м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Телефонна компанія
до Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Уніка"
про стягнення 881 280,00 грн.
третя особа з самостійними вимогами на
предмет спору Публічне акціонерне
товариство "Райффайзен Банк Аваль" про
визнання пожежі страховим випадком та
стягнення 402 976,69 грн.
Головуючий суддя Цюкало Ю.В.
Суддя Босий В.П.
Суддя Блажівська
У засіданні брали участь:
від позивача: Іванов В.К. (представник
від відповідача: Кагмар О.Й.
(представник за довіреністю);
третя особа: не з'явився.
В судовому засіданні 17 березня 2014 року,
відповідно до положень ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України, було оголошено вступну та
резолютивну частину рішення.
Товариство з обмеженою
відповідальністю Телефонна компанія
"Дейта Експрес" звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Уніка"
про стягнення 881 280,00 грн.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 29.10.2012 р. суддею Мельником В.І.,
порушено провадження у справі №
Ухвалою суду від 30.11.2012 р. задоволено
заяву про відвід судді Мельника В.І.
В результаті проведеного
автоматичного розподілу справу
передано на розгляд судді Мельнику С.М.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.12.2012 р. суддя Мельник С.М.
прийняв справу до свого провадження,
розгляд справи відкладено на 16.01.2013 р.
16.01.2013 р. від відповідача через відділ
діловодства суду надійшло клопотання
про призначення комплексної
(пожежно-технічної та
електротехнічної) судової експертизи.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 16.01.13 р. ПАТ "Райффайзен Банк
Аваль" допущено до участі у справі у
якості третьої особи з самостійними
вимогами на предмет спору та
відкладено розгляд справи на 06.02.2013 р.
04.02.2013 р. від третьої особи з
самостійними вимогами надійшла заява
про розгляд справи без участі її
01.02.2013 р. від позивача через відділ
діловодства суду надійшла заява про
зменшення розміру позовних вимог та
пояснення по справі.
06.02.2013 р. від відповідача через відділ
діловодства суду надійшли пояснення по
справі та відзив на позовну заяву
третьої особи з самостійними вимогами.
В судовому засіданні 06.02.2013 р.
представники відповідача підтримали
подане 16.01.2013 р. клопотання про
призначення комплексної
(пожежно-технічної та
електротехнічної) судової експертизи
та поставлені у ньому питання,
гарантували оплату проведення судової
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 06.02.2013 р. у справі призначено
комплексну (пожежно-технічну та
електротехнічну) судову експертизу,
проведення експертизи доручено
Київському науково-дослідному
Київ, вул. Смоленська, 6). Цією ж ухвалою
зупинено провадження у справі №
науково-дослідним інститутом судових
6) висновку судової почеркознавчої
експертизи у даній справі.
02.07.2013 р. розпорядженням № 04-1/396
призначено повторний автоматичний
розподіл справ у зв'язку із смертю
судді Мельника С.М., за результатами
якого справу передано на розгляд судді
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.07.2013 р. суддя Цюкало Ю.В.
прийняв справу до свого провадження.
29.08.2013 р. до Господарського суду міста
Києва надійшов висновок експертів №
2338/2339/13-37 за результатами проведення
комплексної судової пожежно-технічної
та електротехнічної експертизи від
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 09.09.2013 р. поновлено
Розгляд справи призначено на 30.09.2013 р.
30.09.2013 р. представники позивача та
третьої особи з самостійними вимогами
на предмет спору в судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином. Представник позивача надіслав
до суду телеграму і клопотання про
відкладення розгляду справи.
Представник відповідача надав суду
письмові пояснення щодо висновку
судової експертизи. Враховуючи неявку
позивача, розгляд справи відкладено на
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 30.10.2013 р. суд ухвалив розгляд
Розпорядженням голови Господарського
суду міста Києва від 30.10.2013 р. для
колегіального розгляду справи
визначено наступний склад суддів:
Цюкало Ю.В. (головуючий суддя), Нечай
Ухвалою від 30.10.2013 р. судді Цюкало Ю.В.,
Нечай О.В. та Привалов А.І. прийняли
справу до свого провадження та
призначили розгляд справи у судовому
засіданні на 25.11.2013 р.
Ухвалою від 25.11.2013 р. розгляд справи
відкладено на 23.12.2013 р.
23.12.2013 р. розгляд справи не відбувся у
зв'язку з перебуванням судді Нечая О.В.
В судовому засіданні 27.01.2014 р. суд
оголосив перерву у розгляді справи до
Розпорядженням голови Господарського
суду міста Києва від 17.02.2014 р. у зв'язку
із перебуванням судді Цюкала Ю.В. на
лікарняному, з метою дотримання
процесуальних строків, справу передано
для розгляду колегії суддів у складі:
Підченко Ю.О. (головуючий), Босий В.П.,
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.02.2014 р. колегією суддів у
складі: Підченко Ю.О. (головуючий), Босий
В.П., Блажівська О.Є. прийнято справу до
свого провадження. Розгляд справи
призначено на 17.03.2014.
У зв'язку із виходом судді Цюкала Ю.В. з
лікарняного, з метою уникнення
затягування розгляду справи,
розпорядженням голови Господарського
суду міста Києва від 24.02.2014 р. справу
було передано колегії суддів у складі:
Цюкало Ю.В. (головуючий), Босий В.П.,
Блажівська О.Є. для подальшого розгляду
справи.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.02.2014 р. колегією суддів у
складі: Цюкало Ю.В. (головуючий), Босий
В.П., Блажівська О.Є. прийнято справу до
В судове засідання, призначене на 17.03.2014
р. з'явились представники позивача,
відповідача, надали усні пояснення по
суті спору, відповіли на запитання
суду. Представник третьої особи у
судове засідання не з'явився, причин
неявки суд не повідомив, був належним
чином повідомлений про час та дату
судового засідання.
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, суд, -
12.10.2010 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю Телефонна компанія
"Дейта-Експрес" (далі за текстом -
позивач, страхувальник) та Приватним
акціонерним товариством "Страхова
компанія "Уніка" (далі за текстом -
відповідач, страховик) було укладено
договір добровільного страхування
майна, що є предметом застави для
малого та середнього бізнесу №
006057/2202/0000921, за яким позивач застрахував
цифрову телефонну автоматичну станцію
«Квант» від страхових ризиків,
передбачених договором страхування.
Згідно з пунктом 4.2 договору
страхування місцем страхування
сторонами визначено адресу, за якою
знаходиться ЦАТС - Донецька область, м.
Згідно з пунктом 3 договору
страхування, вигодонабувачем за
договором є Приватне акціонерне
товариство «Райффайзен Банк Аваль» в
частині і до моменту погашення
заборгованості страхувальника за
кредитним договором № 012/07-175-052 від
Згідно акта про пожежу Єнакієвського
Держтехногенбезпеки у Донецькій
області від 04.06.2012 р., 02.06.2012 р. у
приміщенні позивача за адресою:
Донецька область, м. Жданівка, вул.
Кравченко, 6 сталася пожежа.
08.06.2012 р. позивач звернувся до
відповідача із заявою про страховий
нежитловому приміщенні за адресою:
Донецька область, м. Жданівка, вул.
Кравченко, 6 виникла пожежа; можливою
причиною пожежі є термічний вплив на
абонентську частину станційних
проводів внаслідок попадання в неї
високої напруги; таке попадання
можливе як наслідок впливу грозового
Листом вих. № 1917 від 14.06.2012 р. відповідач
витребував у позивача додаткові
документи для розслідування обставин
справи.
На виконання запиту відповідача вих. №
1917 від 14.06.2012 р. позивач надав
відповідачу інформацію та копії
Листом від 01.08.2012 р. № 448/08 позивач
звернувся до відповідача із вимогою
повідомити, в який строк буде прийняте
рішення про виплату страхового
відшкодування.

Листом вих. № 2846 від 20.08.2012 р. відповідач
повідомив позивача про відсутність
підстав для виплати страхового
відшкодування, оскільки заявлений
випадок стався внаслідок події, яка не
передбачена пунктом 5 договору
страхування та розділу 3 умов договору
страхування.

У зв'язку з відмовою відповідача у
виплаті страхового відшкодування
позивач звернувся з позовом до суду.

Позивач просить суд стягнути з
відповідача 478 303,31 грн. страхового
відшкодування (з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог від 01.02.2013 р.).
Позивач вважає, що відповідач
неправомірно відмовив йому у виплаті
страхового відшкодування, стверджує,
що застраховане майно знищене
внаслідок пожежі, яка є страховим
випадком згідно п. 5 договору
страхування. Крім того, позивач вважає,
що Правила добровільного страхування
майна, на які посилається відповідач, є
правилами страхування іншої страхової
компанії та не є обов'язковими для
сторін договору.

ПрАТ «Райффайзен Банк Аваль» (третя
особа з самостійними вимогами,
вигодонабувач за договором
страхування) просить суд визнати
пожежу, що сталась 02.06.2012 р. за адресою:
Донецька область, м. Жданівка, вул.
Кравченко, 6, страховим випадком за
договором страхування та стягнути з
відповідача 402 976,69 грн. страхового
відшкодування, вважаючи
необґрунтованою відмову відповідача у
виплаті страхового відшкодування.

Відповідач надав суду письмові відзиви
на позовну заяву позивача та позовну
заяву третьої особи з самостійними
вимогами, в яких зазначає про те, що
підстави для виплати страхового
відшкодування відсутні, оскільки
застраховане майно знищено внаслідок
опосередкованої дії атмосферної
електрики (непрямого удару блискавки),
що, на думку відповідача, не є страховим
випадком. Відповідач зазначає, що
правила страхування, які надані
відповідачем, є правилами страхування
відповідача. Відповідач вважає, що
правила страхування є обов'язковими
для сторін договору, оскільки договори
страхування укладаються відповідно до
правил страхування, у договорі є
посилання на правила страхування,
позивач був ознайомлений з правилами
страхування не мав жодних заперечень
щодо їх умов. Просить у задоволенні
позову позивача та третьої особи з
самостійними вимогами відмовити.

Оцінивши в нарадчій кімнаті наявні в
матеріалах справи докази,
господарський суд вважає, що позовні
вимоги позивача та третьої особи з
самостійними вимогами задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
страхування» страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів фізичних
осіб та юридичних осіб у разі настання
певних подій (страхових випадків),
визначених договором страхування або
чинним законодавством, за рахунок
грошових фондів, що формуються шляхом
сплати фізичними особами та юридичними
особами страхових платежів (страхових
внесків, страхових премій) та доходів
від розміщення коштів цих фондів.

У відповідності до статті 979 Цивільного
кодексу України за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

За приписами статті 4 Закону України
«Про страхування» та статті 980
Цивільного кодексу України предметом
договору страхування можуть бути
майнові інтереси, що не суперечать
закону і пов'язані: з життям, здоров'ям,
працездатністю та пенсійним
забезпеченням (особисте страхування); з
володінням, користуванням і
розпорядженням майном (майнове
страхування); з відшкодуванням
страхувальником заподіяної ним шкоди
особі або її майну, а також шкоди,
заподіяної юридичній особі
(страхування відповідальності).

Відповідно до п. 4.1.1 договору
страхування предметом договору
страхування є майнові інтереси
страхувальника, що не суперечать
закону, пов'язані з володінням,
користуванням та розпорядженням
майном, що є предметом застави, а саме -
цифрова автоматична телефонна станція
(ЦАТС) «Квант».

Згідно з ч.4 ст. 3 Закону України «Про
страхування» страхувальники мають
право при укладанні договорів
страхування інших, ніж договори
особистого страхування, призначати
фізичних осіб або юридичних осіб
(вигодонабувачів), які можуть зазнати
збитків у результаті настання
страхового випадку, для отримання
страхового відшкодування, а також
замінювати їх до настання страхового
випадку, якщо інше не передбачено
договором страхування.

Відповідно до ч.2 ст. 985 Цивільного
кодексу України страхувальник має
право при укладенні договору
страхування призначити фізичну або
юридичну особу для одержання страхової
виплати (вигодонабувача), а також
замінювати її до настання страхового
випадку, якщо інше не встановлено
договором страхування.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
страхування» страховий ризик - певна
подія, на випадок якої проводиться
страхування і яка має ознаки
ймовірності та випадковості настання.
Страховий випадок - подія, передбачена
договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

Пунктом 5.1 договору страхування
сторони погодили, що страховим
випадком є факт понесення збитків
внаслідок пошкодження, знищення чи
втрати застрахованого майна внаслідок
подій (страхових ризиків), зазначених
нижче: пожежа, в тому числі підпал,
вибух, удар блискавки, падіння
пілотованих літальних апаратів (їх
частин, уламків або їх вантажу).

Спір між сторонами виник у зв'язку з
тим, що позивач вважає, що 02 червня
настав страховий випадок - пожежа, в
результаті якої застраховане майно
повністю згоріло; відповідач вважає, що
застраховане майно було знищене
внаслідок події, яка не є страховим
випадком, а саме - внаслідок непрямої
дії атмосферної електрики (непрямого
удару блискавки), збитки від якої
згідно правил страхування не
відшкодовуються.

Оцінюючи наявні у справі докази, суд
відзначає наступне.

Згідно з листом Донецького РЦГМ від
06.06.2012 р. № 23/11.24/284, 02.06.2012 р. у східній
частині Донецької області, в тому числі
в м. Жданівка, спостерігалася гроза.

Згідно акта про пожежу Єнакієвського
МВ ГУ Держтехногенбезпеки у Донецькій
області від 04.06.2012 р., 02.06.2012 р. у
приміщенні позивача за адресою:
Донецька область, м. Жданівка, вул.
Кравченко, 6 сталася пожежа; внаслідок
пожежі знищено телекомунікаційне
обладнання АТС «Квант»; ймовірною
причиною пожежі є грозовий розряд.

Відповідно до технічного висновку з
причин пожежі Дослідно-випробувальної
лабораторії Управління забезпечення
діяльності Головного управління
Держтехногенбезпеки у Донецькій
області від 11.06.2012 р. встановлено
наступне: оскільки горіння виникло
всередині приміщення, можна
встановити, що пожежа виникла не в
результаті прямого удару блискавки в
приміщення, а в результаті вторинних
його проявів при ударі за межами
приміщення. В даному випадку,
враховуючи повне вигорання корзин з
платами абонентських комплектів, можна
встановити, що удар блискавки стався
або в місці, або поруч з місцем
прокладення абонентських ліній в тому
числі, прокладених під землею. Вторинні
прояви блискавки супроводжуються
появою різниці потенціалів
електропроводки, що здатна спричиняти
її розігрів з подальшим займанням
ізоляції. Причиною пожежі є займання
виконаних із горючих матеріалів
елементів слабкострумових ліній в
результаті занесення в кабельні
абонентські лінії високого потенціалу
при розряді блискавки.

Згідно висновку Донецького
Науково-дослідного інституту судових
експертиз № 3625/20 від 26.07.2012 р., при
встановленні причин пожежі була
висунута єдина «електротехнічна»
версія її виникнення. Інші версії
обґрунтовано виключаються. Виникнення
горіння на слабкострумових проводах і
кабелях абонентських ліній прямо
вказує на попадання в слабкострумову
мережу сторонньої напруги. Згідно
Спеціалізованої інформації Донецького
РЦГМ від 06.06.2012 р. № 23/11.24/284, 02.06.2012 р. в
східній частині Донецької області, в
тому числі в районі м. Зугрес, м.
Жданівка та м. Єнакієво, спостерігалася
гроза. Оскільки горіння виникло
всередині приміщення, можна
встановити, що пожежа виникла не в
результаті прямого удару блискавки в
приміщення, а в результаті вторинних
його проявів при ударі за межами
приміщення. В даному випадку,
враховуючи повне вигорання корзин з
платами абонентських комплектів, можна
встановити, що удар блискавки стався в
місці прокладення абонентських ліній в
тому числі, прокладених під землею.
Вторинні прояви блискавки
супроводжуються появою різниці
потенціалів електропроводки, що здатна
спричиняти її розігрів з подальшим
займанням ізоляції.

Постановою старшого інспектора
Єнакієвського міського відділу
Головного управління
Держтехногенбезпеки в Донецькій
області про відмову у порушенні
кримінальної справи № 85 від 22.06.2012 р.
встановлено: природна причина займання
підтверджується наступними фактами:
показаннями свідків події, матеріалами
огляду місця пожежі, поясненнями
керівника об'єкта, технічним висновком
ДВЛ УЗД ГУ ДІТБ у Донецькій області.
Безпосередній удар блискавки стався за
межами приміщення, в районі
прокладення кабелів на вулицях
Центральній або Горького, оскільки 16
червня 2012 року при проведенні
ремонтно-відновлювальних робіт в
кабельному колодязі, розміщеному на
перетині даних вулиць на відстані
приблизно 500 м від «Дейта-Експрес», було
встановлено, що магістральний кабель
марки ТПП 50х2х0.4 має явні ознаки
термічного впливу. Такого роду
пошкодження можливе тільки при
виникненні грозового розряду. В
подальшому виникло займання виконаних
із горючих матеріалів елементів
слабкострумових ліній всередині
приміщення в результаті занесення в
абонентські лінії високого потенціалу
з перенесенням полум'я на дах.

Згідно висновку позивача за
результатами проведення внутрішнього
розслідування від 08.06.2012 р., можливою
причиною загорання є термічний вплив
на абонентську частину станційних
проводів внаслідок попадання на неї
сторонньої високої напруги. Таке
попадання сторонньої високої напруги
можливе в результаті впливу грозового
фронту.

Згідно пояснень від 08.06.2012 р.
генерального директора позивача Реви
А.Г., згідно з висновками внутрішнього
розслідування можливою причиною
виникнення пожежі є термічний вплив на
абонентську частину станційних
проводів внаслідок попадання на неї
сторонньої високої напруги. Таке
попадання сторонньої високої напруги
можливе в результаті впливу грозового
фронту.

Ухвалою від 06.02.2013 р. призначено
комплексну (пожежно-технічну та
електротехнічну) судову експертизу,
проведення якої доручено спеціалістам
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз.

29.08.2013 р. до суду надійшов висновок
експертів від 20.08.2013 р. № 2338/2338/13-37.
Висновком експертів встановлено, що
причиною виходу з ладу обладнання АТС
став вторинний прояв електромагнітної
індукції та занесення високого
потенціалу по кабелям зв'язку до нього,
що призвело до вигорання плат
абонентських комплектів АТС. У
результаті розряду блискавки в першу
чергу були знищені газові розрядники
та вийшли з ладу електронні елементи
блоків абонентських комплектів АТС під
дією електростатичної,
електромагнітної індукції та
занесення високого потенціалу по
кабелям зв'язку до електронних
елементів блоків абонентських
комплектів АТС. При ударі блискавки
безпосередньо в кабелі зв'язку під дією
високого потенціалу та
електромагнітної індукції вийшли з
ладу електронні елементи блоків
абонентських комплектів, а потім під
дією значних струмів йде стрімке
зростання температури розігріву
електронних елементів з послідуючим їх
горінням та виникненням пожежі АТС.

Відповідно до ч.5 ст. 42 ГПК України
висновок судового експерта для
господарського суду не є обов'язковим і
оцінюється господарським судом за
правилами, встановленими статтею 43
цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Оцінюючи наявні у матеріалах справи
докази (акт про пожежу Єнакієвського
міського відділу Головного управління
Держтехногенбезпеки у Донецькій
області від 04.06.2012 р.; технічний
висновок про причини пожежі
Дослідно-випробувальної лабораторії
УЗД Головного управління
Держтехногенбезпеки у Донецькій
області від 11.06.2012 р.; висновок
Донецького НДІСЕ від 26.07.2012 р. № 3625/20;
постанова старшого інспектора
Єнакієвського міського відділу
Головного управління
Держтехногенбезпеки в Донецькій
області про відмову у порушенні
кримінальної справи від 22.06.2012 р. № 85;
спеціалізована інформація Донецького
РЦГМ (лист Донецького РЦГМ від 06.06.2012 р.
№23/11.24/284); заява позивача про виплату
страхового відшкодування від 08.06.2012 р.;
висновок позивача за результатами
проведення внутрішнього розслідування
від 08.06.2012 р.; пояснення генерального
директора позивача Реви А.Г. від 08.06.2012
р.) в сукупності, суд приходить до
висновку, що пожежу у приміщенні за
адресою: Донецька область, м. Жданівка,
вул. Кравченка, 6 спричинив удар
блискавки на відстані за 500 м. від
приміщення, де знаходилося
застраховане майно під час грози, яка
спостерігалася в м. Жданівка 02.06.2012 р.

Наявними у справі доказами та
висновком судової експертизи
підтверджується, що застрахована АТС
була знищена внаслідок вторинного
прояву електромагнітної індукції та
занесення високого потенціалу напруги
при ударі блискавки по кабелям
абонентських ліній до АТС, що, в свою
чергу, спричинило вигорання плат
абонентських комплектів АТС.

З огляду на вищезазначене, суд
приходить до висновку, що застрахована
АТС була знищена внаслідок непрямої
дії атмосферної електрики (непрямого
удару блискавки): спочатку мав місце
перехід високої напруги по кабелям
абонентських ліній до АТС внаслідок
чого були знищені газові розрядники та
електронні елементи АТС, а потім під
дією значних струмів зайнялися
електронні елементи АТС, які виконані
із горючих матеріалів, що мало
наслідком пожежу. Отже, безпосередньою
причиною знищення АТС є непрямий удар
блискавки, а не пожежа, яка сталася
після знищення АТС як електронного
обладнання блискавкою.

Відповідно до пункту 4.2.1.3 правил
страхування, якщо договором
страхування не передбачено інше, не
підлягають відшкодуванню збитки
заподіяні: застрахованому
електричному та електронному
обладнанню, машинам та пристроям
внаслідок опосередкованої дії
атмосферної електрики (непряма дія
блискавки).

Суд відхиляє як необґрунтовані доводи
позивача щодо належності правил
страхування іншій страховій компанії
та щодо необов'язковості правил
страхування для сторін договору
страхування, з огляду на таке.

Згідно з протоколом № 191 Загальних
зборів акціонерів ПрАТ «СК
«Кредо-Класік» від 17.02.2010 р. Страхову
компанію «Кредо-Класік» перейменовано
у Страхову компанію «Уніка».

Правила страхування зареєстровані
Державною комісією з регулювання ринку
фінансових послуг України 26.07.2007 р., що
підтверджується штампом реєстраційний
номер 1171938 на звороті останнього аркуша
правил, при видачі відповідачу
ліцензії на право здійснення
відповідного виду страхування (копія
ліцензії міститься у матеріалах
справи).

Згідно з пп. 3.5.5 пункту 3.5 розділу 3
Ліцензійних умов провадження
страхової діяльності у разі внесення
змін та/або доповнень до Правил
страхування страховик протягом десяти
робочих днів повідомляє про це
Нацкомфінпослуг та надсилає для
реєстрації (разом з супровідним листом)
два примірники відповідних змін та/або
доповнень із зазначенням номеру змін
до Правил страхування. Зміни та/або
доповнення до Правил страхування
вважаються чинними з дня їх реєстрації
у Нацкомфінпослуг.

У зв'язку із зміною найменування
відповідачем внесено зміни до правил
страхування, які зареєстровані
Національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг, що підтверджується
штампом Нацкомфінпослуг від 21.05.2010 р.
реєстраційний номер 1010324 на змінах до
правил добровільного страхування
майна (крім залізничного, наземного,
повітряного, водного транспорту,
вантажів та багажу).

Згідно ч.1 ст. 17 Закону правила
страхування розробляються страховиком
для кожного виду страхування окремо і
підлягають реєстрації в
Уповноваженому органі при видачі
ліцензії на право здійснення
відповідного виду страхування.

Згідно преамбули до договору
страхування, цей договір добровільного
страхування майна громадян, що є
предметом застави, укладено відповідно
до «Правил добровільного страхування
майна (крім залізничного, наземного,
повітряного, водного транспорту,
вантажів та багажу).

Укладаючи договір страхування
(підписуючи договір та умови
добровільного страхування майна, що є
предметом застави, які є невід'ємною
частиною договору (п. 8 договору) та в
яких викладені інші умови договору
страхування), позивач своїм підписом на
договорі та на останньому аркуші умов
страхування, підтвердив, що «з
правилами страхування ознайомлений та
зі всіма умовами страхування згоден».

Крім того, на заяві на страхування
майна, що є додатком до договору
страхування та на графіку сплати
страхових платежів, що є додатком 1 до
договору страхування міститься підпис
позивача, яким він підтвердив свою
ознайомленість та згоду з умовами
страхування та правилами страхування.

В заяві на добровільне страхування
майна в розділі «Декларація
страхувальника» позивач своїм
підписом засвідчив, що «з Умовами
добровільного страхування майна, що є
предметом застави, «Правилами
добровільного страхування майна (крім
залізничного, наземного, повітряного,
водного транспорту, вантажів та багажу)
ознайомлений. Вся наведена в цій заяві
інформація є правдивою і ніякі
відомості не були приховані. Я згоден з
тим, що ця Заява, підписана мною, стане
підставою для укладення Договору і
буде його невід'ємною частиною».

При цьому, суд виходить з того, що
правила страхування за своєю природою
є локальним нормативним актом для
страховика і, не будучи правовим актом,
не мають юридичної сили, та не є
обов'язковими для страхувальника. Для
того, щоб ці правила стали джерелом
регулювання страхового
правовідношення та обов'язковими для
обох сторін, вони тим чи іншим чином
мають бути вписані у договір
страхування. Тобто первинним у
взаємовідносинах сторін є договір, і
якщо в ньому міститься посилання на
правила страхування, то в такому
випадку вони є обов'язковими для обох
сторін (лист Верховного Суду України
від 19.07.2011 р. «Судова практика розгляду
цивільних справ, що виникають з
договорів страхування»).

Оскільки у договорі страхування
міститься посилання на правила
страхування, з якими позивач був
ознайомлений та проти умов яких не
заперечував при укладенні договору,
положення (умови) правил страхування є
обов'язковими для сторін договору
страхування.

Оцінюючи доводи позивача щодо
наявності суперечностей між умовами
договору та правилами страхування, що
усі виключення із страхових випадків і
обмеження страхування викладені в п. 2
Умов добровільного страхування майна,
і що при укладенні договору відповідач
не конкретизував та не включив у
перелік виключень пункт щодо знищення
майна внаслідок опосередкованої дії
атмосферної електрики, суд виходить з
такого.

Пунктом 9.5 договору страхування
визначено, що у випадку розбіжностей
між положеннями договору та правил
перевага надається положенням
договору.

Відповідно до ч.3 ст. 16 Закону України
«Про страхування» договори
страхування укладаються відповідно до
правил страхування.

Згідно преамбули до договору, цей
договір страхування укладений
відповідно до правил добровільного
страхування майна (крім залізничного,
наземного, повітряного, водного
транспорту, вантажів та багажу).

Згідно з п. 2.3. Правил страхування, ці
правила встановлюють загальні умови і
порядок укладення договорів
страхування. Конкретні умови
страхування визначаються при
укладенні договорів страхування.

У договорі страхування сторонами
визначено сторін договору (страховика
та страхувальника (пункти 1, 2 договору),
особу вигодонабувача (пункт 3 договору),
майно, яке застраховано,
місцезнаходження застрахованого
майна, його вартість, загальну страхову
суму, страховий платіж (пункт 4
договору), страховий випадок та перелік
страхових ризиків, від яких
застраховано майно (пункт 5 договору),
строк дії договору (пункт 6 договору),
порядок сплати страхового платежу,
момент набуття чинності договором
(пункт 7 договору).

Згідно з п. 8 договору страхування, інші
умови договору викладені в Умовах
добровільного страхування майна, що є
предметом застави, що є невід'ємною
частиною цього договору.

Умовами добровільного страхування
майна, що є предметом застави,
визначено загальні положення
страхування майна, що є предметом
застави (розділ 1), виключення із
страхових випадків і обмеження
страхування (розділ 2), порядок зміни і
припинення договору (розділ 3).

Відповідно до п. 4.2 Правил страхування,
майно може бути застраховане як від
усіх вказаних у Правилах страхових
ризиків (груп страхових ризиків), так і
від окремих страхових ризиків.

Згідно п. 4.2.1 Правил страхування, майно
може бути застраховане від вогневих
ризиків: пожежі, в т. ч. підпалу (п. 4.2.1.1);
вибуху (пп. 4.2.1.2); удару блискавки (пп.
4.2.1.3). Пунктом 5 договору визначений
перелік страхових ризиків (в тому
числі, пожежа, вибух та удар блискавки),
детальний опис та ознаки яких
містяться в умовах правил страхування.

Відповідно до п. 4.2.1.1 Правил
страхування під «пожежею» слід
розуміти процес горіння з відкритим
полум'ям або без нього (тління) поза
місцями, що спеціально призначені для
його розведення та підтримання, який
може розповсюджуватися спонтанно та
довільно. При настанні страхового
випадку, страховик також відшкодовує,
якщо інше не передбачено договором
страхування, збитки, що виникли
внаслідок впливу на застраховане майно
продуктів горіння, гарячих газів,
високої температури і заходів
пожежогасіння, застосованих з метою
гасіння або запобігання подальшому
розширенню вогню. Якщо договором
страхування не передбачено інше, не
підлягають відшкодуванню збитки
заподіяні: вогнем, який не може
поширюватися самостійно; внаслідок
впливу корисного (робочого) вогню або
тепла, необхідних для проведення
плавки, зварювання, термічного
опрацювання, випалу, готування,
копчення, сушіння та інших подібних
цілей, поза установками, що
використовують вогонь або тепло;
продуктами горіння та заходами
пожежогасіння, якщо пожежа виникла за
межами місця дії договору страхування;
через виникнення вогню внаслідок
тління, підземного вогню.

Відповідно до пункту 4.2.1.3 Правил
страхування під «ударом блискавки»
слід розуміти перехід розряду
блискавки на застраховане майно.
Страховий захист поширюється на збитки
внаслідок теплової дії блискавки
(включаючи збитки від спалення) та
збитки внаслідок тиску повітря,
викликаного блискавкою.

Якщо договором страхування не
передбачено інше, не підлягають
відшкодуванню збитки заподіяні:
застрахованому електричному та
електронному обладнанню, машинам та
пристроям внаслідок опосередкованої
дії атмосферної електрики (непряма дія
блискавки).

Згідно абз. 3 п. 2.3. Правил страхування,
за згодою сторін у договір страхування
згідно з цими правилами можуть бути
включені також інші умови, що не
суперечать цим правилам та закону.

З урахуванням цього, суд приходить до
висновку, що Правилами страхування
відповідача, які є обов'язковими для
сторін договору, чітко визначено
страхові ризики, збитки, на які
поширюється страховий захист, та
збитки, на які страховий захист не
поширюється.

З огляду на, доводи позивача, що усі
виключення із страхових випадків і
обмеження страхування викладені в п. 2
Умов добровільного страхування майна,
і що при укладенні договору відповідач
не конкретизував та не включив у
перелік виключень пункт щодо знищення
майна внаслідок опосередкованої дії
атмосферної електрики, є
необґрунтованими.

Оскільки зібраними у справі доказами
підтверджується, що застраховане майно
було знищене внаслідок
опосередкованої дії атмосферної
електрики (непрямої дії блискавки),
збитки від якої, згідно п. 4.2.1.3 правил
страхування, страховиком не
відшкодовуються, то підстави для
стягнення з відповідача страхового
відшкодування - відсутні.

Відповідно до п. 15.1.7 Правил
добровільного страхування дія
договору страхування припиняється,
зокрема, у разі якщо можливість
настання страхового випадку відпала, і
наявність страхового ризику зникла
через обставини інші, ніж страховий
випадок.

Беручи до уваги те, що застраховане
телекомунікаційне обладнання АТС
«Квант» було знищене в результаті
переходу високої напруги по кабелям
абонентських ліній до АТС в результаті
удару блискавки, внаслідок чого
можливість настання страхового
випадку відпала, і наявність
страхового ризику зникла через
обставини інші, ніж страховий випадок,
то пожежа, яка виникла 02 червня 2012 року
у приміщенні позивача в результаті
виникнення горіння на слабкострумових
проводах і кабелях абонентських ліній
внаслідок попадання в слабкострумову
мережу сторонньої високої напруги, яка
спричинила розігрів електропроводки з
подальшим займанням ізоляції, не є
страховим випадком

Враховуючи вищезазначене, оцінюючи
подані сторонами докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному, всебічному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача про стягнення з
відповідача 478 303,31 грн. страхового
відшкодування (з урахуванням заяви про
зменшення розміру позовних вимог від
01.02.2013 р.) задоволенню не підлягають.

Вимоги третьої особи з самостійними
вимогами (Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль",
вигодонабувача за договором) про
визнання пожежі страховим випадком та
стягнення з відповідача 402 976,69 грн.
страхового відшкодування задоволенню
не підлягають з тих же підстав.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю "Телефонна
компанія "Дейта-Експрес" до Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Уніка" про стягнення 881 280,00
грн. - відмовити.

2. У задоволенні вимог третьої особи з
самостійними вимогами на предмет спору
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" про визнання
пожежі страховим випадком та стягнення
402 976,69 грн. - відмовити.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 24.03.2014.

Головуючий суддя
Ю.В. Цюкало

Суддя
О.Є. Блажівська

Суддя
В.П. Босий