ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року
Справа № 925/257/14

Господарський суд у складі головуючого
судді Хабазні Ю.А., при секретарі
судового засідання Соколишиній І.А., за
участю: представників за довіреностями
- Литвиненко І.М. (від позивача),
Павленка І.Ф. (від відповідача),
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Черкаси у приміщенні
суду справу за позовною заявою

позивача публічного акціонерного
товариства "По газопостачанню та

газифікації "Черкасигаз"

до відповідача Ватутінської
міської лікарні

про - стягнення 46463,82 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 46463,82 грн.
(з них: 42547,15 грн. основного боргу, 557,61
грн. інфляційних, 629,82 грн. три проценти
річних, 2729,24 грн. пені за період з 06.12.2013
по 01.02.2014) з підстав несплати
відповідачем коштів за договором
постачання природного газу за
регульованим тарифом від 01.02.2013
№06/13354/П-13 за листопад, грудень 2013 року
та відшкодування у зв'язку з цим
державного мита і витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

У судовому засіданні 11.03.2014 позивач
повідомив про сплату відповідачем
основного боргу за спожитий природний
газ у сумі 42545,88 грн. (платіжне доручення
від 18.02.2014 №215) та заявив клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку
із можливим досягненням сторонами
згоди шляхом укладення мирової угоди.

До дня судового засідання 18.03.2014
сторонами повідомлено про добровільне
врегулювання спору та направлено заяви
(від 17.03.2014 №6630/14 і №6642/14) про
затвердження мирової угоди та про
припинення у зв'язку з цим провадження
у справі. У судовому засіданні
представник позивача на обгрунтування
заявленого клопотання пояснив, що
згідно з мировою угодою позивач, у
випадку належного виконання її умов
відповідачем, а саме: сплати судового
збору в сумі 1827 грн., відмовиться від
вимог у розмірі 3916,67 грн. (2729,24 грн. пені,
629,82 грн. 3% річних, 557,61 грн. інфляційних).

У справі оголошувалась перерва з 18.03.2014.

У судовому засіданні представники
сторін вимогу про затвердження мирової
угоди з клопотанням про припинення
провадження у справі відповідно до п.7
ст.80 господарського процесуального
кодексу України підтримали. Однак, суд
вважає, що зазначене клопотання
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Так, мирова угода - це договір, який
укладається сторонами з метою
припинення спору, на умовах, погоджених
сторонами. Відповідно до ст.78
господарського процесуального кодексу
України суд приймає рішення про
відмову у затвердженні мирової угоди
за умови, якщо вона суперечить чинному
законодавству та порушує права й
законні інтереси інших осіб.

Умовами мирової угоди, укладеної та
поданої сторонами на затвердження
судом, передбачено, що позивач з
моменту її підписання та у випадку
належного її виконання відповідачем, а
саме: слати судового збору в розмірі 1827
грн., зобов'язується не пред'являти до
відповідача претензій щодо сплати 3916,67
грн. (2729,24 грн. пені, 629,82 грн. 3% річних,
557,61 грн. інфляційних). Тобто мирову
угоду укладено під умовою, яка
передбачає альтернативність поведінки
позивача залежно від виконання чи
невиконання умови відповідачем. Згідно
з п.6 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 23
березня 2012 року №6 "про судове рішення"
резолютивна частина рішення ні за яких
умов не повинна викладатись
альтернативно, у резолютивній частині
рішення має бути остаточна відповідь
щодо усіх вимог, які були предметом
судового розгляду. Відповідно до п.4 ч.1
ст.84 Господарського процесуального
кодексу України висновок не може
залежати від настання або ненастання
якихось обставин (умовне рішення). У
зв'язку з тим, що ухвала суду про
затвердження мирової угоди є судовим
рішенням, у якому мають бути викладені
умови мирової угоди, а ці умови
викладені альтернативно (під умовою),
тому таку мирову угоду не може бути
затверджено судом.

Відповідно до ст.85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини судового
рішення.

Заслухавши представників сторін та
дослідивши наявні у справі докази суд
встановив наступне.

Відповідно до укладеного між сторонами
договору від 01.02.2013 №06/13354/П-13 (надалі -
договір) на постачання природного газу
за регульованим тарифом (із змінами,
внесеними додатковими угодами від
01.04.2013 №13/1, від 01.07.2013 №13/2, від 04.09.2013
№13/36 та від 11.11.2013 №13/3) та актами
приймання передачі природного газу від
30.11.2013, від 31.12.2013, позивач надав
відповідачу послуги постачання
природного газу за тарифом 4657,30 грн. за
1000 куб.м: у жовтні 2013 року обсягом 7686
куб.м, у листопаді 2013 року обсягом 16460
куб.м, у грудні 2013 року обсягом 28253 куб.м.
Загальний розмір плати за отримані
послуги за листопад, грудень 2013 року
складає 208241,87 грн., з яких 200557,56 грн.
відповідачем було сплачено.

станом на 30.11.2013 відповідач мав
заборгованість у сумі 34862,84 грн. Таким
чином (з урахуванням передоплати в
розмірі 199486,77 грн.), загальна сума
заборгованості відповідача перед
позивачем за спожитий природний газ за
листопад, грудень 2013 року складала 42547,15
грн. Платіжним доручення від 18.02.2014 №215
відповідачем було сплачено суму 42545,88
грн.

Вказані обставини відповідачем не
заперечуються і підтверджуються
наявними у справі матеріалами, зокрема,
вищеназваними договором, актами
приймання-передачі природного газу,
актом звірки взаєморозрахунків від
04.03.2014 (в оригіналі), підписаним
сторонами та скріпленим їх печатками,
витягом із установчих документів
позивача, витягом з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців від 07.03.2014 серії АД
№437338 про місцезнаходження
відповідача.

Невиконання відповідачем взятого на
себе зобов'язання у строки, встановлені
п.4.6 договору, є правовою підставою для
стягнення основного боргу у сумі 1,27
грн. у примусовому порядку.

Враховуючи сплату відповідачем суми
основного боргу після порушення
провадження у справі (платіжне
доручення від 18.02.2014 №215 на суму 42545,88
грн., яке проведено управлінням ДКС
України 26.02.2014), відсутність письмової
заяви позивача про зменшення заявлених
вимог суд вважає, що в цій частині
предмет спору відсутній і провадження
у справі підлягає припиненню по п.1-1 ч.1
ст.80 Господарського процесуального
кодексу України.

Оскільки на день розгляду справи
відповідач перерахував позивачу суму
боргу без урахування індексу інфляції
і 3% річних, позивач відповідно до ч.2
ст.265 Цивільного кодексу України має
право на їх стягнення. Відповідно до
розрахунку, наданого позивачем,
інфляційні та 3% річних за весь період
прострочення з 06.12.2013 по 01.02.2014
складають відповідно 557,61 грн. та 629,82
грн. Розрахунок позивача за вказаний
ним період є вірним і відповідачем не
оспорюється.

За невиконання грошового зобов'язання,
відповідно до ч.6 ст.231 та ч.6 ст.232
Господарського кодексу України, Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", п.4.2 договору, позивач має
право на стягнення пені за
прострочення сплати боргу у розмірі
2729,24 грн. за період з 06.12.2013 по 01.02.2014.
Розрахунок позивача за вказаний ним
період є вірним і відповідачем не
оспорюється.

Таким чином, позов підлягає частковому
задоволенню.

Судові витрати у розмірі 1827 грн.
судового збору підлягають стягненню з
відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84 Господарського
процесуального кодексу України, на
підставі ст.193 ч.1, ст. 231 Господарського
кодексу України, ст.625 Цивільного
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Ватутінської міської
лікарні (м.Вауттіне, вул.Чайковського,11,
ідентифікаційний код 05503680) на користь
публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Черкасигаз" (м.Черкаси, вул.Громова,142,
ідентифікаційний код 03361402) 1,27 грн.
основного боргу за надані послуги, 557,61
грн. інфляційних, 2729,24 грн. пені, 629,82 грн.
3% річних, 1827 грн. судових витрат - разом
5744,94 грн. (п'ять тисяч сімсот сорок
чотири гривні 94 коп.).

Припинити провадження у справі про
стягнення 42545,88 грн. основного боргу у
зв'язку відсутністю предмета спору

Направити дане судове рішення сторонам
рекомендованим листом.

Повне рішення складено 28.03.2014.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду в порядку та у
строки, встановлені статтями 91-93
Господарського процесуального кодексу
України.

Суддя
Ю.А. Хабазня

3