КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"27" березня 2014 р.
справа №32/154

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Буравльова С.І.

суддів:
Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

розглянувши заяву Приватного
акціонерного товариства «АБС-УКР» про
перегляд постанови Київського
апеляційного господарського суду від
11.08.2010 р. за нововиявленими обставинами

у справі № 32/154 (судді - Тищенко О.В.,
Іваненко Я.Л., Сулім В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Виробничий вектор»

до Приватного акціонерного товариства
«АБС-УКР»

про стягнення грошових коштів у сумі
49334881,76 грн.

за зустрічним позовом Приватного
акціонерного товариства «АБС-УКР»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Виробничий вектор»

про тлумачення змісту договору
доручення

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2010 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Виробничий вектор»
звернулося з позовом до Приватного
акціонерного товариства «АБС-УКР» про
стягнення з відповідача
заборгованості за договором доручення
№ ПП 0806/2 від 01.08.2006 р. в розмірі 49334881,76
грн.

В процесі розгляду справи Приватне
акціонерне товариство «АБС-УКР»
звернулося з зустрічним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Виробничий вектор»
про тлумачення змісту договору
доручення № ПП 0806/2 від 01.08.2006 р.
стосовно зобов'язання позивача за
первісним позовом укласти з третіми
особами та виконати угоди (договори), що
необхідні для придбання майнових прав
на житлові приміщення та оформлення
права власності на них в будинках
та/або житлових комплексах, які
будуються або побудовані у
Шевченківському, Святошинському,
Оболонському, Печерському та
Голосіївському районах міста Києва за
власний рахунок без права на
компенсацію витрат, пов'язаних з
виконанням цього зобов'язання.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 07.06.2010 р.у справі № 32/154 у
задоволенні первісних та зустрічних
позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 11.08.2010 р.,
залишеною без змін постановою Вищого
господарського суду України від 27.10.2010
р., рішення господарського суду м. Києва
від 07.06.2010 р. скасовано в частині
відмови у задоволенні первісного
позову та стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Виробничий вектор» на користь
Приватного акціонерного товариства
«АБС-УКР» 15000 грн. судових витрат на
оплату послуг адвоката, прийнято в цій
частині нове рішення, яким первісний
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Виробничий вектор»
задоволено повністю, стягнуто з
Приватного акціонерного товариства
«АБС-УКР» на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Виробничий вектор» суму
заборгованості за договором доручення
№ ПП 0806/2 від 01.08.2006 р. в розмірі 49334881,76
грн. В іншій частині рішення
господарського суду м. Києва від 07.06.2010
р. у справі 32/154 залишено без змін.

04.03.2014 р. Приватне акціонерне
товариство «АБС-УКР» звернулося до
Київського апеляційного
господарського суду з заявою про
перегляд постанови Київського
апеляційного господарського суду від
11.08.2010 р. у справі № 32/154 за
нововиявленими обставинами, в якій
просить зазначену заяву задовольнити у
повному обсязі, постанову Київського
апеляційного господарського суду від
11.08.2010 р. у справі № 32/154 скасувати, а
рішення господарського суду міста
Києва від 07.06.2010 р. залишити без змін.

В обгрунтування вказаної заяви
Приватне акціонерне товариство
«АБС-УКР» наводить дві обставини, які
заявник вважає нововиявленими і які не
були відомі йому станом на момент
прийняття постанови Київським
апеляційним господарським судом 11.08.2010
р.

По - перше, заявник вважає
нововиявленою обставиною рішення
Конституційного суду України від 11.07.2013
р. у справі № 1-4/2013, яким, ніби-то,
визнано неконституційним положення ч. 1
ст. 44 ГПК України стосовно стягнення
витрат на оплату послуг інших фахівців
у галузі права, ніж адвокатів.

По - друге, Приватне акціонерне
товариство «АБС-УКР» вважає
нововиявленою обставиною у даній
справі також факт незавершення
будівництва квартир, яке було умовою
спірного договору доручення стосовно
зобов'язання Товариства з обмеженою
відповідальністю «Виробничий вектор»
укласти з третіми особами та виконати
угоди (договори), які необхідні для
придбання Приватним акціонерним
товариством «АБС-УКР» майнових прав на
житлові приміщення та оформлення права
власності на них в будинках та/або
житлових комплексах, які будуються або
побудовані у Шевченківському,
Святошинському, Оболонському,
Печерському та Голосіївському районах
міста Києва. Про дану обставину
заявнику стало відомо лише 27.02.2014 р. з
листа Приватного акціонерного
товариства «Національна будівельна
компанія» № 45/1 від 27.02.2014 р., у якому
Приватному акціонерному товариству
«АБС-УКР» було повідомлено про те, що
станом на березень 2010 року будівництво
об`єктів нерухомості, право на
отримання яких у власність передбачали
придбані Товариством з обмеженою
відповідальністю «Виробничий вектор»
від імені Приватного акціонерного
товариства «АБС-УКР» облігації, не було
завершено, про що Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Виробничий вектор» повідомлялося
листом № 27 від 10.03.2010 р.

Окрім того, Приватним акціонерним
товариством «АБС-УКР» до заяви додано
клопотання про відновлення
пропущенного строку на її подання.

Проаналізувавши усі обставини,
викладені у заяві, та норми чинного
процесуального законодавства, колегія
суддів дійшла висновку про повернення
її зявникові без розгляду по суті з
наступних підстав.

Відповідно до норм ст. 112 ГПК України,
підставами для перегляду судових
рішень господарського суду за
нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав
законної сили, завідомо неправильний
висновок експерта, завідомо
неправильний переклад, фальшивість
документів або речових доказів, що
потягли за собою ухвалення незаконного
або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав
законної сили, вини судді у вчиненні
злочину, внаслідок якого було ухвалено
незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке
стало підставою для ухвалення рішення
чи постановлення ухвали, що підлягають
перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом
України неконституційність закону,
іншого правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконане.

Як зазначалося вище, однією з обставин,
яку заявник вважає нововиявленою, є, за
його переконанням, прийняття рішення
Конституційного суду України від 11.07.2013
р. у справі № 1-4/2013, яким, ніби-то,
визнано неконституційним положення ч. 1
ст. 44 ГПК України стосовно стягнення
витрат на оплату послуг інших фахівців
у галузі права, ніж адвокатів.

Однак, як вбачається з вказаного
рішення, доданого Приватним
акціонерним товариством «АБС-УКР» до
заяви, ним не встановлена
неконституційність закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення, а лише розтлумачено норми
чинного Господарського процесуального
кодексу України, що в даному випадку
взагалі унеможливлює врахування
Київським апеляційним господарським
судом в даній ухвалі вказаної
обставини.

Стосовно іншої обставини, яку заявник
вважає нововиявленою, апеляційний суд
зазначає наступне.

Приписами п. 1 ч. 2 ст. 113 ГПК України
встановлено, що строк для подання заяви
про перегляд судових рішень
господарського суду у зв'язку з
нововиявленими обставинами у випадку,
встановленому пунктом 1 частини другої
статті 112 цього Кодексу, обчислюється з
дня встановлення обставин, що мають
істотне значення для справи.

При цьому, заява про перегляд
судового рішення господарського суду
за нововиявленими обставинами до
розгляду не приймається і повертається
заявникові у разі, якщо заява про
перегляд судового рішення
господарського суду за нововиявленими
обставинами з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини другої статті 112 цього
Кодексу, подана після закінчення
трирічного строку з дня набрання
судовим рішенням законної сили
незалежно від поважності причини
пропуску цього строку (п. 4 ч. 6 ст. 113 ГПК
України).

В даній ситуації слід зазначити,
що нововиявлена обставина, про яку
зазначає заявник, підпадає саме під
ознаки тієї, що передбачена п. 1 ч. 2 ст. 112
ГПК України.

Згідно роз`яснення, викладеного у п. 8.2
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 17 від
26.12.2011 р. «Про деякі питання практики
перегляду рішень, ухвал, постанов за
нововиявленими обставинами»,
можливість перегляду судового рішення
за нововиявленими обставинами з
підстави, передбаченої пунктом 1
частини другої статті 112 ГПК, обмежена
трирічним строком з дня набрання
відповідним рішенням законної сили.
Подання заяви про перегляд судового
рішення за нововиявленими обставинами
після закінчення цього строку, який є
присічним, тягне за собою повернення
відповідної заяви без права на її
повторне подання (пункт 4 частини
шостої статті 113 ГПК). Подання ж
відповідних заяв з інших підстав,
зазначених у частині другій статті 112
ГПК, будь-яким строком не обмежується.

З матеріалів справи вбачається, що
постанова Київського апеляційного
господарського суду у справі № 32/154
набрала чинності з дня її прийняття,
тобто 11.08.2010 р. Однак, заяву про перегляд
вказаної постанови за нововиявленими
обставинами Приватне акціонерне
товариство «АБС-УКР» подало до суду
апеляційної інстанції лише 04.03.2014 р.,
про що свідчить відбиток штампу для
вхідної кореспонденції на вказаній
заяві.

Таким чином, зявником пропущено
процесуальний строк на подання заяви,
оскільки з моменту прийняття постанови
до подання заяви пройшло більше ніж три
роки. Тим більше, вказаний трирічний
строк є присічним і подання заяви за
нововиявленими обставинами за межами
цього строку взагалі не допускається.

Відтак, у апеляційного суду відсутні
підстави для прийняття до розгляду
заяви Приватного акціонерного
товариства «АБС-УКР» про перегляд
постанови Київського апеляційного
господарського суду від 11.08.2010 р. за
нововиявленими обставинами, а також
відсутні підстави і для розгляду
клопотання заявника про відновлення
пропущенного процесуального строку на
її подання.

Відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 113 ГПК України,
про повернення заяви виноситься
ухвала, яку може бути оскаржено. Після
усунення обставин, зазначених у
пунктах 2, 3 та 5 частини шостої цієї
статті, заяву може бути подана
повторно.

Тобто, Приватне акціонерне товариство
«АБС-УКР» позбавлене права повторно
звернутися до суду із заявою, оскільки
її повернення згідно з п. 4 ч. 6 ст. 113 ГПК
України не передбачає повторного
подання.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про
судовий збір» передбачено, що сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або
внесення судового збору в більшому
розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у
справі;

4) залишення заяви або скарги без
розгляду (крім випадків, якщо такі
заяви або скарги залишені без розгляду
у зв'язку з повторним неприбуттям
позивача або за його клопотанням);

5) закриття провадження у справі.

Таким чином, судовий збір у розмірі
36540,00 грн., сплачений платіжним
дорученням № 87 від 03.03.2014 р., та судовий
збір у розмірі 609,00 грн., сплачений
платіжним дорученням № 88 від 03.03.2014 р.,
підлягає поверненню його платнику.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 53, 112, п. 2 ч. 2, п. 4 ч. 6 ст. 113
Господарського процесуального кодексу
України, ст. ст. 7, 9 Закону України «Про
судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного
товариства «АБС-УКР» про перегляд
постанови Київського апеляційного
господарського суду від 11.08.2010 р. у
справі № 32/154 за нововиявленими
обставинами з доданими до неї
документами повернути заявнику без
розгляду по суті.

2. Повернути Приватному акціонерному
товариству «АБС-УКР» (04050, м. Київ, вул. М.
Пимоненка, 19-21, ) із
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 36540 (тридцять шість тисяч
п`ятсот сорок) грн. 00 коп., сплачений
платіжним дорученням № 87 від 03.03.2014 р.

3. Повернути Приватному акціонерному
товариству «АБС-УКР» (04050, м. Київ, вул. М.
Пимоненка, 19-21, ) із
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 609 (шістсот дев`ять) грн. 00
коп., сплачений платіжним дорученням №
88 від 03.03.2014 р.

4. Матеріали справи № 32/154 повернути до
господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
С.І. Буравльов

Судді
В.В. Андрієнко

В.В. Шапран