проект землеустрою є необґрунтованими.
Що стосується вимог про зобов'язання
відповідачів оформити
правовстановлюючі документи на спірну
земельну ділянку, суд першої інстанції
зазначив про їх передчасність у зв'язку
з відсутністю самого проекту
землеустрою щодо відведення вказаної
земельної ділянки.

Не погодившись з винесеним рішенням
позивач, Ясинуватська міська рада,
звернувся до Донецького апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення суду
першої інстанції скасувати та заявлені
позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги заявник посилається на те, що
відповідно до ст.28 Закону України «Про
землеустрій» розробники документації
із землеустрою зобов'язані виконувати
роботи із складання документації із
землеустрою у строк, передбачений
договором, який у будь-якому разі не
повинен перевищувати шести місяців з
моменту укладання договору. За
твердженням скаржника, 12.01.2012р.
директор ТОВ «Комфорт» у листі на ім'я
міського голови повідомив, що ним
укладено відповідний договір з
ліцензованим підприємством, почата
розробка проекту землеустрою, проте до
теперішнього часу вказаного проекту не
надано на затвердження Ясинуватській
міській раді. Разом з цим, відповідачі
використовують земельну ділянку без
правовстановлюючих документів,
причому другий відповідач навіть не
сплачує земельний податок, внаслідок
чого міський бюджет втрачає значну
суму коштів.

Вищевикладене, на думку заявника, не
було взято до уваги судом першої
інстанції, що є підставою для
скасування незаконного та
необґрунтованого рішення місцевого
господарського суду.

У відзиві на апеляційну скаргу
відповідач-1 вважає викладені в ній
доводи необґрунтованими, просить
рішення суду першої інстанції залишити
без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Представник другого відповідача у
судове засідання не з'явився з
невідомих підстав, про час та місце
його проведення був повідомлений
належним чином. Враховуючи, що ухвалою
про порушення апеляційного
провадження від 12.03.2014р. явка
представників сторін не визнавалась
обов'язковою, апеляційний
господарський суд вважає за можливе
розглянути апеляційну скаргу за
відсутності вказаного представника за
наявними у справі матеріалами.

Судовий процес в апеляційній інстанції
фіксувався за допомогою технічних
засобів фіксації в порядку,
передбаченому ст. 81-1 ГПК України.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у
процесі розгляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
доказами повторно розглядає справу.
Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача-1, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням господарського суду
Донецької області від 03.08.2011р. у справі
№10/96пн за ТОВ «Комфорт ЯМЗ» та ТОВ
«Естарс» було визнано право на
оформлення документації на отримання
державного акту на право постійного
користування земельною ділянкою
загальною площею 66,88га, яка знаходиться
під об'єктами нерухомого майна,
розташованими по вул. Артема, 31 в
м. Ясинувата, а також зобов'язано
Ясинуватську міську раду розглянути на
найближчій сесії питання про передачу
вказаним товариствам земельної
ділянки загальною площею 66,88га, яка
знаходиться під об'єктами нерухомого
майна, розташованими по вул. Артема, 31 в
м. Ясинувата, в постійне користування.

Рішенням Ясинуватської міської ради
№9/353 від 30.08.2011р. на підставі ст.ст.12, 19,
123 Земельного кодексу України, було
дозволено ТОВ «Естарс» та ТОВ «Комфорт
ЯМЗ» виступити замовниками з розробки
проекту землеустрою з відводу
земельної ділянки із земель
промисловості, транспорту, зв'язку,
енергетики, оборони та іншого
призначення площею 47,3190га для
розміщення і обслуговування
виробничих об'єктів по вул. Артема, 31,
співвласниками якого вони є, а саме: 20%
ТОВ «Естарс» та 80% ТОВ «Комфорт ЯМЗ», з
метою подальшої передачі зазначеної
земельної ділянки в постійне
користування.

Пунктом 2 зазначеного рішення вказаних
осіб зобов'язано надати розроблений
проект землеустрою на затвердження
міській раді з метою оформлення
землекористування.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звертався до відповідачів з
численними листами, в яких зазначав про
необхідність сплати земельного
податку навіть без оформлення
правовстановлюючих документів на
спірну земельну ділянку, згідно листа
Ясинуватської ОДПІ Донецької області
ДПС №2133/9/15-013 від 27.02.2013р. у 2012 році ТОВ
«Комфорт ЯМЗ» сплачено 138765,23грн.
земельного податку, станом на 01.02.2013р.
сплачено 9039,82грн. податку,
заборгованість відсутня, ТОВ «Естарс»
до Ясинуватської ОДПІ податкові
декларації з плати за землю не надає,
земельний податок не сплачує.

У зв'язку з викладеним, посилаючись на
те, що в результаті несплати
відповідачами грошових коштів за
використання земельної ділянки за
адресою: м. Ясинувата, вул.
Артема, 31, на якій розташовані об'єкти
нерухомого майна, що належить
відповідачам на праві приватної
власності, міській бюджет втрачає
значну суму коштів, Ясинуватська
міська рада звернулась до
господарського суду Донецької області
з позовом про зобов'язання
відповідачів надати на затвердження
проект землеустрою та оформити
правовстановлюючі документи на
земельну ділянку.

Як вже зазначалось вище, господарський
суд відмовив позивачу у задоволенні
позову в повному обсязі.

Оцінюючи правильність застосування
судом першої інстанції норм чинного
законодавства, апеляційний
господарський суд погоджується із
вказаним висновком з наступних
підстав.

Статтею 116 Земельного кодексу України
визначено, що громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом,
або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Відповідно до ст.123 Земельного кодексу
України, надання земельних ділянок
державної або комунальної власності у
користування здійснюється Верховною
Радою Автономної Республіки Крим,
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, органами виконавчої влади або
органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів
приймається на підставі проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її
цільового призначення;

формування нової земельної ділянки
(крім поділу та об'єднання).

Надання у користування земельної
ділянки, зареєстрованої в Державному
земельному кадастрі відповідно до
Закону України «Про Державний
земельний кадастр», право власності на
яку зареєстровано у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, без
зміни її меж та цільового призначення
здійснюється без складення
документації із землеустрою.

Надання у користування земельної
ділянки в інших випадках здійснюється
на підставі технічної документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості). У такому разі розроблення
такої документації здійснюється на
підставі дозволу, наданого Верховною
Радою Автономної Республіки Крим,
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, органом виконавчої влади або
органом місцевого самоврядування,
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, крім випадків,
коли особа, зацікавлена в одержанні
земельної ділянки у користування,
набуває право замовити розроблення
такої документації без надання такого
дозволу.

Земельні ділянки державної та
комунальної власності, на яких
розташовані будівлі, споруди, інші
об'єкти нерухомого майна, що
перебувають у державній чи комунальній
власності, передаються особам,
зазначеним у пункті «а» частини другої
статті 92 цього Кодексу, лише на праві
постійного користування.

Особа, зацікавлена в одержанні у
користування земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності за проектом землеустрою щодо
її відведення, звертається з
клопотанням про надання дозволу на
його розробку до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, які відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, передають у власність
або користування такі земельні
ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний
розмір земельної ділянки та її цільове
призначення. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування та розмір
земельної ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально (у разі вилучення
земельної ділянки). Верховній Раді
Автономної Республіки Крим, Раді
міністрів Автономної Республіки Крим,
органам виконавчої влади або органам
місцевого самоврядування, які
передають земельні ділянки державної
чи комунальної власності у
користування відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування в межах
їх повноважень у місячний строк
розглядає клопотання і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.

Умови і строки розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок визначаються договором,
укладеним замовником з виконавцем цих
робіт відповідно до типового договору.
Типовий договір на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки затверджується Кабінетом
Міністрів України.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки погоджується в
порядку, встановленому статтею 186-1
цього Кодексу.

Статтею 28 Закону України «Про
землеустрій» визначено, що розробники
проекту землеустрою зобов'язані,
зокрема, виконувати роботи із
складання документації із землеустрою
у строк, передбачений договором.
Максимальний строк складання
документації із землеустрою не повинен
перевищувати шести місяців з моменту
укладення договору.

З наведеного вбачається, що органи
місцевого самоврядування в межах своїх
повноважень мають право надати дозвіл
на розробку проекту землеустрою (що і
було здійснено Ясинуватською міською
радою у рішенні №9/353 від 30.08.2011р.), проте
не є стороною у правовідносинах
відносно самого процесу розробки
такого проекту, оскільки замовником
робіт виступає майбутній
землекористувач, а виконавцем -
відповідна ліцензована організація.

З огляду на матеріали справи,
дозволивши ТОВ «Комфорт ЯМЗ» та ТОВ
«Естарс» у рішенні №9/353 від 30.08.2011р.
виступити замовниками у розробленні
проекту землеустрою з відводу спірної
земельної ділянки, Ясинуватська міська
рада виконала обов'язок, визначений
ст.123 Земельного кодексу України,
подальше розроблення вказаного
проекту в силу ст.28 Закону України «Про
землеустрій» є обов'язком ТОВ «Комфорт
ЯМЗ» та ТОВ «Естарс» сумісно з
відповідною землевпорядною
організацією, тому посилання позивача
на недодержання останніми
встановленого у вказаній статті
шестимісячного строку для складання
документації із землеустрою є
необґрунтованими та безпідставними.
Крім того, як вірно зазначено судом
першої інстанції, у рішенні
Ясинуватської міської ради №9/353 від
30.08.2011р. не встановлено строку, в який
відповідачам необхідно надати
розроблений проект землеустрою на
затвердження міській раді з метою
оформлення землекористування, у
зв'язку з чим вимоги позивача про
зобов'язання відповідачів надати такий
проект на затвердження заявлені
необґрунтовано. Доказів того, що
спірний проект землеустрою розроблено,
проте з незрозумілих підстав з вини
відповідачів не надається міській раді
на затвердження до матеріалів справи
також не надано.

Що стосується другої позовної вимоги
про зобов'язання відповідачів оформити
правовстановлюючі документи на спірну
земельну ділянку під об'єктами
нерухомості апеляційний господарський
суд зазначає, що в силу ст.123 Земельного
кодексу України та приписів Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», оформлення
правовстановлюючих документів на
землю здійснюється на підставі рішення
ради, яке, в свою чергу, повинно
прийматись за результатами розгляду і
затвердження проекту землеустрою з
відведення земельної ділянки. З огляду
на відсутність в матеріалах справи
доказів розроблення такого проекту,
зазначені вимоги є передчасними та
такими, що не підлягають задоволенню.

Відносно посилань позивача у позовній
заяві та апеляційній скарзі на те, що
навіть без оформлення права
користування спірною земельною
ділянкою відповідачі продовжують нею
користуватись, не сплачуючи при цьому
земельний податок, судова колегія
вважає, що способом захисту права ради
в такому випадку не є заявлені позовні
вимоги з огляду на наступне.

Статтею 211 Земельного кодексу
визначено, що громадяни та юридичні
особи несуть цивільну, адміністративну
або кримінальну відповідальність
відповідно до законодавства за такі
порушення:

а) укладення угод з порушенням
земельного законодавства;

б) самовільне зайняття земельних
ділянок;

в) псування сільськогосподарських
угідь та інших земель, їх забруднення
хімічними та радіоактивними
речовинами і стічними водами,
засмічення промисловими, побутовими та
іншими відходами;

г) розміщення, проектування,
будівництво, введення в дію об'єктів, що
негативно впливають на стан земель;

ґ) невиконання вимог щодо використання
земель за цільовим призначенням;

д) порушення строків повернення
тимчасово займаних земель або
невиконання обов'язків щодо приведення
їх у стан, придатний для використання
за призначенням;

е) знищення межових знаків;

є) приховування від обліку і реєстрації
та перекручення даних про стан земель,
розміри та кількість земельних
ділянок;

ж) непроведення рекультивації
порушених земель;

з) знищення або пошкодження
протиерозійних і гідротехнічних
споруд, захисних насаджень;

и) невиконання умов знімання,
збереження і нанесення родючого шару
ґрунту;

і) відхилення від затверджених в
установленому порядку проектів
землеустрою; використання земельних
ділянок сільськогосподарського
призначення для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
без затверджених у випадках,
визначених законом, проектів
землеустрою, що забезпечують
еколого-економічне обґрунтування
сівозміни та впорядкування угідь;

ї) ухилення від державної реєстрації
земельних ділянок та подання
недостовірної інформації щодо них;

й) порушення строків розгляду заяв щодо
відведення земельних ділянок;

к) порушення строку видачі державного
акта на право власності на земельну
ділянку.

Законом може бути встановлено
відповідальність і за інші порушення
земельного законодавства.

Чинним законодавством визначені
спеціально уповноважені органи для
проведення перевірок дотримання вимог
земельного законодавства, а також
визначено методики розрахунків
розміру шкоди, завданої державі
внаслідок невиконання вимог закону.

Крім того, в силу приписів Податкового
кодексу України, земельний податок
відноситься до загальнодержавних
податків, який сплачується у
встановленому законом порядку та за
який суб'єкти господарської діяльності
складають і подають до податкових
органів відповідні декларації. А отже,
в силу закону, в разі наявності
заборгованості зі сплати земельного
податку, що, за твердженням позивача,
завдає значної шкоди міському бюджету,
відповідна податкова інспекція не
позбавлена права на звернення до суду
визначеної юрисдикції з позовом про
стягнення такої заборгованості.

Зазначені доводи позивача не
стосуються самого предмету спору,
оскільки не дивлячись на відсутність
документів, які підтверджують право
відповідачів на користування спірною
земельною ділянкою, вони не позбавлені
обов'язку в силу закону сплачувати
земельний податок.

Аналізуючи наведені норми
законодавства та обставини справи
колегія суддів апеляційної інстанції
дійшла висновку, що відповідно до
приписів ст. 43 ГПК України, рішення
господарського суду Донецької області
від 13.02.2014р. у справі №905/8440/13
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді матеріалів та
обставин справи, відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
тому підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга - без задоволення.

Судові витрати зі сплати судового
збору за подання апеляційної скарги
згідно ст. 49 ГПК України підлягають
віднесенню на заявника.

Приймаючи до уваги викладене,
керуючись ст. 99, ст.101, ст.102, ст.103, ст.105
ГПК України, Донецький апеляційний
господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Донецької
області від 13.02.2014р. (повний текст від
18.02.2014р.) у справі №905/8440/13 - залишити без
змін.

Апеляційну скаргу Ясинуватської
міської ради, м. Ясинувата Донецької
області на рішення господарського суду
Донецької області від 13.02.2014р. (повний
текст від 18.02.2014р.) у справі №905/8440/13 -
залишити без задоволення.

Головуючий суддя (доповідач): Н.В.
Будко

Судді: І.В. Москальова

Е.В. Сгара

Надруковано примірників - 6

1-у справу

1-позивачу

2-відповідачам

1-господарському суду

1-ДАГС