РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2014 р.
Справа № 906/1734/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді Саврій
В.А.

судді
Мамченко Ю.А. ,

судді Дужич
С.П.

при секретарі судового засідання
Баклан Н.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відповідача - товариства з обмеженою
відповідальністю "Укр-метал" на рішення
господарського суду Житомирської
області від 23.01.14 р. у справі №906/1734/13

за позовом публічного акціонерного
товариства "ВТБ Банк"(м. Київ)

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Укр-метал" (м.
Житомир)

про стягнення 2975611,75 грн.

За участю представників:

Позивача - Михніцький Геннадій
Юльянович ( довіреність № 360/11.5.2 від
19.08.2013 р. )

Відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Житомирської області від 23.01.2014р. у
справі №906/1734/13 (суддя Шніт А.В.) позов
публічного акціонерного товариства
"ВТБ Банк" до товариства з обмеженою
відповідальністю "Укр-метал" про
стягнення 2975611,75 грн. - задоволено.

Стягнуто з товариства з обмеженою
відповідальністю "Укр-Метал" на користь
публічного акціонерного товариства
"ВТБ Банк" - 2975611,75 грн., з яких:

1) за договором про відкриття кредитної
лінії №140.10-07/12-М544 від 29.05.2012р.,
укладеного в рамках Генеральної угоди
від 16.05.2008 №07/08, в сумі 1367201,49грн., а саме:
897222,26грн. - строкова заборгованість по
кредиту; 317686,04грн. - прострочена
заборгованість по кредиту; 131408,32грн. -
прострочена заборгованість по
процентам; 5315,22грн - нараховані
(строкові) проценти за користування
кредитом; 11813,42грн. - сума пені до сплати
по кредиту; 3756,23грн. - сума пені до
сплати по процентах;

2) за кредитним договором №140.18-07/12-М544
від 10.08.2012р., укладеного в рамках
Генеральної угоди від 16.05.2008р. №07/08, в
сумі 1608410,26грн., а саме: 1096480,00грн. -
строкова заборгованість по кредиту;
299040,00грн. - прострочена заборгованість
по кредиту;176883,50грн. - прострочена
заборгованість по процентам; 19864,06 грн. -
нараховані (строкові) проценти за
користування кредитом; 10559,37 грн. - сума
пені до сплати по кредиту; 5583,33грн. -
сума пені до сплати по процентах.
Стягнуто з товариства з обмеженою
відповідальністю "Укр-Метал" на користь
публічного акціонерного товариства
"ВТБ Банк" - 59512,24 грн. витрат по сплаті
судового збору. Скасовано заходи
забезпечення позову, які були вжиті
ухвалою господарського суду
Житомирської області від 10.12.2013р.

Приймаючи рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що позовні
вимоги відповідають чинному
законодавству і фактичним обставинам
справи, підтверджені належними
доказами.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач - товариство з обмеженою
відповідальністю "Укр-метал" подав
через господарський суд Житомирської
області апеляційну скаргу (т.2,
арк.справи 40-45).

В апеляційній скарзі, зокрема,
стверджує, що судом першої інстанції
порушено правила об'єднання позовних
вимог (об'єднано вимоги по кредитному
договору №140.18-07/12-М544 від 10.08.2012р. та по
договору про відкриття кредитної лінії
№140.10-07/12-М544 від 29.05.2012р.); безпідставно
застосовано заходи забезпечення
позову; не зупинено провадження по
справі у зв'язку з відкриттям
провадження по іншій справі за позовом
ТзОВ «Укр-метал» до ПАТ «ВТБ Банк» про
визнання недійсної генеральної угоди
№07/08; а також вважає, що відділення ПАТ
«ВТБ Банк» не може бути позивачем по
справі.

На підставі викладеного позивач
просить скасувати рішення
господарського суду Житомирської
області від 23.01.2014р. у справі №906/1734/13,
винести нове рішення, яким припинити
провадження у справі.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 17.02.2014р.
апеляційну скаргу прийнято до
провадження та призначено до розгляду.
Скаржнику відстрочено сплату судового
збору (т.2, арк.справи 39).

Позивач 12.03.2014р. подав до Рівненського
апеляційного господарського суду
письмовий відзив на апеляційну скаргу,
в якому заперечує проти доводів
скаржника.

Зокрема зазначає, що кредитний договір
№140.18-07/12-М544 від 10.08.2012р. та договір про
відкриття кредитної лінії №140.10-07/12-М544
від 29.05.2012р були укладенні в рамках
однієї генеральної угоди та являються
її частиною, тому суд першої інстанції
правомірно вирішив спір розглядаючи
позовні вимоги в одному судовому
провадженні.

Вважає, що судом першої інстанції
правомірно застосовано заходи
забезпечення позову. Відповідно до ч.3
ст.67 ГПК України ухвалу про
забезпечення позову може бути
оскаржено, однак відповідач даним
правом не скористався.

Позивач вважає, що наявність справи в
судовому засіданні господарського
суду про визнання генеральної угоди
недійсною не є підставою для зупинення
провадження у справі №906/1734/13, оскільки
господарський суд у ході справи
№906/1734/13 може самостійно встановити
обставини, які розглядаються іншим
судом.

Також зазначає, що відділення, філія,
представництво не можуть бути
відповідачем і позивачем по справі, але
службові особи відповідних
структурних підрозділів згідно
наданих їм довіреністю повноважень
можуть представляти юридичну особу в
суді, підписувати і подавати від імені
юридичної особи документи до суду.
Позовну заяву до господарського суду
Житомирської області від імені ПАТ
«ВТБ Банк» підписував директор по
регіону Відділення «Вінницька
регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ Банк»
Кодубовський В. В., якому згідно п. 12
довіреності виданої ПАТ «ВТБ Банк»
19.08.13р., що посвідчена приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 за
реєстровим №2134 надано повноваження
від імені банку подавати (підписувати)
позовні заяви, клопотання, заяви до
суду та ін.

Вважає апеляційну скаргу
безпідставною та необґрунтованою,
натомість, рішення господарського суду
Житомирської області, вважає законним
і таким, що прийняте з додержанням норм
матеріального і процесуального права
(арк.справи 59, 60).

У судовому засіданні 02.04.2014р.
представник позивача заперечив
апеляційну скаргу, вважає її
безпідставною та необгрунтованою.
Вважає, що рішення прийняте судом
першої інстанції є законним та таким,
що відповідає нормам матеріального та
процесуального права, тому просить суд
залишити його без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, причини неявки
не повідомив, хоч про час і місце
розгляду справи був повідомлений у
встановленому законом порядку
(арк.справи 70).

Враховуючи приписи ст. 101 ГПК України
про межі перегляду справ в апеляційній
інстанції, ст. 102 ГПК України про строки
розгляду апеляційної скарги та той
факт, що неявка в засідання суду
представників сторін, належним чином
та відповідно до законодавства
повідомлених про дату, час та місце
розгляду справи, не перешкоджає
перегляду оскарженого рішення, судова
колегія визнала за можливе розглянути
апеляційну скаргу за відсутності
представника відповідача.

Розглядом матеріалів справи
встановлено:

16.05.2008р. відкрите акціонерне товариство
ВТБ Банк, правонаступником якого є
публічне акціонерне товариство ВТБ
Банк (банк), та товариство з обмеженою
відповідальністю "Укр-Метал" (клієнт)
уклали генеральну угоду №07/08 (т.1,
арк.справи 16), відповідно до п.1.1 якої (зі
змінами внесеними договорами про
внесення змін: №1 від 30.06.2011р. та №2 від
29.05.2012р., т.1, арк.справи 17-23) сторони
погодили, що позивач на умовах цього
договору надає відповідачу кредитні
кошти в порядку і на умовах, визначених
кредитними договорами, договорами про
надання овердрафту, договорами про
відкриття кредитної лінії (надалі -
кредитні договори), укладених в межах
цього договору і які є його
невід'ємними частинами (п.1.2 угоди).

В межах цього договору відповідачу
встановлюється ліміт надання
позивачем кредитних коштів, який в
будь-який момент під час дії цього
договору не повинен перевищувати суми,
еквівалентної 3500000,00грн.

Згідно п. 1.2 додатку №1 від 14.05.2010р. до
генеральної угоди №07/08 від 16.05.2008р. (т.1,
арк.справи 158-160), в межах цього договору
відповідачу встановлений ліміт
надання позивачем кредитних коштів,
який в будь-який момент під час дії
цього договору не повинен перевищувати
суми, еквівалентної 2500000,00грн.

29.05.2012р. сторонами, на виконання умов
генеральної угоди №07/08, укладено
договір про відкриття кредитної лінії
№140.10-07/12-М544 (т.1, арк.справи 24-42), згідно
п.1.1 якого, позивач надав відповідачу
кредит в сумі 1700000,00грн, що
підтверджується меморіальними
ордерами: №41029 від 30.05.2012р., №28575 від
01.06.2012р., №21154 від 05.06.2012р. (т.1, арк.справи
50-52).

Пунктом 3.4.1 договору про відкриття
кредитної лінії сторони передбачили,
що проценти за користування кредитом
нараховуються банком за процентною
ставкою у розмірі 22,50% річних, з
урахуванням можливості автоматичного
її збільшення або зменшення згідно з
відповідними підпунктами п.3.4 цього
договору. Сторони за взаємною згодою,
досягнутою при укладанні цього
договору, встановили, що розмір
визначених у цьому пункті процентів
може змінюватися шляхом укладення
договору про внесення змін до цього
договору у випадку і у порядку,
встановленому п. 5.2.7 цього договору.

Пунктом 3.5 договору про відкриття
кредитної лінії сторони погодили
щомісячне повернення кредиту
відповідно до графіка повернення
кредиту. Повернення кредиту
здійснюється щомісячно рівними
частинами починаючи з 28.06.2012р. Проценти
сплачуються регулярними щомісячними
платежами за фактичну кількість днів
користування кредитом. Період сплати
процентів: з 25-го числа по останній
робочий день кожного місяця, а також в
день повного повернення кредиту, коли
сума процентів сплачується разом з
основною сумою кредиту. Розрахунок
суми процентів за місяць наведено в п.
4.5 цього договору.

Відповідно до п.4.6 договору про
відкриття кредитної лінії, цим
договором відповідач передав позивачу
право на щомісячне списання кредиту,
згідно з графіком, та процентів
нарахованих за кредитом з рахунку
відповідача в строки, встановлені
згідно п.3.5 договору шляхом списання
коштів з рахунку відповідача
відповідно до чинного законодавства
України. При цьому відповідач
зобов'язався не пізніше останнього
робочого дня місяця поповнити рахунок
на суму нарахованих процентів та
уповноважив і доручив позивачу
здійснити з рахунку договірне списання
коштів, що підлягають сплаті
відповідачем на користь позивача. У
разі несплати процентів у строк з 25-го
числа по останній робочий день місяця,
вони вважаються простроченими.

Як вбачається з матеріалів справи, між
сторонами укладено графіки повернення
кредиту (т.1, арк.справи 36-42).

Відповідно до остаточного графіку
повернення кредиту до договору про
відкриття кредитної лінії (т.1,
арк.справи 36) відповідач зобов'язався
повернути кредитні кошти по 47222,22грн в
наступні строки: 28.06.2012р.; 28.07.2012р.;
28.08.2012р.; 28.09.2012р.; 28.10.2012р.; 28.11.2012р.;
28.12.2012р.; 28.01.2013р.; 28.02.2013р.; 28.03.2013р.;
28.04.2013р.; 28.05.2013р.; 28.06.2013р.; 28.07.2013р.;
28.08.2013р.; 28.09.2013р.; 28.10.2013р.; 28.11.2013р.;
28.12.2013р.; 28.01.2014р.; 28.02.2014р.; 28.03.2014р.;
28.04.2014р.; 28.05.2014р.; 28.06.2014р.; 28.07.2014р.;
28.08.2014р.; 28.09.2014р.; 28.10.2014р.; 28.11.2014 р.; 28.12.2014
р.; 28.01.2015 р.; 28.02.2015 р.; 28.03.2015р.; 28.04.2015р.;
28.05.2015р..

Як свідчать матеріали справи,
відповідач свої зобов'язання по сплаті
кредиту та процентів за договором про
відкриття кредитної лінії від 29.05.2012р.
належним чином не виконав, внаслідок
чого утворилась заборгованість в сумі
449094,36грн, з яких: 317686,04грн простроченої
заборгованості по кредиту та 131408,32грн.
простроченої заборгованості по
процентам.

На виконання умов генеральної угоди
№07/08, 10.08.2012р. сторонами також був
укладений кредитний договір
№140.18-07/12-М544 (т.1, арк.справи 43-49).

Пунктом 1.1 кредитного договору, позивач
надав відповідачу кредит в сумі
1644720,00грн, що підтверджується
меморіальним ордером №11950 від 13.08.2012р.
(т.1, арк.справи 53).

Проценти за користування кредитом,
згідно п.3.3.1 кредитного договору,
нараховуються банком за процентною
ставкою у розмірі 26,97% річних, з
урахуванням можливості автоматичного
її збільшення або зменшення згідно з
відповідними підпунктами п.3.3 цього
договору. Сторони за взаємною згодою,
досягнутою при укладанні цього
договору, встановили, що розмір
визначених у цьому пункті процентів
може змінюватися шляхом укладення
договору про внесення змін до цього
договору у випадку і у порядку,
встановленому п.5.2.7 цього договору.

Пунктом 3.4 кредитного договору сторони
погодили спосіб повернення кредиту та
сплати процентів, а саме: щомісячно
відповідно до графіка повернення
кредиту і сплати процентів.

Дата списання позивачем платежів -18
число кожного місяця (п.3.5).

Повернення кредиту та сплата процентів
за кредитом здійснюється щомісячно
згідно з графіком (п.4.6).

Відповідач передав позивачу право на
щомісячне списання платежу, згідно з
графіком, з метою повернення кредиту,
сплати процентів нарахованих за
кредитом в дату, яка вказана в п.3.5 цього
договору, шляхом договірного списання
коштів з рахунку відповідача
відповідно до чинного законодавства
України (п.4.7 кредитного договору).

Згідно графіку повернення кредиту і
сплати процентів, укладеного сторонами
(т.1, арк.справи 49), відповідач
зобов'язався повернути кредитні кошти
та сплатити проценти в наступні строки:
18.09.2012 - 43830,92грн; 18.10.2012 - 36359,10грн; 18.11.2012 -
37571,07грн; 18.12.2012 - 86199,10грн; 18.01.2013 -
86327,29грн; 18.02.2013 - 85230,73грн; 18.03.2013 -
80774,66грн; 18.04.2013 - 82947,46грн; 18.05.2013 -
80774,66грн; 18.06.2013 - 80664,18грн; 18.07.2013 -
78565,05грн; 18.08.2013 - 78380,91грн; 18.09.2013 -
77239,27грн; 18.10.2013 - 75250,62грн; 18.11.2013 -
74958,00грн; 18.12.2013 - 73041,00грн; 18.01.2014 -
72672,73грн; 18.02.2014 - 71531,09грн; 18.03.2014 -
68400,80грн; 18.04.2014 - 69247,82грн; 18.05.2014 -
67516,95грн; 18.06.2014 - 66964,55грн; 18.07.2014 -
65307,33грн; 18.08.2014 - 64681,27грн; 18.09.2014 -
63539,64грн; 18.10.2014 - 61992,90грн; 18.11.2014 -
61256,36грн; 18.12.2014 - 59783,28грн; 18.01.2015 -
58973,09грн; 18.02.2015 - 57831,45грн; 18.03.2015 -
56026,93грн; 18.04.2015 - 55548,18грн; 18.05.2015 -
54259,24грн.

Як свідчать матеріали справи,
відповідач звої зобов'язання по сплаті
кредиту та процентів за кредитним
договором від 10.08.2012р. належним чином
не виконав, внаслідок чого створилась
заборгованість в сумі 475923,50грн, з яких:
299040,00грн простроченої заборгованості
по кредиту та 176883,50грн простроченої
заборгованості по процентам.

Позивач, згідно п.5.2.2 договору про
відкриття кредитної лінії та п.5.2.2
кредитного договору має право вимагати
від відповідача здійснити дострокове
повернення кредиту протягом 30
календарних днів, з дати відправлення
відповідачу відповідного повідомлення
банку з вимогою дострокового
повернення або у інші строки
передбачені умовами цього договору.

01.10.2013р. позивач направив відповідачу
вимоги про усунення порушення №176/80-2
від 26.09.2013р. та №177/800-2 від 26.09.2013р.
(поштові повідомлення, т.1, арк.справи
84-88) про дострокове повернення
кредитних коштів, сплати простроченої
заборгованості.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
відзиву, вивчивши матеріали справи,
наявні в ній докази, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, Рівненський
апеляційний господарський суд прийшов
до висновку про наступне:

Як встановлено ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку (ст.173 Господарського кодексу
України).

Згідно ст.193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин,
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до вимог, що у певних умовах ставляться.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України та ст.525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, крім
випадків, передбачених законом або
договором.

Згідно ст.1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Як було вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, відповідачем
порушено умови генеральної угоди та
укладених договорів в результаті чого
станом на 05.11.2013р. утворилось 897222,26грн.
строкової заборгованості по кредиту за
договором про відкриття кредитної
лінії та 1096480,00грн. строкової
заборгованості по кредиту за кредитним
договором.

З витягу з виписки по руху коштів по
договору про відкриття кредитної лінії
(т.1, арк.справи 175, 176) та з витягу з
виписки по руху коштів по кредитному
договору (т.1, арк.справи 177) вбачається,
що у період з 01.06.2013р. по 08.09.2013р. позивач
у зв'язку з невиконанням умов п.5.3.5
договору про відкриття кредитної лінії
та п.5.3.2 кредитного договору підвищив
розмір процентів на 5% річних.

Як встановлено п.3.4.2 договору про
відкриття кредитної лінії, у випадку
невиконання зобов'язань, передбачених
п.5.3.2 цього договору, розмір процентів
підвищується на 5% річних, в порівнянні
з передбаченою пунктом 3.4.1 за цим
договором, з третього робочого дня
невиконання відповідачем хоча б одного
із зобов'язань передбачених п.5.3.2 цього
договору, зокрема не надання банку
договорів страхування та документів,
що підтверджують сплату страхового
платежу, укладених на умовах та в строк
визначений п. 5.3.2 цього договору.

Згідно п.3.3.2 кредитного договору, у
випадку невиконання зобов'язань,
передбачених п.5.3.2 цього договору,
розмір процентів підвищується на 5%
річних, в порівнянні з передбаченою
пунктом 3.3.1 за цим договором, з третього
робочого дня невиконання відповідачем
хоча б одного із зобов'язань
передбачених п.5.3.2 цього договору,
зокрема не надання банку договорів
страхування та документів, що
підтверджують сплату страхового
платежу, укладених на умовах та в строк
визначений п. 5.3.2 цього договору.

Пунктами 5.3.2 договору про відкриття
кредитної лінії та кредитного договору
передбачено, що позивач зобов'язаний
застрахувати та/або забезпечити
страхування предмету іпотеки/застави,
застава якого забезпечує виконання
зобов'язань за цим договором, а також
надати до банку на визначених в
договорах забезпечення умовах
договори страхування та документи, що
підтверджують сплату страхових
платежів. Договори страхування мають
укладатись з погодженою позивачем
страховою компанією строком не менше
ніж на 1 календарний рік зі сплатою
страхового платежу єдиною сумою за рік.
В подальшому, протягом дії договорів
забезпечення, відповідач зобов'язаний
щороку здійснювати та/або забезпечити
страхування предмету іпотеки/застави з
погодженою позивачем страховою
компанією на момент сплати страхового
платежу, та за 1 робочий день до
закінчення строку дії попередніх
договорів страхування надавати
позивачу договори страхування та
документи, що підтверджують сплату
страхового платежу єдиною сумою за
весь рік. Відповідач зобов'язаний
виконувати вимоги договорів
страхування, не припиняти їх дію та не
змінювати умови цих договорів
страхування без попередньої письмової
згоди позивача.

На виконання умов п.5.3.2 договорів
28.05.2012р. ТзОВ "Укр-метал" та ПАТ
"ПРОСТО-страхування" уклали договір MOV
№1202550 добровільного страхування майна
(т.1, арк.справи 185-203).

Пунктом 6 договору MOV №1202550
добровільного страхування майна
передбачено, що строк дії договору
страхування з 00-00год. за Київським
часом 30.05.2012р. по 24-00 год. за Київським
часом 29.05.2013р.

У зв'язку з закінченням строку дії
договору добровільного страхування,
позивач листами №1000/800-2 від 01.06.2013 та
№999/800-2 від 01.06.2013 (т.1, арк.справи 178-184)
повідомив відповідача про даний факт
та повідомив про підвищення розміру
процентів на 5% річних до усунення
порушення зобов'язань, передбачених п.
5.3.2 договорів.

В порушення умов договору про
відкриття кредитної лінії та
кредитного договору, а саме щодо
строку, відповідач 09.09.2013р. уклав з ПАТ
"ПРОСТО-страхування" договір №1301618
добровільного страхування (т.1,
арк.справи 204-221).

Зважаючи на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про правомірність
підвищення розміру процентів на 5%
річних у період з 01.06.2013р. по 08.09.2013р.

Як встановлено ч.3 ст.549 Цивільного
кодексу України, пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно ч.2 ст.551 Цивільного кодексу
України, якщо предметом неустойки є
грошова сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства.

Пунктами 7.1 договору про відкриття
кредитної лінії та кредитного договору
передбачено, що у разі прострочення
відповідачем зобов'язань з повернення
кредиту та/або сплати процентів за його
користування та/або інших платежів
згідно з умовами цього договору,
відповідач зобов'язаний сплатити на
користь позивача пеню за кожен день
прострочення у розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України, яка діє на момент
прострочення, від суми прострочених
зобов'язань. Вказана пеня
розраховується по дату повного
виконання всіх зобов'язань щодо
погашення простроченої
заборгованості, включаючи день такого
погашення. Якщо відповідач самостійно
не сплатив на користь позивача пеню,
яка передбачена цим пунктом, позивач
має право проводити договірне списання
пені з рахунку відповідача №6958 у
Відділенні " Богунське" ПАТ "ВТБ Банк",
код банку 321767, або з будь-якого іншого
рахунку відповідача, який відкритий
(буде відкритий) відповідачем в банку.
При цьому, пеня, яка передбачена цим
пунктом, сплачується виключно в
національній валюті за офіційним
курсом Національного банку України на
дату сплати.

Перевіривши розрахунки позивача, за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань відповідачем, колегія
суддів погоджується про наявність
наступних заборгованостей: 1) за
договором про відкриття кредитної
лінії: 11813,42грн - сума пені до сплати по
кредиту за період з 01.03.2013 по 05.11.2013;
3756,23грн - сума пені до сплати по
процентах за період з 01.03.2013 по 05.11.2013; 2)
за кредитним договором:10559,37грн - сума
пені до сплати по кредиту за період з
19.02.2013 по 05.11.2013; 5583,33грн - сума пені до
сплати по процентах за період з 19.02.2013
по 05.11.2013.

Зважаючи на все вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про
обгрунтованість позовних вимог, та
вважає їх заявленими у відповідності
до чинного законодавства та такими, що
підлягають задоволенню на суму
2975611,75грн:

1) за договором про відкриття кредитної
лінії №140.10-07/12-М544 від 29.05.2012, укладеного
в рамках Генеральної угоди від 16.05.2008
№07/08, в сумі 1367201,49грн: 897222,26грн -
строкова заборгованість по кредиту;
317686,04грн - прострочена заборгованість
по кредиту;131408,32грн - прострочена
заборгованість по процентам; 5315,22грн -
нараховані (строкові) проценти за
користування кредитом; 11813,42грн - сума
пені до сплати по кредиту; 3756,23грн - сума
пені до сплати по процентах;

2) за кредитним договором №140.18-07/12-М544
від 10.08.2012, укладеного в рамках
Генеральної угоди від 16.05.2008 №07/08, в
сумі 1608410,26грн: 1096480,00грн - строкова
заборгованість по кредиту; 299040,00грн -
прострочена заборгованість по
кредиту;176883,50грн - прострочена
заборгованість по процентам;19864,06грн -
нараховані (строкові) проценти за
користування кредитом;10559,37грн - сума
пені до сплати по кредиту; 5583,33грн - сума
пені до сплати по процентах.

Колегія суддів вважає доводи скаржника
необґрунтованими та такими, що
спростовуються матеріалами справи, в
яких, зокрема, відсутні докази щодо
сплати заборгованості за договорами.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Доводи скаржника зазначені в
апеляційній скарзі, апеляційним судом
не визнаються такими, що можуть бути
підставою згідно ст.104 Господарського
процесуального кодексу України для
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення, тому суд апеляційної
інстанції вважає, що рішення місцевого
господарського суду прийняте у
відповідності до норм матеріального та
процесуального права і його слід
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Відповідно до п.3.3. Постанови Пленуму
ВГСУ «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» від 21
лютого 2013 року N7, якщо строк (строки), на
який (які) судом було відстрочено або
розстрочено сплату судового збору,
закінчився, а таку сплату не здійснено,
господарський суд з урахуванням
конкретних обставин справи може своєю
ухвалою продовжити цей строк (але не
довше ніж до прийняття судового
рішення по суті справи), або звільнити
сторону від сплати судового збору, або
залишити позов чи скаргу без розгляду
на підставі пункту 5 частини першої
статті 81 ГПК, або стягнути несплачену
суму судового збору у прийнятті
судового рішення.

Колегія суддів вважає за необхідне
стягнути несплачену суму судового
збору за подання апеляційної скарги з
відповідача у прийнятій постанові.

Керуючись, ст.ст. 33, 43, 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Рівненський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Укр-метал"
на рішення господарського суду
Житомирської області від 23.01.14 р. у
справі №906/1734/13- залишити без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Укр-Метал" (10001,
м.Житомир, вул. Кооперативна, 7,
ідентифікаційний код 32467534) в дохід
Державного бюджету України (УДКСУ у
м.Рівному, код банку отримувача: 833017,
код отримувача:38012714, рахунок
отримувача: 2002) 29756 (двадцять
дев'ять тисяч сімсот п'ятдесят шість)
грн. 12 коп. за подання апеляційної
скарги.

Видачу наказу доручити господарському
суду Житомирської області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Саврій В.А.

Суддя
Мамченко Ю.А.

Суддя
Дужич С.П.