КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2014 р. Справа№ Б8/180-10

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Доманської М.Л.

Копитової О.С.

за участю представників сторін:

ОСОБА_2 - паспорт серії НОМЕР_1, виданий
Жовтневим РУ ГУ МВС України в місті
Києві 24.06.1997 року

від ОСОБА_2:

ОСОБА_3 - представник за дорученням № 2170
від 29.10.2013 року

ОСОБА_4 - представник за дорученням № 2673
від 29.10.2013 року

від ОСОБА_5:

ОСОБА_3 - представник за дорученням № 2967
від 11.12.2013 року

від ОСОБА_6:

ОСОБА_4 - представник за дорученням № 1788
від 18.07.2013 року

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 (вх.
ном. 331/14) на ухвалу господарського суду
Київської області від 25.11.2013 року у
справі № Б8/180-10 (суддя Скутельник П.Ф.)

за заявою ОСОБА_2, м. Київ

до приватного акціонерного товариства
«Білицький завод
«Теплозвукоізоляція», Київська
область, м. Ірпінь, смт Коцюбинське

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до господарського
суду Київської області з заявою про
визнання банкрутом приватного
акціонерного товариства «Білицький
завод «Теплозвукоізоляція» з підстав,
передбачених ст. ст. 6, 8, 11, 12 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Провадження у справі за вказаною
заявою порушено ухвалою
господарського суду Київської області
№ Б8/180-10 від 30.11.2010.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 22.02.2011 визнано безспірні
грошові вимоги ініціюючого кредитора -
ОСОБА_2

Ухвалою господарського суду Київської
області від 23.11.2011 у попередньому
засіданні визнано вимоги кредиторів
боржника та затверджено реєстр вимог
кредиторів боржника.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 28.05.2012 відкрито процедуру
санації приватного акціонерного
товариства «Білицький завод
«Теплозвукоізоляція»; призначено
керуючим санацією арбітражного
керуючого Дорошенка Я.В.; зобов'язано
керуючого санацією до 28.09.2012 року у
встановленому законом порядку подати
до господарського суду Київської
області для затвердження план санації
Приватного акціонерного товариства
«Білицький завод
«Теплозвукоізоляція».

Ухвалою господарського суду Київської
області від 26.06.2013 вирішено низку
процесуальних питань у справі, зокрема,
призначено керуючим санацією боржника
арбітражного керуючого Агафонова О.Ю.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 19.08.2013 вирішено низку
процесуальних питань у справі, зокрема,
звільнено Агафонова О.Ю. від виконання
повноважень керуючого санацією
боржника, призначено керуючим санацією
боржника арбітражного керуючого
Жмайла О.В.; залучено у якості учасника
провадження у справі про банкрутства, -
інвестора - товариство з обмеженою
відповідальністю «Корост-БЕП»;
розробку плану санації боржника
покладено на товариство з обмеженою
відповідальністю «Корост-БЕП» у якості
інвестора, якого зобов'язано у
встановленому порядку внести його на
затвердження, зобов'язано керуючого
санацією боржника, боржника надати ТОВ
«Корост-БЕП» документацію, матеріали
та необхідну інформацію для підготовки
плану санації; зобов'язано план санації
подати господарському суду Київської
області в строк до 18.11.2013 року.

20.11.2013 року через відділ діловодства
господарського суду Київської області
від керуючого санацією боржника Жмайло
О.В. надійшла заява від 19.11.2013 № 98 (вх. №
24083 від 20.11.2013), у якій керуючий санацією
просив суд роз'яснити порядок
застосування та виконання в сукупності
ухвал господарського суду Київської
області від 28.05.2012 та від 19.08.2013 року №
Б8/180-10 або виправити помилку в
резолютивній частині ухвали
господарського суду Київської області
від 19.08.2013 у справі № Б8/180-10 шляхом
виключення з неї пункту 16.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 25.11.2013 у справі № Б8/180-10
(суддя Скутельник П.Ф.) задоволено заяву
керуючого санацією боржника від 19.11.2013
№ 98. Роз'яснено п. 16 резолютивної
частини ухвали господарського суду
Київської області від 19.08.2013 у справі №
Б8/180-10. Зазначеним п. 16 резолютивної
частини ухвали господарського суду
Київської області від 19.08.2013 визначено
обов'язок керуючого санацією боржника
виконати в повному обсязі вимоги
ухвали суду від 28.05.2012, зокрема,
виконувати обов'язки керуючого
санацією, передбачені Законом України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(в тому числі п. 6 ст. 17), окрім обов'язку з
розроблення та подання для схвалення
зборами кредиторів плану санації
боржника, оскільки вказаний обов'язок
покладений ухвалою господарського
суду Київської області від 19.08.2013 на
товариство з обмеженою
відповідальністю «Корост-БЕП» у якості
інвестора.

При цьому, місцевий господарський суд
керувався ст. 5 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
ст.ст. 86, 89 Господарського
процесуального кодексу України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою
суду, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною
скаргою до Київського апеляційного
господарського суду, з врахування
вимог, зазначених в заяві про уточнення
вимог апеляційної скарги, що надійшла
27.01.2014 до відділу документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду від представника
ОСОБА_2, скаржник просить скасувати
ухвалу господарського суду Київської
області від 25.11.2013 про роз'яснення п. 16
резолютивної частини ухвали
господарського суду Київської області
від 19.08.2013 у справі № Б8/180-10.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права, а саме ст. 87 та ч. 5
ст. 89 ГПК України щодо строків
надсилання тексту ухвали сторонам,
зокрема скаржнику. Так скаржник
зазначає, що приймаючи оскаржувану
ухвалу суд в порушення ст. 17 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» вийшов за
межі наданих йому процесуальним
законодавством повноважень, та
фактично перебрав на себе повноваження
Конституційного суду України,
закріплені у ст. 147 Конституції України,
щодо надання офіційного тлумачення
Конституції України та законів
України.

Представник ОСОБА_2 в судовому
засіданні 25.03.2014 підтримав вимоги
апеляційної скарги та просив суд
задовольнити її, з підстав, викладених
в ній.

Представник ОСОБА_6 в судовому
засіданні 25.03.2014 підтримав вимоги
апеляційної скарги та просив суд
задовольнити її.

Представник ОСОБА_5 в судовому
засіданні 25.03.2014 підтримав вимоги
апеляційної скарги та просив суд
задовольнити її.

В попередніх судових засіданнях, були
присутні представник боржника Титич
В.М. та керуючий санацією арбітражний
керуючий Жмайло О.В., які заперечували
проти задоволення апеляційної скарги
та просили суд залишити її без
задоволення, ухвалу місцевого
господарського суду - без змін.

Інші сторони та учасники провадження у
справі не надали відзиви на апеляційну
скаргу, повноважних представників в
судове засідання апеляційної
інстанції не направили, причини неявки
суду не повідомили. Враховуючи, що в
матеріалах справи містяться докази
належного повідомлення про час та
місце розгляду справи та обмеження
процесуального строку розгляду скарг
на ухвали місцевих господарських
судів, Київський апеляційний
господарський суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутності
представників відповідних сторін та
учасників провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши застосування судом
першої інстанції норм процесуального
та матеріального права, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду дійшла до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 Господарського
процесуального кодексу України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(далі по тексту - Закон).

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону, провадження у
справах про банкрутство регулюється
цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Згідно ч. 5 ст. 106 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються в
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Статтею 4-3 ГПК України визначено, що
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Господарський суд створює
сторонам та іншим особам, які беруть
участь у справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України та ст. 33 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний
господарський суд, переглядаючи
рішення в апеляційному порядку,
користується правами, наданими суду
першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 89 Господарського
процесуального кодексу України, заява
про роз'яснення рішення суду
розглядається протягом десяти днів.
Неявка осіб, які брали участь у справі,
і (або) державного виконавця не
перешкоджає розгляду питання про
роз'яснення рішення суду.

Обґрунтовуючи заяву від 19.11.2013 року № 98,
керуючий санацією боржника зазначає,
що п. 16 резолютивної частини ухвали
господарського суду Київської області
від 19.08.2013 року встановлено обов'язок
керуючого санацією виконати в повному
обсязі вимоги ухвали суду від 28.05.2012
року та обов'язки, покладені Законом
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» на керуючого
санацією у справі про банкрутство. У
свою чергу п. 8 резолютивної частини
ухвали господарського суду Київської
області від 28 травня 2012 року у справі №
Б8/180-10 встановлено обов'язок керуючого
санацією - арбітражного керуючого
Дорошенка Я.В., до 28.09.2012, у
встановленому законом порядку подати
до господарського суду Київської
області для затвердження план санації
боржника. При цьому, п. 8 резолютивної
частини ухвали господарського суду
Київської області від 19.08.2013 року
розробку плану санації боржника
покладено на товариство з обмеженою
відповідальністю «Корост-БЕП» у якості
інвестора.

Згідно положень ч. 1 ст. 5 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 89
Господарського процесуального кодексу
України, суддя за заявою сторони чи
державного виконавця роз'яснює
рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому
їх змісту, а також за заявою сторони або
за своєю ініціативою виправляє
допущені в рішенні, ухвалі описки чи
арифметичні помилки, не зачіпаючи суті
рішення. Про роз'яснення рішення,
ухвали, а також про виправлення описок
чи арифметичних помилок виноситься
ухвала. Подання заяви про роз'яснення
рішення суду допускається, якщо воно ще
не виконане або не закінчився строк,
протягом якого рішення може бути
пред'явлене до примусового виконання.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого
господарського суду від 26.03.2012 року
«Про судове рішення» здійснюючи
роз'яснення судового рішення, суд
викладає більш повно і зрозуміло ті
частини рішення, розуміння яких
викликає труднощі, не вносячи змін до
рішення по суті і не торкаючись тих
питань, які не були предметом судового
розгляду. Якщо фактично порушується
питання про зміну рішення, або про
внесення до нього нових даних, або про
роз'яснення мотивів прийняття рішення,
господарський суд відмовляє в
роз'ясненні рішення.

Роз'яснено може бути лише таке судове
рішення, яке набрало законної сили та
не змінене й не скасоване на момент
звернення по його роз'яснення. В іншому
разі господарський суд відмовляє в
його роз'ясненні, а якщо рішення
змінено чи скасовано в певній частині, -
роз'яснює його в тій частині, в якій
рішення залишено без змін, а в решті
відмовляє у роз'ясненні. Місцевий
господарський суд також не вправі
роз'яснювати судові рішення
апеляційної і касаційної інстанцій, в
тому числі про зміну чи скасування
рішень названого суду.

Роз'яснюючи рішення господарський суд
не вправі змінювати зміст рішення,
тобто не має права змінювати
відомостей, викладених у рішенні
відповідно до вимог статті 84
Господарського процесуального кодексу
України.

Вказана стаття Господарського
процесуального кодексу України
передбачає роз'яснення ухвали - її
змісту, а не наслідків, які з неї
слідують.

Надаючи роз'яснення п. 16 резолютивної
частини ухвали господарського
Київської області від 19.08.2013 місцевий
господарський суд зазначив, що
керуючий санацією арбітражний Жимайло
О.В. не зобов'язаний у даній справі
розробляти та подавати для схвалення
зборами кредиторів плану санації
боржника. Однак, судом першої інстанції
не взято до уваги, що зазначений
обов'язок законодавцем прямо
покладений на керуючого санацією
положеннями чинного законодавства, а
саме п. 6 ст. 17 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Таким чином, проаналізувавши
оскаржувану ухвалу колегія суддів
робить висновок, що господарський суд
першої інстанції фактично вийшов за
межі повноважень, наданих йому законом
при роз'ясненні судового рішення, та
надав тлумачення нормам закону,
зокрема, ст. 17 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

У відповідності до ст.ст. 32-34
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Інших додаткових пояснень або доказів,
окрім тих, які наявні в матеріалах
справи, суду надано не було.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
ОСОБА_2 підтвердились під час розгляду
даної справи, що свідчить про невірне
застосування норм матеріального і
процесуального права.

В ст. 104 Господарського процесуального
кодексу України встановлено, що
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є, зокрема, неповне з'ясування обставин,
що мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими; невідповідність
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів вважає, що ухвала місцевого
суду, винесена з неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, а тому не
відповідає вимогам чинного
законодавства у зв'язку з чим підлягає
скасуванню та направленню до місцевого
суду для подальшого розгляду.

Керуючись ст.ст. 4-1, 4-2, 4-3, 4-7, 33, 43, 49, 99,
101-106 Господарського процесуального
кодексу України, Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити,
ухвалу господарського суду Київської
області від 25.11.2013 року у справі № Б8/180-10
скасувати.

Головуючий суддя
Т.І. Разіна

Судді
М.Л. Доманська

О.С. Копитова