м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/514/14 17.03.14За позовом
Заступника прокурора Голосіївського
району міста Києва в інтересах держави
в особі Київської міської ради
До Фізичної особи - підприємця
Про повернення земельної
Суддя Спичак О.М.
Прокурор : Діброва В.С. - посвідчення;
від позивача: не з'явився;
від відповідача: не з'явився;
В судовому засіданні 17.03.2014 судом у
відповідності до статті 85
Господарського процессуального
кодексу україни проголошено вступну та
резолютивну частини рішення.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Заступник прокурора Голосіївського
району міста Києва в інтересах держави
в особі Київської міської ради
звернувся до Господарського суду міста
Києва з позовом до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про зобов'язання
відповідача повернути територіальній
громаді в особі Київської міської ради
земельну ділянку площею 0,13 га
(кадастровий номер 8:000:000:000:82:083:0043),
нормативною грошовою оцінкою 3 461 003,54
грн., яка знаходиться за адресою:
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.01.2014 порушено провадження у
справі №910/514/14. Розгляд справи
призначено на 14.02.2014.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 14.02.2014 розгляд справи
відкладено до 17.03.2014.
В судовому засіданні 17.03.2014 прокурор
підтримав заявлений в інтересах
держави в особі позивача позов та
просив суд позов задовольнити. Вимога
мотивована тим, що відповідачем після
закінчення п'ятирічного строку дії
договору оренди земельної ділянки,
укладеного 09.03.2006 між Київською міською
радою та відповідачем щодо земельної
ділянки площею 0,13 га (кадастровий
номер 8:000:000:000:82:083:0043), яка знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, земельну ділянку
повернуто не було, що на думку
прокурора згідно ст. 34 Закону України
«Про оренду землі» є підставами для
зобов'язання відповідача повернути
наведену вище земельну ділянку
територіальній громаді в особі
Київської міської ради в судовому
Позивач в судове засідання 17.03.2014
представників не направив, причин
неявки представників суд не повідомив.
Через канцелярію суду заяв та
клопотань не подавав. Про розгляд
справи був повідомлений належним чином
за вказаною у позові адресою. Також, суд
зазначає про те, що позивач не був
обмежений у своїх процесуальних правах
щодо надання документів через
канцелярію суду.
Відповідач своїх представників у
судові засідання 14.02.2014 та 17.03.2014 - не
направляв, вимоги ухвал суду щодо
надання витребуваних документів та
письмових пояснень по суті спору -не
надав. Про проведення судового
засідання був повідомлений належним
чином за адресою свого
місцезнаходження, зазначеною у витягу
з Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців АД
№ 324112. Через канцелярію Господарського
суду міста Києва заяв та клопотань не
подавав. Також, суд зазначає про те, що
відповідач не був обмежений у своїх
процесуальних правах щодо надання
відзиву та витребуваних документів
через канцелярію суду.
Справа у відповідності до статті 75
Господарського процесуального кодексу
України розглядається за наявними в
Розглянувши матеріали справи,
заслухавши прокурора, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Господарський
суд м. Києва, -
Пунктом 5 статті 121 Конституції України
на прокуратуру України покладається
представництво інтересів громадян або
держави в суді у випадках, встановлених
Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу
України передбачено, що кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Частиною другою цієї
статті визначено способи захисту
цивільних прав та інтересів. Суд може
захистити цивільне право або інтерес
іншим способом, що встановлений
договором або законом.
Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу
України, право на захист особа здійснює
на свій розсуд.
З огляду на положення зазначеної норми
та принцип диспозитивності у
господарському судочинстві, позивач
має право вільно обирати способи
захисту порушеного права чи інтересу.
Відповідно до ст. 2 ГПК України,
господарський суд порушує справи,
зокрема, за позовними заявами
прокурорів та їх заступників, які
звертаються до господарського суду в
інтересах держави. Прокурор, який
звертається до господарського суду в
інтересах держави, в позовній заяві
самостійно визначає, в чому полягає
порушення інтересів держави, та
обґрунтовує необхідність їх захисту, а
також вказує орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах.
Статтею 36-1 Закону України "Про
прокуратуру" визначено, що підставою
представництва у суді інтересів
держави є наявність порушень або
загрози порушень економічних,
політичних та інших державних
інтересів, внаслідок протиправних дій
(бездіяльності) фізичних або юридичних
осіб, що вчинюються у відносинах між
Конституційний суд у рішенні від 08.04.1999
у справі №3-рн/99 (далі рішення
Конституційного суду) вказав, що
прокурор або його заступник самостійно
визначає і обґрунтовує в позовній
заяві, в чому полягає порушення
інтересів держави чи в чому існує
загроза інтересам держави, і ця заява,
за статтею 2 Арбітражного
процесуального кодексу України (зараз
ГПК), є підставою для порушення справи в
арбітражному суді.
Із врахуванням того, що "інтереси
держави" є оціночним поняттям, прокурор
чи його заступник у кожному
конкретному випадку самостійно
визначає з посиланням на
законодавство, на підставі якого
подається позов, в чому саме відбулося
чи може відбутися порушення
матеріальних або інших інтересів
держави, обґрунтовує у позовній заяві
необхідність їх захисту та зазначає
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних правовідносинах.
Відповідно до ст.13 Конституції України
земля є об'єктом власності
Українського народу, від імені якого
права власності здійснюють органи
державної влади та органи державної
влади і місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 84 Земельного кодексу
України в державній власності
перебувають усі землі України, за
винятком комунальної та приватної
Право державної власності на землю
набувається та реалізується державою в
особі Кабінету Міністрів України, Ради
Міністрів АРК, Київської та
Севастопольської міської Ради,
районних державних адміністрацій у
відповідності до закону.
Згідно зі ст. 9 Земельного кодексу
України передача земельних ділянок у
власність чи користування громадян чи
юридичних осіб відноситься до
Відповідно до статті 6 Закону України
"Про столицю України місто-герой Київ",
місцеве самоврядування у м. Києві
здійснюється територіальною громадою
міста, в тому числі, через Київську
Пунктом 12 Перехідних положень
Земельного кодексу України визначено,
що до розмежування земель державної і
комунальної власності повноваження
щодо розпорядження землями в межах
населених пунктів, крім земель,
переданих у приватну власність,
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу
України юридичні громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.
Статтею 9 Земельного кодексу України
встановлено, що розпорядження землями
територіальної громади міста, передача
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян та
юридичних осіб, надання земельних
ділянок у користування відноситься до
повноважень Київської міської ради.
Відповідно до ст. 60 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
територіальним громадам сіл, селищ,
міст, районів у містах належить право
комунальної власності на рухоме і
нерухоме майно, доходи місцевих
бюджетів, інші кошти, землю, природні
ресурси, підприємства, установи та
організації, в тому числі банки,
страхові товариства, а також пенсійні
фонди, частку в майні підприємств,
житловий фонд, нежитлові приміщення,
заклади культури, освіти, спорту,
охорони здоров'я, науки, соціального
обслуговування та інше майно і майнові
права, рухомі та нерухомі об'єкти,
визначені відповідно до закону як
об'єкти права комунальної власності, а
також кошти, отримані від їх
Відповідно до ч. 2 статті 16 Закону
України "Про оренду землі", укладення
договору оренди земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності здійснюється на підставі
рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування - орендодавця,
прийнятого у порядку, передбаченому
Земельним кодексом України, або за
результатами аукціону.

Згідно п. 5 ст. 16 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні", від
імені та в інтересах територіальних
громад права суб'єкта комунальної
власності здійснюють відповідні ради.

Таким чином, прокурором вірно
визначено позивача - Київську міську
раду, як орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних правовідносинах від імені
територіальної громади міста.

07.07.2005 Київською міською радою прийнято
рішення № 547/3123 «Про передачу суб'єкту
підприємницької діяльності - фізичній
особі ОСОБА_1 земельної ділянки для
влаштування під'їзних шляхів до
автомийки та майданчика для тимчасової
автостоянки на АДРЕСА_1», відповідно до
пункту 2 якого передано суб'єкту
підприємницької діяльності - фізичній
особі ОСОБА_1, за умови виконання пункту
3 цього рішення, у короткострокову
оренду на 5 років земельну ділянку
загальною площею 0,13 га для влаштування
під'їзних шляхів до автомийки та
майданчика для тимчасової автостоянки
на АДРЕСА_1.

09.03.2006 між позивачем - Київською міською
радою, як орендодавцем, та
відповідачем, як орендарем, на підставі
рішення Київської міської ради від
07.07.2005 № 547/3123, було укладено договір
оренди земельної ділянки (далі -
договір оренди), який зареєстровано
Головним управлінням земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (КМДА), про що зроблено
запис від 13.04.2006 за № 72-6-00410 у книзі
записів державної реєстрації
договорів, відповідно до умов якого
орендодавець передає, а орендар
приймає в оренду (строкове, платне
користування) земельну ділянку,
визначену цим договором.

Умовами Договору сторони погодили, що
об'єктом оренди відповідно до Договору
є земельна ділянка з наступними
характеристиками: місце розташування -
АДРЕСА_1; розмір - 0,1302 га в межах
червоних ліній; цільове призначення -
для влаштування під'їзних шляхів до
авто мийки та майданчик для тимчасової
стоянки; кадастровий номер - 8 000 000
000:82:083:0043 (п. 2.1), строк дії договору - 5
років (п. 3.1), визначена цим договором
орендна плата за земельну ділянку
становить платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою у грошовій формі
(п.4.1).

Відповідно до п. 6.1. договору, передача
земельної ділянки здійснюється за
актом приймання-передачі об'єкта
оренди в день державної реєстрації до
цього договору. Право на оренду
земельної ділянки виникає після
державної реєстрації цього договору (п.
6.2.).

Відповідно до п. 7.1 договору, після
припинення дії цього договору орендар
зобов'язаний повернути орендодавцеві
земельну ділянку у стані, не гіршому,
порівняно з тим, у якому він одержав її
в оренду.

Згідно пункту 8.4 договору, орендар
зобов'язаний повернути земельну
ділянку орендодавцю у стані,
придатному для її подальшого
використання, після припинення дії
цього договору.

Відповідно до п. 11.3. договору, договір
оренди припиняється, зокрема, в разі
закінчення строку, на який його було
укладено.

13.04.2006 між - Київською міською радою, як
орендодавцем, та відповідачем, як
орендарем, було складено та підписано
Акт приймання - передачі в оренду
земельної ділянки з наступними
характеристиками: місце розташування -
АДРЕСА_1; розмір - 0,1302 га в межах
червоних ліній; цільове призначення -
для влаштування під'їзних шляхів до
авто мийки та майданчик для тимчасової
стоянки; кадастровий номер - 8 000 000
000:82:083:0043.

12.12.2013 посадовою особою Департаменту
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) було
складено Акт обстеження земельної
ділянки № 1041/01, відповідно до якого в
ході обстеження земельної ділянки
площею 1301,82 кв.м. по АДРЕСА_1,
кадастровий номер - 8 000 000 000:82:083:0043, яка
перебуває у користуванні відповідача
на підставі договору оренди земельної
ділянки від 09.03.2006, який зареєстровано
Головним управлінням земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (КМДА), про що зроблено
запис від 13.04.2006 за № 72-6-00410 у книзі
записів державної реєстрації
договорів, встановлено, що земельна
ділянка надана відповідачу в оренду
строком на 5 років для влаштування
під'їзних шляхів до автомийки та
майданчика для тимчасової автостоянки;
договір оренди земельної ділянки
закінчився, за даними міського
земельного кадастру клопотання щодо
поновлення зазначеного договору
оренди - відсутні. На час проведення
обстеження встановлено, що зазначена
земельна ділянка не огороджена,
заасфальтована та вільна від будівель
та споруд, межові знаки - не розшукані,
фактична площа не встановлена.

Відповідно до довідки Департаменту
земельних ресурсів від 12.12.2013 № 8,
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки площею 1301,82 кв.м. по вул..
АДРЕСА_1, кадастровий номер - 8 000 000
000:82:083:0043, складає 3 461 003,54 грн.

Згідно з довідкою Департаменту
земельних ресурсів від 28.11.2013 № 0,
відсутні звернення землекористування
ФОП ОСОБА_1 щодо поновлення договору
оренди земельної ділянки з кадастровим
номером - 8 000 000 000:82:083:0043.

Листом від 20.12.2013 № 7/26-36/2012/09 Інспекція
державного архітектурно - будівельного
контролю у місті Києві повідомила
прокуратуру Голосіївського району
міста Києва про те, що земельна ділянка
по АДРЕСА_1 (землекористувач ФОП ОСОБА_1
) - не забудована, ознаку розпочатих
будівельних робіт немає, будівельники
та будівельна техніка - відсутні,
земельна ділянка не огороджена, не
заасфальтована.

Відповідно до статті 187 Земельного
кодексу України контроль за
використанням та охороною земель
полягає в забезпеченні додержання
органами державної влади, органами
місцевого самоврядування,
підприємствами, установами,
організаціями і громадянами
земельного законодавства України.

Згідно з статтею 2 Закону України "Про
державний контроль за використанням та
охороною земель", серед основних
завдань державного контролю за
використанням та охороною земель є
забезпечення додержання органами
державної влади, органами місцевого
самоврядування, фізичними та
юридичними особами земельного
законодавства України.

Відповідно до статті 123 Земельного
кодексу України, юридична особа,
зацікавлена в одержані земельної
ділянки у користування із земель
державної або комунальної власності
звертається із відповідним
клопотанням до сільської, селищної,
міської ради.

Статтею 124 Земельного кодексу України
передбачено, що передача в оренду
земельних ділянок, які перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу
України, право власності та право
постійного користування на земельну
ділянку виникає після одержання її
власником або користувачем документа,
що посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.

Право на оренду земельної ділянки
виникає після укладення договору
оренди і його державної реєстрації.

Приступати до використання земельної
ділянки до встановлення її меж у натурі
(на місцевості), одержання документа, що
посвідчує право на неї, та державної
реєстрації забороняється.

Згідно зі статтею 126 Земельного кодексу
України, вказане право посвідчується
державним актом встановленої форми або
договором, який реєструється
відповідно до закону.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про
оренду землі" договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Згідно статті 15 Закону України "Про
оренду землі", істотною умовою договору
оренди землі є зокрема, строк дії
договору оренди.

Статтею 31 Закону України "Про оренду
землі", договір оренди припиняється в
разі закінчення строку, на який його
було укладено.

У разі припинення або розірвання
договору оренди землі орендар
зобов'язаний повернути орендодавцеві
земельну ділянку на умовах, визначених
договором (стаття 34 Закону України "Про
оренду землі").

Відповідно до статті 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин в їх сукупності.

Згідно статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Приписами статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи, обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вище викладене, судом
встановлено, що відповідачу на
підставі укладеного з Київською
міською радою договору оренди
земельної ділянки від 09.03.2006, який
зареєстровано Головним управлінням
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (КМДА), про що
зроблено запис від 13.04.2006 за № 72-6-00410 у
книзі записів державної реєстрації
договорів, було надано строком на п'ять
років (тобто до 13.04.2011) в оренду земельну
ділянку з наступними характеристиками:
місце розташування - АДРЕСА_1; розмір -
0,1302 га в межах червоних ліній; цільове
призначення - для влаштування під'їзних
шляхів до авто мийки та майданчик для
тимчасової стоянки; кадастровий номер -
8 000 000 000:82:083:0043.

В свою чергу, судом встановлено, що
договір оренди земельної ділянки від
09.03.2006, який зареєстровано Головним
управлінням земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (КМДА), про що зроблено запис від
13.04.2006 за № 72-6-00410 у книзі записів
державної реєстрації договорів -
припинився у зв'язку з закінченням
строку, на який його було укладено, що
обумовлено було сторонами у п. 11. 3
наведеного договору.

Але відповідач, всупереч п. 7.1 та 11.8
договору та ст.ст. 31, 34 Закону України
«Про оренду землі» після закінчення
строку дії договору (13.04.2011), орендовану
земельну ділянку у власність
територіальної громади міста Києва в
особі Київської міської ради - не
повернув, доказів того, що зазначений
договір було продовжено -суду станом на
момент вирішення спору не надано, як не
надано доказів того, що орган,
уповноважений на розпорядження
землями територіальної громади міста
Києва -Київська міська рада в порядку
ст. ст. 9, 116 Земельного кодексу України
приймала рішення про продовження
терміну дії зазначеного договору
оренди.

Таким чином, враховуючи те, що
відповідач після закінчення строку дії
договору оренди не повернув позивачу
орендовану земельну ділянку за
адресою: АДРЕСА_1; розмір - 0,1302 га в межах
червоних ліній; цільове призначення -
для влаштування під'їзних шляхів до
авто мийки та майданчик для тимчасової
стоянки; кадастровий номер - 8 000 000
000:82:083:0043, обов'язок по її поверненню
покладено саме на відповідача згідно п.
7.1 та п. 8.4 договору оренди, який ним в
частині виконання свого зобов'язання
по поверненню орендованої земельної
ділянки - не виконано і належних
доказів його виконання суду станом на
момент вирішення спору не надано, а
тому з урахуванням приписів ст. 34
Закону України «Про оренду землі», суд
дійшов висновку про те, що вимога
прокурора про зобов'язання відповідача
повернути територіальній громаді в
особі Київської міської ради земельну
ділянку за адресою: АДРЕСА_1; розмір -
0,1302 га в межах червоних ліній,
кадастровий номер - 8 000 000 000:82:083:004 - є
законною, обґрунтованою та такою, що
підлягає задоволенню.

Судовий збір за вимогу немайнового
характеру, відповідно до ч. 3 ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, підлягає стягненню з
відповідача в дохід Державного бюджету
України.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82, 83, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста
Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов'язати Фізичну особу -
підприємця ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1,
місцезнаходження: АДРЕСА_2) повернути
територіальній громаді міста в особі
Київської міської ради (, місцезнаходження: 01044, м. Київ,
вул.. Хрещатик, 36) земельну ділянку
площею 0,13 га по АДРЕСА_1, кадастровий
номер - 8 000 000 000:82:083:0043, нормативною
грошвою оцінкою 3 461 003,54 грн.

3. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1,
місцезнаходження: АДРЕСА_2) в дохід
Державного бюджету України судовий
збір в розмірі 1 218 (одна тисяча двісті
вісімнадцять) грн. 00 коп.

4. Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК
України.

5. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання рішення - 21.03.2014

Суддя
О.М.Спичак