ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.03.14р. Справа № 904/791/14За позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АГРОСФЕРА", м.
Дніпропетровськ

до відповідача-1: Приватне підприємство
"ОБРІЙ", с. Новогригорівське
Високопільський район Херсонська
область

відповідача-2: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Грант Інвест",

м. Дніпропетровськ

про стягнення 21 856, 56 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача - Савченко О.А. дог. про
надання послуг адвоката у сфері права
№2/14 від 28.01.14р.;

від відповідача - 1- представник не
з'явився;

від відповідача - 2- представник не
з'явився.

Суть спору:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агросфера" (далі -
позивач) звернулось до господарського
суду з позовом, у якому просить
стягнути солідарно з Приватного
підприємства "ОБРІЙ" (відповідача-1) та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Грант Інвест"
(відповідача-2) суму 11 220,00 грн.
основного боргу, 10 220,96 грн. процентів
за користування товарним кредитом, 415, 60
грн. пені, а всього 21 856,56 грн.
заборгованості за договором
купівлі-продажу №11866-С від 24.04.13р.,
виконання якого забезпечено порукою за
договором поруки №11866-ПОР від 24.04.13р.

Позивач наполягає на задоволенні
позовних вимог у повному обсязі, а
також клопотанням від 14.03.14р. просить
суд солідарно стягнути з відповідача-1,
-2 на користь позивача витрати на
послуги адвоката.

Представник відповідача-1 вдруге у
судове засідання не з'явився, відзив на
позов та документи на вимоги суду не
надав. Про час та дату розгляду справи
повідомлений належним чином, оскільки
в матеріалах справи наявне поштове
повідомлення, що підтверджує отримання
відповідачем-1 ухвали про виклик у
судове засідання.

Відповідач-2 у судове засідання не
з'явився, проте в матеріалах справи
наявна заява та клопотання
відповідача-2, за змістом яких
відповідач-2 вважає вимоги позивача
обґрунтованими та просить суд
розглянути справи без участі
представника відповідача-2.

Справа розглядається за наявними в ній
матеріалами згідно ст. 75 ГПК України

В порядку ст. 85 ГПК України у судовому
засіданні оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача та, оцінивши надані докази в
їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

24.04.2013 року між позивачем (продавцем) та
відповідачем-1 (покупцем) було укладено
договір купівлі-продажу №11866-С (далі -
Договір), згідно якого продавець
зобов'язується передати, а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
вартість насіннєвого матеріалу (далі -
товар) відповідно до умов Договору
(додаткових угод та специфікацій до
нього) (п.1.1 Договору).

Відносини, що виникли між сторонами на
підставі зазначеного договору
купівлі-продажу, є господарськими
зобов'язаннями, тому, згідно положень
ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України, до цих
відносин мають застосовуватися
відповідні положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

У відповідності із ст. 655 Цивільного
кодексу України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

На виконання умов Договору позивач
згідно Специфікації №1 від 24.04.13р. (а.с.14)
передав покупцю товар на загальну суму
11 220,00 грн., що підтверджується
видатковою накладною (а.с.15) та
довіреністю на отримання матеріальних
цінностей повноважним представником
відповідача (а.с. 16).

Приписами п.3.1 Договору купівлі-продажу
передбачено, що конкретний асортимент,
кількість, ціна, строк поставки та
умови оплати товару наведені в
специфікаціях до даного Договору.
Специфікації є невід'ємною частиною
даного договору. Ціна товару
встановлена по домовленості сторін, а
сторони визначили грошовий еквівалент
зобов'язання в іноземній валюті - (Долар
США або Євро). Оплата вартості товару
(виконання зобов'язання) підлягає у
гривні, згідно розділу 4 цього Договору.

Пунктом 4.1 Договору сторони погодили,
що умови оплати товару, порядок та
строки здійснення платежів
зазначаються у специфікації(ях) до
Договору.

Відповідно до Специфікації №1 від
24.04.13р. до Договору, товар продається на
умовах надання продавцем покупцю
товарного кредиту з відстрочкою
платежу. Покупець зобов'язаний
сплатити продавцю загальну кінцеву
вартість товару, отриманого згідно
специфікації до Договору, у строк до
25.10.13р.

Згідно ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу
України зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Статтею 530 п. 1 Цивільного кодексу
України встановлено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно приписів ст.ст. 525, 526 ЦК України
та ст. 193 Господарського кодексу
України, цивільні та господарські
зобов'язання мають бути виконані
належним чином і у встановлений
договором строк, а одностороння
відмова від виконання зобов'язань не
допускається, крім випадків,
передбачених законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його не
виконання або виконання з порушенням
умов, які визначені змістом
зобов'язання, а ст. 629 ЦК України
передбачає, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Положення ч. 1 ст. 694 Цивільного кодексу
України передбачають, що договором
купівлі-продажу може бути передбачений
продаж товару в кредит з відстроченням
або з розстроченням платежу.

Положеннями статті 14.1.245 Податкового
кодексу України встановлено, що
товарний кредит - це товари (роботи,
послуги), що передаються резидентом або
нерезидентом у власність юридичних чи
фізичних осіб на умовах договору, що
передбачає відстрочення остаточних
розрахунків на визначений строк та під
процент. Товарний кредит передбачає
передачу права власності на товари
(роботи, послуги) покупцеві
(замовникові) у момент підписання
договору або в момент фізичного
отримання товарів (робіт, послуг) таким
покупцем (замовником), незалежно від
часу погашення заборгованості.

Якщо покупець прострочив оплату
товару, на прострочену суму
нараховуються проценти відповідно до
статті 536 цього Кодексу від дня, коли
товар мав бути оплачений, до дня його
фактичної оплати (ч. 5 ст. 694 ЦК України).

Статтею 536 Цивільного кодексу України
встановлено, що за користування чужими
грошовими коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти, якщо інше не
встановлено договором між фізичними
особами. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою (штрафом,
пенею).

Так, на підставі п.п. 7.1, 7.2, 7.3 Договору
позивач нарахував проценти за
користування товарним кредитом за
період з 26.10.13р. по 06.02.14р. на суму 10 220,96
грн., та, за той самий період, пеню на
суму 415,60 грн.

Перевіривши нарахування позивача, суд
визнає їх вірно розрахованими.

Разом з тим, позивач долучив до
матеріалів справи банківські виписи
від 12.02.14р. та 18.02.14р.(а.с.47, 48), згідно
яких відповідачем-1 після порушення
провадження у справі частково сплачено
заборгованість на загальну суму 11 220,00
грн.

З огляду на те, що відповідач-1 сплатив
заборгованість у розмірі 11 220,00 грн., що
становить оплату за користування
товарним кредитом та відповідно до
приписів ст. 534 ЦК України, грошові
зобов'язання відповідача-1 щодо суми 10
220,96 грн. процентів за користування
товарним кредитом, 415, 60 грн. пені та
основного боргу на суму 583,44 грн. в силу
положень ст. 202 Господарського кодексу
України, на час розгляду справи є
припиненими, а тому між сторонами
відсутній предмет спору щодо стягнення
цих грошових коштів і провадження у
справі в цій частині підлягає
припиненню, згідно приписів ст. 80 ч. 1 п.
1-1 Господарського процесуального
кодексу України.

На час розгляду спору відповідач не
надав господарському суду доказів
добровільної сплати решти спірної суми
заборгованості.

Між тим, зобов'язання за спірним
договором забезпечено договором
поруки №11866-ПОР від 24.04.2013р. (далі -
Договір поруки), укладеним між
позивачем та поручителем - Товариством
з обмеженою відповідальністю "Гран
Інвест" (відповідач-2).

За змістом Договору поруки поручитель
відповідає солідарно та в повному
обсязі за зобов'язаннями боржника -
Приватного підприємства "ОБРІЙ" перед
кредитором за основним договором. При
цьому кредитор має право вимагати
виконання обов'язку частково або в
повному обсязі як від усіх боржників
разом, так і від будь-кого окремо.
Договором поруки забезпечується
виконання зобов'язання в повному
обсязі; під основним договором в
Договорі поруки розуміють договір
купівлі-продажу №1866-С від 24.04.2013року,
укладений між кредитором (в основному
договорі іменується продавець) з
боржником - Приватним підприємством
"ОБРІЙ" (в основному договорі
іменується покупець) (п. 1.4, 2.1 Договору
поруки).

Відповідно до вимог ст. ст. 554, 610
Цивільного кодексу України, боржник та
поручитель несуть відповідальність як
солідарні боржники.

Отже, позивач правомірно вважає за
необхідне захистити свої права в
судовому порядку та стягнути солідарно
із відповідача-1 та відповідача-2 суму
заборгованості за основним договором,
а тому вимоги до відповідача-2, як до
солідарного боржника підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів;
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається крім
випадків, передбачених законом.

В силу положень ст. 16 Цивільного
кодексу України та ст. 20 Господарського
кодексу України, держава забезпечує
захист прав і законних інтересів
суб'єктів господарювання та
споживачів, зокрема, шляхом
присудження до виконання обов'язку в
натурі.

Викладене є підставою для часткового
задоволення позову.

Щодо заявленого позивачем клопотання
щодо солідарного стягнення з
відповідача-1, -2 витрат на адвокатські
послуги у розмірі 3 000,00 грн., суд
зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
28.01.2014 року між позивачем (замовником)
та адвокатським об'єднанням
«Адвокатське бюро «БАРРІСТЕР»
(виконавцем), укладено договір про
надання послуг адвоката у сфері права
№ 2/14, за умовами якого замовник
доручає, а виконавець приймає на себе
зобов'язання надати замовнику послуги
адвоката щодо захисту порушених
майнових прав і законних інтересів
замовника та представництва
останнього у господарському суді
Дніпропетровської області з питання
стягнення з ПП «Обрій» та ТОВ «Гран
Інвест» заборгованості по Договору
купівлі-продажу №11866-С від 24.04.13р.

Пунктом 1 Додатку №1 до договору про
надання послуг адвоката у сфері права
№ 2/14 від 28.01.14р. сторони погодили, що
вартість послуг адвоката (гонорару)
складає 3 000,00 грн.

Згідно акту приймання-передачі наданих
послуг від 14.03.14р. адвокатським
об'єднанням «Адвокатське бюро
«БАРРІСТЕР» було надано позивачу
послуги адвоката на загальну суму 3 000,00
грн.

Відповідно до ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України оплата
послуг адвоката відноситься до складу
судових витрат і згідно зі статтею 48
цього Кодексу вони визначаються у
порядку, встановленому Законом України
"Про адвокатуру та адвокатську
діяльність" (далі Закон).

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону
адвокатська діяльність здійснюється
на підставі договору про надання
правової допомоги.

Частинами 1, 3, 5 ст.27 Закону встановлено,
що договір про надання правової
допомоги укладається в письмовій
формі.

До договору про надання правової
допомоги застосовуються загальні
вимоги договірного права.

Зміст договору про надання правової
допомоги не може суперечити
Конституції України та законам
України, інтересам держави і
суспільства, його моральним засадам,
присязі адвоката України та правилам
адвокатської етики.

Відповідно до ст.30 Закону, гонорар є
формою винагороди адвоката за
здійснення захисту, представництва та
надання інших видів правової допомоги
клієнту.

Порядок обчислення гонорару
(фіксований розмір, погодинна оплата),
підстави для зміни розміру гонорару,
порядок його сплати, умови повернення
тощо визначаються в договорі про
надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару
враховуються складність справи,
кваліфікація і досвід адвоката,
фінансовий стан клієнта та інші
істотні обставини. Гонорар має бути
розумним та враховувати витрачений
адвокатом час.

Аналогічні положення наведені в ст.28
"Правил адвокатської етики",
затверджених Установчим З'їздом
адвокатів України 17.11.2012р.

З огляду на викладене, господарський
суд вважає, що сплата судового збору та
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідачів витрат, пов'язаних з
отриманням позивачем послуг адвоката
на суму 3 000,00 грн., є обґрунтованими та
підлягають солідарному стягненню з
відповідача -1, -2.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 75, 82-85,
116-117 Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Приватного
підприємства "ОБРІЙ" (74030, Херсонська
область, Високопільський район, с.
Новогригорівське, вул. Молодіжна, буд.1;
) та з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Грант
Інвест" (49083, м. Дніпропетровськ, АНД
район, вул. Собінова, буд. 1; )
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агросфера" (49083,
м.Дніпропетровськ, вул. Собінова, 1;
) суму 10 636,56 грн. (десять
тисяч шістсот тридцять шість грн. 56
коп.) основного боргу, 3 000,00 грн. (три
тисячі грн. 00 коп.) витрат на послуги
адвоката, 1 827,00 грн. (одна тисяча
вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.)
судового збору.

В частині позовних вимог щодо
стягнення суми 583,44 грн. основного
боргу, 10 220,96 грн. процентів за
користування товарним кредитом, 415, 60
грн. пені провадження у справі -
припинити.

Накази видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Суддя
А.В.
Суховаров

Рішення підписано - 24.03.2014р.