ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2014 року
Справа № 904/9100/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді: Березкіної О.В.
( доповідач)

Суддів: Іванова О.Г., Подобєда І.М.

При секретарі Погорєловій Ю.А.

За участю представників сторін:

від позивача: Кириченко М.О.
представник, довіреність №91/1001 від
04.03.14;

від відповідача: Омельченко В.Л.,
директор, Протокол №2 від 28.07.04;

від відповідача: Кислов М.В.,
представник, довіреність №б/н від
01.11.12;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства «
ДТЕК Дніпрообленерго», м.
Дніпропетровськ

на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 14 січня
2014 року у справі №904/9100/13 за позовом
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Дніпрообленерго»,
м.Дніпропетровськ до Товариства з
обмеженою відповідальністю «ДІМ БУД»,
м. Нікополь Дніпропетровської області

про стягнення штрафу за договором
підряду з капітального ремонту у
розмірі 1700 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 14 січня
2014 року (суддя Петрова В.І.) у
задоволенні позовних вимог Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Дніпрообленерго», м. Дніпропетровськ
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДІМ БУД», м. Нікополь
Дніпропетровської області про
стягнення штрафу за договором підряду
з капітального ремонту у розмірі 1700
грн. - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду,
Публічне акціонерне товариство «ДТЕК
Дніпрообленерго» звернулось із
апеляційною скаргою, в якій просило
рішення суду скасувати, та
задовольнити заявлені ним вимоги.

В обґрунтування своєї скарги Публічне
акціонерне товариство «ДТЕК
Дніпрообленерго» посилається на те, що
розглядаючи справу, господарський суд
першої інстанції порушив норми
матеріального та процесуального права.
Так, суд розглянув справу без участі
позивача, який не був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, та зробив висновки, які не
відповідають обставинам справи. Суд
встановив факт порушення відповідачем
вимог нормативно-правового акту з
охорони праці, зобов'язання дотримання
яких покладалось на останнього
умовами договору, не поклав на
останнього відповідальність за дане
порушення, яка також була передбачена
договором.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
07.02.2014р. апеляційна скарга була
прийнята до провадження та призначена
до розгляду колегією суддів у складі:
головуючий суддя (доповіда) - Чимбар
Л.О., суддів: Чоха Л.В., Антонік С.Г.,
розгляд справи було призначено у
судовому засіданні на 24.02.2014р.

У судовому засіданні 24.02.2014р. було
оголошено перерву до 12.03.2014р.

Розпорядженням заступника керівника
апарату №24 від 17.03.2014р. Баранової А.В. у
зв'язку з тим, що суддя Чимбар Л.О.
знаходиться на лікарняному, відповідно
до пункту 3.1.13 положення про
автоматичну систему документообігу
суду призначено повторний
автоматичний розподіл справи та
справу передано колегії суддів у
складі :головуючий суддя (доповідач) -
Березкіна О.В., суддів: Іванов О.Г.,
Подобєд І.М.

Ухвалою від Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
17.03.2014р. апеляційна скарга була
прийнята до провадження та призначена
до розгляду колегією суддів у складі:
головуючий суддя (доповіда) - -
Березкіна О.В., суддів: Іванов О.Г.,
Подобєд І.М., розгляд справи було
призначено у судовому засіданні на
02.04.2014р.

В судовому засіданні представник
позивача - апелянт по справі, підтримав
доводи апеляційної скарги, просив
скасувати рішення суду та задовольнити
заявлені вимоги.

Представники відповідача в судовому
засіданні заперечували проти доводів
апеляційної скарги, посилаючись на те,
що саме під час роботи ними були
дотримані правила безпеки, тому
просили рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
відповідність оскаржуваного рішення
нормам діючого законодавства,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Звертаючись із позовом про стягнення
штрафу за договором підряду, позивач
посилався на те, що відповідач порушив
умови договору підряду з капітального
ремонту №06490-01 від 10.04.2013р., укладеного
між сторонами, в частині дотримання
вимог безпеки виконання робіт.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що порушення, які були
зафіксовані в акті про порушення від
07.05.2013р. та усунені в ході перевірки,
мали місце до початку виконання робіт
відповідачем, а не під час роботи.

Колегія судді Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції.

Відповідно до статті 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Судом встановлено, що 10.04.2013р. між
Публічним акціонерним товариством
"ДТЕК Дніпрообленерго" (замовник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ДІМ БУД" (підрядник)
був укладений договір підряду з
капітального ремонту №06490-01, за умовами
якого підрядник за дорученням
замовника зобов'язався забезпечити
виконання робіт з капітального
ремонту, а замовник - прийняти та
оплатити належним чином виконані
роботи.

Згідно із статтею 883 Цивільного кодексу
України підрядник відповідає за
недоліки збудованого об'єкта, за
прострочення передання його
замовникові та за інші порушення
договору (за недосягнення проектної
потужності, інших запроектованих
показників тощо), якщо не доведе, що ці
порушення сталися не з його вини.

За невиконання або неналежне виконання
обов'язків за договором будівельного
підряду підрядник сплачує неустойку,
встановлену договором або законом, та
відшкодовує збитки в повному обсязі.

Як встановлено судом та не
заперечувалось сторонами, підрядник -
відповідач по справі, повністю виконав
передбачені договором обов'язки щодо
капітального ремонту, а замовник -
позивач, повністю сплатив вартість
виконаних робіт.

Згідно п.8.9. договору підрядник
зобов'язаний забезпечити дотримання
вимог нормативно-правових актів
України з виробничої безпеки та
охорони праці, Закону України "Про
охорону праці", інших
нормативно-правових актів у сфері
охорони праці, зокрема, при виконанні
робіт на об'єктах замовника.

Пунктом 8.11. договору передбачено, що
дії при встановленні порушень вимог
безпеки підрядником включають:

- встановлення факту порушення вимог
безпеки;

- оформлення "Акту про порушення вимог
безпеки виконання робіт працівниками
підрядної організації" (далі - Акту) у
відповідності до встановленої форми;

- реєстрацію Актів в "Журналі обліку
актів про порушення вимог безпеки
працівниками підрядних організацій";

- виклик керівника підрядника на об'єкт
виробництва робіт (за необхідності);

- заборона виробництва робіт і
вилучення наряду-допуску;

- видачу дозволу на продовження
виробництва робіт;

- підготовку і передачу документів про
порушення в дирекцію з правового
забезпечення:

- оформлення і направлення претензії
підряднику;

- розірвання договору з підрядником.

З матеріалів справи вбачається, що
07.05.2013р. представником замовника
(позивача) - інженером з охорони праці
Марковою Н.М. під час здійснення
контролю за додержанням відповідачем
безпеки виконання робіт було виявлено
порушення, про що складено акт про
порушення вимог безпеки виконання
робіт підрядником за
№А/МП-114.13-4.3.1-01/114/010.

Відповідно до п.12.5. договору за
порушення підрядником вимог
нормативних актів з охорони праці,
виробничої і пожежної безпеки, гігієни
праці, що підтверджується "Актом про
порушення вимог безпеки виконання
робіт працівниками підрядної
організації", підрядник зобов"язується
сплатити замовнику штраф у розмірі 100
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян за кожний випадок складання
"Акту про порушення вимог безпеки
виконання робіт працівниками
підрядної організації".

Проте, як вбачається із матеріалів
справи, акт про порушення вимог безпеки
виконання робіт був складений 07.05.2013р.
о 12:00год., а згідно наряду-допуску на
виконання робіт підвищеної небезпеки
від 07.05.2013р. вбачається, що роботи
почались 07.05.2013р. о 12:30год. (а.с.40).

Таким чином, судом не встановлено, а
позивачем не доведено, що саме під час
виконання робіт відповідачем були
порушені правила охорони праці,
оскільки наряд-допуск на виконання
робіт підвищеної небезпеки, що
посвідчив дотримання заходів безпеки,
був підписаний і представником
замовника.

З огляду на те, що договором
передбачений штраф за порушення, які
відбуваються під час виконання робіт,
а акт містить посилання на порушення,
які були виявлені до їх початку,
висновки суду першої інстанції про
відсутність підстав для стягнення
штрафу є законними та обґрунтованими.

Крім того, як вбачається з копії акту
про порушення вимог безпеки виконання
робіт підрядником, наданого до позову
позивачем, він суттєво відрізняється
за змістом від акту, наданого
відповідачу, оригінал якого був
оглянутий в засіданні суду
апеляційної інстанції і копія якого
долучена до матеріалів справи.

Так, зі змісту оригіналу акту, наданого
відповідачем, вбачається, що в ньому
відсутні будь-які посилання на
нормативно-правовий акт, вимоги якого
порушені, в той час як надана позивачем
копія, містить посилання на порушення
Правил охорони праці під час виконання
робіт на висоті.

Крім того, з акту не вбачається
належність речей, на яких виявлені
порушення правил охорони праці, саме
працівникам підрядника, і їх
застосування під час виконання робіт
на висоті; не ідентифікована
належність касок, запобіжних поясів,
бетономішалки.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст.34 Господарського
процесуального кодексу України).

На підставі викладеного, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову, оскільки
порушення, які були зафіксовані в акті
про порушення від 07.05.2013р. та усунені в
ході перевірки, мали місце до початку
виконання робіт відповідачем, що також
підтверджується нарядом-допуском на
виконання робіт підряднику.

Доводи апелянта про порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права в частині розгляду справи без
участі позивача, який не був належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи, не ґрунтуються на
законі.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 17 грудня
2013 року розгляд справи відкладено у
зв'язку із неявкою відповідача. При
цьому, як вбачається з ухвал суду та
протоколу судового засідання,
представник позивача був присутній в
судовому засіданні, що свідчить про
його належне повідомлення про час та
дату наступного судового засідання,
призначеного на 14 січня 2014 року.

Відповідно до статті 81-1 ГПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають право
знайомитися з протоколами і протягом
п'яти днів після їх підписання подавати
письмові зауваження з приводу
допущеної у протоколі неправильності
або неповноти.

Проте, позивач своїм правом на
ознайомлення з протоколом судового
засідання не скористався, із
зауваженнями щодо правильності
протоколу не звертався, у зв'язку з чим
його посилання на необізнаність про
дату наступного судового засідання,
яке відбулось 14 січня 2014 року,
оскільки воно було призначено, як
вважає апелянт, на 21 січня 2014 року, є
необґрунтованим.

Виходячи з цього, суд не може
прийняти в якості доказу, відмітку на
обкладинці справи з позначкою дати - 21
січня 2014 року.

Таким чином, розглядаючи справу, суд
першої інстанції повно всебічно і
об'єктивно встановив всі обставини
справи, правильно застосував норми
матеріального і процесуального права,
що у відповідності до ст. 103 ГПК України
є підставою для залишення апеляційної
скарги без задоволення, а рішення суду
першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Дніпрообленерго», м.Дніпропетровськ -
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 14 січня
2014 року у справі № 904/9100/13 - залишити без
змін.

Постанова набирає чинності з дня її
оголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України через
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд протягом двадцяти
днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови складений -
03.04.2014р.

Головуючий суддя
О.В. Березкіна

Суддя
О.Г.Іванов

Суддя
І.М.Подобєд