ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

01 квітня 2014 р. Справа № 902/284/14

Господарський суд Вінницької області у
складі судді Колбасова Ф.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Вінницягаз", (21012, м. Вінниця, пров. Щорса, 24)

до: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Жмеринський
райкомунсервіс", (23150,
Вінницька область, Жмеринський район,
с. Коростівці, вул. Шевченка, 7)

про стягнення 30674,91 грн. збитків

при секретарі судового засідання
Здорик Я.С.

за участю представників сторін:

позивача : Дідичук А.В., довіреність №
05/14-Д від 30.12.2013 р.,

відповідача : Глівінська С.Й. -
довіреність № б/н від 31.03.2014р.

ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" звернулось з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Жмеринський
райкомунсервіс" про стягнення суми
збитків у розмірі 30674,92 грн.

Ухвалою господарського суду
Вінницької області від 14.03.2014 р. за
вказаним позовом порушено провадження
у справі № 902/284/14 та призначено її до
розгляду на 01.04.2014 р.

Фіксація судового процесу шляхом
звукозапису не здійснюється в зв'язку з
неподанням клопотання про
застосування засобів технічної
фіксації судового процесу.

Позивач в судовому засіданні 01.04.2014
року позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, мотивуючи наступним:

6 липня 2013 року, о 10 годині 34 хвилин, без
узгодження з Публічним акціонерним
товариством по газопостачання та
газифікації "Вінницягаз" працівниками
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Жмеринський
райкомунсервіс" проводились земляні
роботи по вул. Перемоги в с. Адамівка
Погребищенського району Вінницької
області, в результаті чого,
транспортним засобом ТОВ "Жмеринський
райкомунсервіс" - трактором моделі
"ЮМЗ", яким керував ОСОБА_1, був
пошкоджений газопровід середнього
тиску, що спричинило самовільний витік
природного газу. Факт пошкодження
газопроводу джерелом підвищеної
небезпеки, який належить ТОВ
"Жмеринський райкомунсервіс"
встановлений Погребищенським РВ УМВС
України у Вінницький області та
підтверджений актом перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
№647-ПП від 11.07.13р. та постановою про
закриття кримінального провадження
від 20.07.13р. прийнятою СВ
Погребищенським РВ УМВС України у
Вінницький області. Зазначений вище
газопровід переданий в обслуговування
ПАТ "Вінницягаз", відповідно до
договору № 1 про передачу в
обслуговування газових мереж від
01.09.2009р., укладеного між ВАТ "Вінницягаз"
в особі Погребищенського управління
газового господарства та Адамівською
сільською радою та додаткової угоди №35
до договору №1 про передачу в
обслуговування газових мереж №1 від
01.09.2009 року. На виконання умов договору,
позивачем проведені роботи по
ліквідації пошкоджень газопроводу на
загальну суму 525,48 грн., яка складається
з транспортних витрат у сумі 201,48грн. та
ремонту розподільчого газопроводу
вартістю 324,0грн.

Також позивач зазначає, що внаслідок
пошкодження газопроводу та,
відповідно, самовільного витоку
природного газу позивач втратив 3835,75 м.
куб. природного газу на загальну суму 17
777,69 грн., окрім того, після усунення
пошкоджень газопроводу, позивачем за
власний рахунок були проведені роботи
по пуску газу до житлових будинків 73
абонентів, відключення газопостачання
без установки заглушки та роботи по
пуску газу в газопровід на загальну
суму 12 371,74 грн.

Таким чином, на думку позивача,
загальний обсягів збитків, які понесло
ПАТ "Вінницягаз" внаслідок пошкодження
газопроводу відповідачем,
самовільного витоку природного газу та
поновлення його нормальної роботи
становить 30 674,91 грн.

Відповідач в судовому засіданні та у
відзиві проти позову заперечує,
мотивуючи тим, що позовні вимоги
заявлені безпідставно та не
відповідають фактичним обставинам
справи, а саме:

- з постанови про закриття
кримінального провадження від 20.07.2013р.
не вбачається вина ТОВ "Жмеринський
райкомунсервіс", в ній наводяться лише
пояснення осіб, які спостерігали
пошкодження газової труби та
констатується факт нанесення
матеріальних збитків;

- правоохоронні органи не знайшли у
діях ТОВ "Жмеринський райкомунсервіс"
ознак злочину, передбаченого ст. 194 КК
України. Разом із цим, ТОВ "Жмеринський
райкомунсервіс" також не притягувався
до адміністративної відповідальності
згідно ст.103-2 КпАП України, яка
передбачає пошкодження газопроводів
та їх устаткування при провадженні
робіт;

- екскаватор на базі трактора ЮМЗ-6 не
належить ТОВ "Жмеринський
райкомунсервіс", а ОСОБА_1, який
працював на екскаваторі ніколи не
перебував у трудових відносинах із ТОВ
"Жмеринський райкомунсервіс";

- у липні 2013 р. відповідач проводив
роботи по влаштуванню водопроводу по
вулицям Шевченка та Миру с. Адамівка,
тобто по вулиці Перемоги, на якій
відбулось пошкодження роботи у липні
не проводились. Дані обставини
підтверджуються календарним графіком
виконання робіт по будівництву
водопровідної мережі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, з'ясувавши фактичні обставини
на яких ґрунтується позов, оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, судом
встановлено наступне.

06.07.2013 року по вул. Перемоги в с.
Адамівка Погребищенського району
Вінницької області відбулось
пошкодження газопроводу середнього
тиску.

Зазначений вище газопровід був
переданий в обслуговування ПАТ
"Вінницягаз", відповідно до договору № 1
про передачу в обслуговування газових
мереж від 01.09.2009р., укладеного між ВАТ
"Вінницягаз" в особі Погребищенського
управління газового господарства та
Адамівською сільською радою і
додаткової угоди №35 до договору №1 про
передачу в обслуговування газових
мереж №1 від 01.09.2009 року.

Відповідно до п. 3.4.2 договору ПАТ
"Вінницягаз" зобов'язане забезпечувати
умови безпечної та безаварійної
експлуатації майна.

З метою відновлення пошкодженої
ділянки газопроводу та відновлення
газопостачання працівниками
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" було проведено роботи по
ліквідації наслідків пошкодження, що
підтверджується заявкою № 237 від 06.07.2013
року та актом приймання виконаних
будівельних робіт за липень від 06.07.2013
року.

За твердженням позивача,
зазначене пошкодження газопроводу
середнього тиску трапилось з вини
відповідача, який під час виконання
земляних робіт по вул. Перемоги в с.
Адамівка Погребищенського району
Вінницької області, транспортним
засобом ТОВ "Жмеринський
райкомунсервіс" - трактором моделі
"ЮМЗ", яким керував працівник
відповідача ОСОБА_1, пошкодив
газопровід середнього тиску, що
спричинило самовільний витік
природного газу.

20.07.2013 року у зв'язку з відсутністю в
діях ОСОБА_1 складу кримінального
правопорушення , передбаченого ст. 194 КК
України , в.о. заступника начальника СВ
Погребищенського РВ УМВС України у
Вінницькій області винесено постанову
про закриття кримінального
провадження № 0000277.

Обґрунтовуючи свої вимоги статтями
ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, позивач
просить стягнути з відповідача суму
збитків в розмірі 30674,91 грн.

З врахуванням встановлених обставин,
суд дійшов наступних висновків.

За змістом ст. 11 Цивільного кодексу
України підставою виникнення
цивільних прав та обов'язків, у тому
числі щодо відшкодування особі збитків
(шкоди), є зобов'язання, які виникають з
договорів та інших правочинів або
внаслідок завдання шкоди
(позадоговірна шкода).

Загальні підстави відповідальності за
завдану майнову шкоду встановлені в
статті 1166 Цивільного кодексу України,
за приписами якої майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Позадоговірна (деліктна)
відповідальність, яка є видом
цивільно-правової відповідальності,
настає при існуванні складу
правопорушення, що включає такі
елементи, як: шкода, протиправна
поведінка, причинний зв'язок між шкодою
і протиправною поведінкою, вина.

Виходячи з цього, предметом
доказування у даному спорі є: факт
неправомірних дій відповідача,
виникнення шкоди саме у заявленому
до стягнення розмірі, причинний зв'язок
між неправомірними діями і заподіянням
шкоди, наявність вини заподіювача
шкоди. Відсутність хоча б однієї із цих
обставин не тягне за собою
відповідальність у вигляді
відшкодування шкоди.

У ч.1 ст.1166 ЦК України міститься пряма
вказівка на протиправність поведінки
заподіювача шкоди, як обов'язкова
підстава деліктної відповідальності.
Отже, для виникнення деліктної
відповідальності необхідно
встановити, що саме протиправна
поведінка заподіювача шкоди стала
причиною виникнення шкоди, оскільки
відсутність причинного зв'язку у всіх
випадках тягне звільнення особи від
зобов'язання відшкодувати шкоду.

Згідно положень частини 2 статті 1187
Цивільного кодексу України, шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

За приписами частини 1 статті 1172
Цивільного кодексу України юридична
особа відшкодовує шкоду, завдану її
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно роз'яснень викладених у пунктах
4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" від 27.03.1992 № 6,
джерелом підвищеної небезпеки
належить визнавати будь-яку
діяльність, здійснення якої створює
підвищену імовірність заподіяння
шкоди через неможливість контролю за
нею людини. Майнова відповідальність
за шкоду, заподіяну діями таких джерел,
має наставати як при цілеспрямованому
їх використанні, так і при мимовільному
прояві їх шкідливих властивостей
(наприклад, у випадку заподіяння шкоди
внаслідок мимовільного руху
автомобіля).

Під володільцем джерела підвищеної
небезпеки розуміється юридична особа
або громадянин, що здійснюють
експлуатацію джерела підвищеної
небезпеки в силу права власності,
повного господарського відання,
оперативного управління або з інших
підстав (договору оренди, довіреності
тощо).

При розгляді справ про відшкодування
шкоди суди повинні мати на увазі, що
крім загальних підстав, передбачених
цивільним законодавством,
відповідальність юридичної особи
настає лише у випадках, коли особа, з
вини якої заподіяна шкода, знаходиться
з даною організацією в трудових
відносинах, і шкода, заподіяна нею у
зв'язку з виконанням трудових
(службових) обов'язків, незалежно від
того, постійним, сезонним, тимчасовим
за трудовим договором чи на інших
умовах вона була працівником цієї
організації.

Звертаючись з позовом у даній справі,
позивач посилається на протиправну
поведінку працівника відповідача, який
під час проведення земляних робіт по
вул.Перемоги в с. Адамівка
Погребищенського району Вінницької
області, в результаті чого,
транспортним засобом ТОВ "Жмеринський
райкомунсервіс" - трактором моделі
"ЮМЗ", яким керував громадянин ОСОБА_1,
був пошкоджений газопровід середнього
тиску, що спричинило самовільний витік
природного газу.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено, що в матеріалах справи
відсутні належні докази, які свідчать
про те, що ОСОБА_1 є працівником ТОВ
"Жмеринський райкомунсервіс" та докази
того, що відповідач є власником
трактора моделі "ЮМЗ", яким пошкоджено
газопровід. Крім того, позовна заява та
інші матеріали справи не містять
ідентифікуючих ознак самого
транспортного засобу (марки, року
випуску, номера двигуна, державного
номерного знаку тощо).

Щодо посилань позивача на те, що
наявність трудових відносин між
відповідачем та ОСОБА_1 та належність
на праві власності відповідачу
трактора моделі "ЮМЗ", яким було
спричинено пошкодження газопроводу
підтверджується постановою в.о.
заступника начальника СВ
Погребищенського РВ УМВС України у
Вінницькій області капітана міліції
Трачук Т.П. про закриття кримінального
провадження від 20.07.2013 р., суд зазначає
наступне.

Частинами 3-4 ст. 35 ГПК встановлено, що
вирок суду у кримінальному
провадженні, що набрав законної сили, є
обов'язковим для господарського суду
при вирішенні спору з питань, чи мали
місце певні дії та ким вони вчинені.

Рішення господарського суду не
може обґрунтовуватися тільки
матеріалами слідчих органів, зокрема,
постановою про відмову в порушенні
кримінальної справи. Преюдиціальне
значення для господарського суду
можуть мати лише факти, встановлені
рішенням суду в цивільній справі, яке
набрало законної сили, або ж вироком
суду з кримінальної справи по питаннях,
чи мали місце певні дії та ким вони
вчинені.

Окрім того, дослідивши постанову про
закриття кримінального провадження
від 20.07.2013 року, суд повідомляє, що у
вказаній постанові зазначено, що 06.07.2013
року до Погребищенського РВ УМВС
України у Вінницькій області надійшло
повідомлення, про те, що по вул.
Перемоги в с. Адамівка,
Погребищенського району, невідома
особа, виконуючи роботи трактором по
проведенню водопроводу металевим
ковшем трактора пошкодила пластмасову
трубу газопроводу, внаслідок чого
стався витік газу.

Крім того, у вказаній постанові
зазначено про допити свідків по справі,
стосовно того, хто міг спричинити
пошкодження газопроводу, з пояснень
деяких з них встановлено, що
екскаватором на базі трактора "ЮМЗ",
який знаходиться у власності ТОВ
"Жмеринський райкомунсервіс"
працівник ТОВ "Жмеринський
райкомунсервіс" ОСОБА_1 пошкодив
газопровід.

Вказаною постановою не обґрунтовано,
чому саме зроблено висновок, що ОСОБА_1
перебував у трудових відносинах з ТОВ
"Жмеринський райкомунсервіс", не
вказано, індивідуально визначених
ознак транспортного засобу (марки, року
випуску, державного номеру тощо), яким
було пошкоджено газопровід та не
вказано доказів на підставі яких
зроблено висновок, що цей транспортний
засіб перебував у власності ТОВ
"Жмеринський райкомунсервіс". Тобто,
фактично всі обставини справи
ґрунтуються лише на поясненнях
свідків.

Враховуючи викладене, суд не може
прийняти зазначену постанову як
належний доказ в підтвердження фактів
викладених позивачем в позовній заяві,
а обставини викладені в цій постанові
не є обов'язковим для господарського
суду при вирішенні цього спору, в силу
ст. 35 ГПК України.

Крім того, за посиланням позивача,
обставини викладені в позові, а саме:
факт проведення 06.07.2013 року
відповідачем земляних робіт по вул.
Перемоги в с.Адамівка Погребищенського
району Вінницької області та факт
пошкодження працівником ТОВ
"Жмеринський райкомунсервіс"
газопроводу, підтверджується наявною в
матеріалах справи копією протоколу № 7
засідання районної комісії з питань
техногенно-екологічної безпеки та
надзвичайних ситуацій від 07.07.2013р.

Однак суд не може прийняти як належний
доказ вини відповідача у справі
вказаний протокол, оскільки, у
вказаному протоколі зазначено, що
підрядна організація ТОВ "Жмеринський
райсількомунгосп", а не відповідач,
06.07.2013 року орієнтовно о 10.год. 23 хв.
пошкодило газопровід середнього тиску,
окрім того зазначений протокол не
підписаний представником відповідача.

Інших належних доказів щодо вчинення
протиправних дій відповідачем, позивач
суду не надав.

Натомість відповідачем до суду
надано довідку №15/14 від 26.03.2014 року
видану адміністрацією ТОВ "Жмеринський
райкомунсервіс" про те, що дійсно в
штаті підприємства як постійно так і
тимчасово з 01.01.2013 року по сьогоднішній
день громадянин ОСОБА_1 не рахувався і
не рахується.

З матеріалів справи вбачається,
що трактор моделі "ЮМЗ" не належить ТОВ
"Жмеринський райкомунсервіс". Наведене
стверджується довідкою Державної
сільгоспінспекції у Вінницькій
області від 26.03.2014р. №10-02/81.3/14 про
наявність зареєстрованої техніки за
ТОВ "Жмеринський райкомунсервіс".

Разом із цим, в матеріалах
справи відсутні докази притягнення ТОВ
"Жмеринський райкомунсервіс" до
адміністративної відповідальності
згідно ст. 103-2 КпАП України, яка
передбачає пошкодження газопроводів
та їх устаткування при провадженні
робіт.

Слід зазначити, що позивачем не
надано суду жодних доказів щодо
проведення робіт по пуску газу в
газопровід до житлових будинків 73
абонентів, відключення газопостачання
без установки заглушки та роботи по
пуску газу в газовід на загальну суму
12371,74грн.

В позовній заяві позивач просить
стягнути з відповідача вартість
3835,75м.куб. природного газу в сумі
17777,69грн., який нібито самовільно витік
з пошкодженої газопроводу на протязі 2
год. 40хв., але жодного доказу щодо
кількості витоку природного газу не
надано. Також слід зазначити, що в
поясненнях, які знаходяться в
постанові в.о. заступника начальника СВ
Погребищенського РВ УМВС України у
Вінницькій області капітана міліції
Трачук Т.П. про закриття кримінального
провадження від 20.07.2013р. вказується, про
те, що працівниками газового
господарства витік газу був припинений
зразу при прибутті їх на місце аварії.

Згідно з ч.1 ст.32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ч.1 ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.2 ст.34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

За змістом ст. 36 ГПК України письмовими
доказами є документи і матеріали, які
містять дані про обставини, що мають
значення для правильного вирішення
спору.

Згідно з п. 2.5. постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" належністю доказів є
спроможність відповідних фактичних
даних містити інформацію стосовно
обставин, які входять до предмета
доказування з даної справи.

В силу вказаних процесуальних норм
предметом доказування є обставини, які
свідчать про дійсні права та обов'язки
сторін у справі та складаються з
фактів, якими позивач обґрунтовує
підстави позову, та фактів, якими
відповідач обґрунтовує заперечення
проти позову.

При цьому, належністю доказів є
спроможність фактичних даних містити
інформацію щодо обставин, що входять до
предмета доказування, слугувати
аргументами у процесі встановлення
об'єктивної істини.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позивач не довів суду
належними та допустимими доказами
наявність шкоди завданої позивачу
відповідачем, протиправної поведінки
та причинного зв'язку між шкодою і
протиправною поведінкою відповідача.

Також із вищезазначеного вбачається,
що позивачем не доведено суду завдання
відповідачем матеріальної шкоди
(збитків), яку останній просить
стягнути з відповідача на підставі
ст.1166 ЦК України.

Враховуючи викладене, підстав для
покладення відповідальності з
відшкодування шкоди на відповідача
немає, а тому в позові слід відмовити.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові
витрати по справі при відмові в позові
покладаються на позивача.

01.04.2014 року в судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85, 115
ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 07 квітня 2014 р.

Суддя Колбасов
Ф.Ф.

віддрук. 1 прим.:

1 - до справи