м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Транс-Логістик»
до Приватного акціонерного товариства
«Страхове товариство «Іллічівське»
про стягнення заборгованості.
Суддя Дупляк О.М.
Представники сторін:
від позивача: Яковенко П.В., за
довіреністю,від відповідача: не
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Транс-Логістик»
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовом до Приватного
акціонерного товариства «Страхове
товариство «Іллічівське» про
стягнення заборгованості.
Позовні вимоги мотивовано тим, що
цивільно-правова відповідальність
напівпричепа «SCHMITZ S01», державний номер
АА 7759 ХТ, застрахована відповідачем
згідно з договором № ЦО-05-008591/1 від
03.08.2011, у зв'язку з чим, керуючись ст. 526,
629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України), позивач просить стягнути з
відповідача у судовому порядку
страхове відшкодування в сумі 8.472,52 грн,
яке підтверджено належними доказами та
останнім не було виплачено.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 22.08.2013 порушено провадження у
розгляду на 30.09.2013.
Представник відповідача у судовому
засіданні 30.09.2013 надав суду клопотання
б/н від 30.09.2013 про долучення до
матеріалів справи додаткових
Ухвалою суду розгляд справи
неодноразово відкладався.
У судовому засіданні 07.10.2013 представник
позивача надав суду клопотання б/н від
07.10.2013 про долучення до матеріалів
справи додаткових документів;
клопотання б/н, б/д про призначення у
справі судової експертизи для
визначення дійсної вартості
транспортного засобу д.н АА 7759 ХТ, дату
настання страхового випадку та розмір
завданого матеріального збитку, яке
було підтримано відповідачем.
Ухвалами суду від 07.10.2013 задоволено
клопотання позивача, призначено у
справі судову автотоварознавчу
експертизу, проведення якої доручено
Київському науково-дослідному
інституту судових експертиз; зупинено
провадження у справі до проведення
судової автотоварознавчої експертизи
та отримання висновку експертів.

Позивач 09.10.2013 через відділ канцелярії
суду подав клопотання б/н від 08.10.2013 про
долучення до матеріалів справи
додаткових документів.

Відповідно до наказу голови
Господарського суду міста Києва № 367-К
від 01.11.2013 прізвище судді Ониськів О.М.
змінено на Дупляк.

12.02.2014, згідно зі штампом вхідної
кореспонденції суду, матеріали справи
№ 910/15949/13 з доданим висновком
автотоварознавчої експертизи № 13904/13-54
від 31.01.2014 надійшли з Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз на адресу суду.

Ухвалою суду від 03.03.2014 поновлено
провадження у справі та призначено її
розгляд на 11.03.2014.

У судовому засіданні 11.03.2014
представником позивача подано суду
клопотання б/н від 11.03.2014 про долучення
до матеріалів справи додаткових
документів, у тому числі письмового
пояснення б/н від 11.03.2014 щодо стягнення
з відповідача суми основного боргу в
розмірі 8.472,52 грн та відшкодування
судових витрат, пов'язаних зі сплатою
позивачем судового збору в сумі 1.720,50
грн, оплатою юридичних послуг в сумі
4.000,00 грн та витрат на проведення
судової автотоварознавчої експертизи
в розмірі 3.060,0 грн; клопотання б/н від
11.03.2014 про продовження строку розгляду
справи № 910/15949/13 відповідно до ст. 69
Господарського процесуального кодексу
України.

Ухвалою суду від 11.03.2014 задоволено
клопотання позивача, строк розгляду
спору продовжено на 15 днів.

У судовому засіданні 24.03.2014
представником позивача надано суду
клопотання б/н від 24.03.2014 про долучення
до матеріалів справи додаткових
документів.

Представник відповідача у судовому
засіданні 24.03.2014 визнала позов.

У судовому засіданні 24.03.2014 було
оголошено перерву до 25.03.2014.

У судовому засіданні 25.03.2014 представник
позивача наполягав на задоволенні
позовних вимог, позов просив
задовольнити, разом з цим надав суду
клопотання б/н від 25.03.2014 про долучення
до матеріалів справи додаткових
документів, у тому числі письмового
пояснення № 24/01-12 від 25.03.2014 щодо
наданої правової допомоги.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, причин неявки
суду не повідомив, про час та місце
судового засідання повідомлений
належним чином.

Нез'явлення представника відповідача
не перешкоджає розгляду справи по суті,
а матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов за відсутності
представника відповідача, за наявними
у справі матеріалами згідно з вимогами
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 25.03.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на які
посилаються особи, що беруть участь у
процесі, об'єктивно оцінивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи,
03.08.2011 між відповідачем (страховик) та
позивачем (страхувальник) було
укладено договір № ЦО-05-008591/1
добровільного страхування наземного
транспорту позичальника банку (далі -
Договір), предметом страхування згідно
з п. 1.1 якого є майнові інтереси
страхувальника, що не суперечать
закону, пов'язані з володінням,
користуванням та розпорядженням
наземним вантажним автомобілем «MAN»,
державний номер НОМЕР_2 та
напівпричепом SCHMITZ S01, державний номер
АА 7759 ХТ, що належать йому на правах
власності, повного господарського
відання, оперативного управління або
інших законних підставах.

Судом установлено, що 20.04.2012 на
території Республіки Польщі сталася
ДТП, за участю транспортного засобу
«Volksvagen», державний номер НН040447, під
керуванням водія громадянина
Республіки Білорусь ОСОБА_6 та
транспортного засобу «MAN», державний
номер НОМЕР_2 з напівпричепом «SCHMITZ S01»,
державний номер АА 7759 ХТ, що належить
позивачу.

Внаслідок ДТП було пошкоджено
застрахований напівпричіп «SCHMITZ S01»,
державний номер АА 7759 ХТ.

Відповідно до звіту № 398 про визначення
вартості матеріального збитку,
завданого власнику транспортного
засобу напівпричепа «SCHMITZ S01»,
державний номер АА 7759 ХТ, від 23.04.2012,
складеного за замовленням відповідача,
вартість матеріального збитку склала
26.628,09 грн.

Разом з цим згідно з калькуляцією
відновлювального ремонту від 23.04.2012
вартість відновлювального ремонту з
ПДВ склала 36.748,41 грн.

Згідно з Договором, укладеним між
сторонами, подію було визнано
страховим випадком, у зв'язку з чим на
підставі страхового акта №
ЦО-29353-ЦО-05-008591/1-11 від 13.06.2012 відповідач
виплатив позивачу суму страхового
відшкодування в розмірі 26.212,68 грн, що
підтверджується копією банківської
виписки та відповідачем не
оспорюється.

Відповідно до п. 9.2 Договору страхове
відшкодування виплачується
страховиком
страхувальнику/вигодонабувачу/спадкоє
мцю протягом 10 робочих днів з дня
складання страхового акта та на його
підставі. Страховий акт складається
страховиком протягом 10 робочих днів з
дня отримання документів, зазначених в
п. 9.1 цього Договору. Примітка: якщо на
момент настання страхового випадку
буде встановлено, що страхова сума є
меншою від дійсної вартості
транспортного засобу та/або
додаткового обладнання, визначеної на
дату настання страхового випадку, то
страхове відшкодування виплачується
пропорційно співвідношення страхової
суми до дійсної вартості транспортного
засобу у такій же частці від визначених
по страховій події збитків.

Ринкова вартість напівпричепа «SCHMITZ
S01», державний номер АА 7759 ХТ, згідно зі
звітом № 369 від 23.04.2012 склала 235.135,31 грн.
Разом з цим згідно з укладеним між
позивачем та відповідачем договором №
ЦО-05-008591/1 від 03.08.2011 остання склала
180.000,00 грн.

Позивач звертався до відповідача з
проханням провести повторну оцінку
вартості пошкодженого транспортного
засобу «SCHMITZ S01», державний номер АА 7759
ХТ, у зв'язку з невірністю даних щодо
ринкової вартості напівпричепа, однак
відповідачем було відмовлено у
проведенні такої повторної оцінки
(лист № 1075 від 09.07.2012).

Судом установлено, що позивачем, у
зв'язку з відмовою відповідача, було
самостійно проведено оцінку ринкової
вартості напівпричепа «SCHMITZ S01»,
державний номер АА 7759 ХТ. Згідно зі
звітом серії SL № 17740 про оцінку
колісного транспортного засобу «SCHMITZ
S01», реєстраційний номер АА 7759 ХТ,
складеного за замовленням позивача,
ринкова вартість останнього склала
164.574,70 грн.

Позивачем у справі було заявлено
клопотання б/н, б/д про проведення
судової експертизи для визначення
дійсної вартості транспортного засобу
д.н АА 7759 ХТ, дату настання страхового
випадку та розмір завданого
матеріального збитку, яке було
задоволено судом та призначено у
справі судову автотоварознавчу
експертизу проведення якої доручено
Київському науково-дослідному
інституту судових експертиз (ухвала
суду від 07.10.2013).

Відповідно до висновку судового
експерта за результатами проведення
автотоварознавчої експертизи № 13904/13-54
від 31.01.2014 ринкова вартість
напівпричепа «SCHMITZ S01», державний номер
АА 7759 ХТ, на дату настання страхового
випадку, внаслідок скоєння ДТП, що
сталась 20.04.2012, склала 164.205,95 грн;
матеріальний збиток, завданий власнику
напівпричепа «SCHMITZ S01», державний номер
АА 7759 ХТ, склав 26.532,16 грн.

Згідно з ремонтною калькуляцією №
13904/13-54 від 30.01.2014 вартість
відновлювального ремонту склала 36.220,13
грн, у т.ч. ПДВ (20 %).

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України,
є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися
на засадах добросовісності, розумності
та справедливості.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України "Про
страхування" здійснення страхових
виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з договором страхування на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника або третіх осіб,
визначених умовами страхування) і
страхового акта (аварійного
сертифіката), який складається
страховиком або уповноваженою ним
особою (аварійним комісаром) у формі, що
визначається страховиком.

Судом установлено, що у п. 9.2 Договору
сторони узгодили, якщо на момент
настання страхового випадку буде
встановлено, що страхова сума є меншою
від дійсної вартості транспортного
засобу та/або додаткового обладнання,
визначеної на дату настання страхового
випадку, то страхове відшкодування
виплачується пропорційно
співвідношення страхової суми до
дійсної вартості транспортного засобу
у такій же частці від визначених по
страховій події збитків.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, яка
кореспондується зі ст. 193
Господарського кодексу України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як підтверджено матеріалами справи, за
результатами проведення судової
автотоварознавчої експертизи ринкова
вартість напівпричепа «SCHMITZ S01»,
державний номер АА 7759 ХТ, на дату
настання страхового випадку склала
164.205,95 грн; матеріальний збиток - 26.532,16
грн (висновок судового експерта №
13904/13-54 від 31.01.2014).

Як встановлено судом, відповідач
виплатив позивачу страхове
відшкодування в сумі 26.212,68 грн, що
підтверджується випискою з рахунку.

Разом з цим у судовому засіданні 24.03.2014
відповідач визнав заявлені позовні
вимоги в повному обсязі, про що
відображено у протоколі судового
засідання від 24.03.2014.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна із
сторін повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підстави
своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи викладене вище суд дійшов
висновку, що позовна вимога про
стягнення з відповідача не в повній
мірі виплаченого страхового
відшкодування в сумі 8.472,52 грн, що
доведено позивачем та підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами,
підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми,
які підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються при задоволенні позову -
на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач просить суд відшкодувати за
рахунок відповідача понесені ним
витрати, пов'язані з оплатою послуг
адвоката ОСОБА_5 у розмірі 4.000,00 грн.

Відповідно до ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати складаються з судового збору,
оплати послуг перекладача, адвоката, та
інших витрат, пов'язаних з розглядом
справи. Судові витрати за участь
адвоката при розгляді справи
підлягають сплаті лише в тому випадку,
якщо вони сплачені адвокату стороною,
котрій такі послуги надавалися, а їх
сплату підтверджено відповідними
фінансовими документами. Стягнення
зазначених витрат в рахунок майбутньої
їх оплати у вигляді судових витрат
чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до пункту 6.3 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України № 7 від 21.02.2013 витрати
позивачів та відповідачів, третіх осіб,
пов'язані з оплатою ними послуг
адвокатів, адвокатських бюро, колегій,
фірм, контор та інших адвокатських
об'єднань з надання правової допомоги
щодо ведення справи в господарському
суді, розподіляються між сторонами на
загальних підставах, визначених
частиною п'ятою статті 49 ГПК.
Відшкодування цих витрат здійснюється
господарським судом шляхом зазначення
про це у рішенні, ухвалі, постанові за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді,
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригінала ордеру адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій. У разі неподання
відповідних документів у
господарського суду відсутні підстави
для покладення на іншу сторону
зазначених сум.

На підтвердження понесених витрат
позивач надав до суду договір про
надання правової допомоги № 01-017-ЮЛ від
29.04.2013, укладений між позивачем і
Адвокатським об'єднанням «Сфера
Закону» в особі керуючого партнера
ОСОБА_5 та додаткову угоду до цього
договору від 28.01.2013; ордер серії КВ № 36355
від 20.05.2013; свідоцтво про право на
заняття адвокатською діяльністю
адвоката ОСОБА_5 № 4984 від 29.05.2012; довідку
Адвокатського об'єднання в особі
керуючого партнера ОСОБА_5 про виплату
винагороди № 08-д від 20.05.2013, платіжне
доручення № 778 від 26.02.2013 та виписку
банку на суму 4.000,00 грн на підтвердження
надходження вказаної суми грошових
коштів за відповідним призначенням
платежу (копії вказаних документів
наявні в матеріалах справи (арк. спр. 34 -
41).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»
мінімальний розмір заробітної плати з
01 січня 2013 року складає 1.147,00 грн.
Враховуючи мінімальний розмір
заробітної плати станом на час
розгляду справи, що становить
1.147,00 грн, предмет даного спору, також
участь адвоката в одному судовому
засіданні, яке відбулося 07.10.2013, суд
вважає за необхідне обмежити розмір
відшкодування витрат на оплату послуг
адвоката з огляду на розумну
необхідність судових витрат для даної
справи, у розмірі однієї мінімальної
заробітної плати, визначеної вказаним
Законом у 2013 році, оскільки адвокатом
ОСОБА_5 представлялись інтереси
позивача саме у 2013 році, що складає 1.147,00
грн.

Разом з цим витрати за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом у даній справі, в
сумі 3.060,00 грн, що підтверджується
платіжним дорученням № 5094 від 30.12.2013,
відповідно до ст. 49 ГПК України,
покладаються на відповідача.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 32-34,
49, 82-85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхове товариство
«Іллічівське» (01033, м. Київ, вул.
Саксаганського, 38-Б, ідентифікаційний
) з будь-якого рахунку,
виявленого державним виконавцем під
час виконання рішення суду, на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Транс-Логістик» (01133,
м. Київ, вул. Щорса, 26-А, оф. 114,
ідентифікаційний ) 8.472
(вісім тисяч чотириста сімдесят дві)
грн 52 коп. страхового відшкодування,
витрати зі сплати судового збору в сумі
1.720 (одну тисячу сімсот двадцять) грн 50
коп., оплати послуг адвоката в сумі 1.147
(одну тисячу сто сорок сім) грн 00 коп. та
витрати за проведення експертизи у
сумі 3.060 (три тисячі шістдесят) грн 00
коп.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 31.03.2014.

Суддя
О.М. Дупляк