РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року
Справа №902/1145/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді Дужич
С.П.

судді
Мамченко Ю.А. ,

судді
Саврій В.А.

при секретарі Ткачу Ю.В.

за участю представників сторін:

прокурора: не з'явився

позивача: не з'явився

відповідача: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
відповідача Приватного орендного
підприємства "Поліс" на рішення
господарського суду Вінницької
області від 22 жовтня 2013 року у справі
№902/1145/13 (суддя Грабик В.В.)

за позовом в.о. прокурора Оратівського
району в інтересах держави в особі
Оратівської районної державної
адміністрації

до Приватного орендного підприємства
"Поліс"

про визнання договору оренди земельної
ділянки недійсним

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не поступало, заяв про
відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2013 року, рішенням
господарського суду Вінницької
області було частково задоволено позов
в.о. прокурора Оратівського району в
інтересах держави в особі Оратівської
РДА до ПОП "Поліс" про визнання договору
оренди земельної ділянки недійсним.
Визнано недійсним Договір оренди №16
від 21 січня 2010 року земельної ділянки
№211, загальною площею 1,8856 га,
кадастровий номер :07:002:0178,
укладений між Оратівською РДА та ПОП
"Поліс" і зобов'язано ПОП "Поліс"
повернути земельну ділянку №211
загальною площею 1,8856 га Оратівській
РДА. В задоволенні позову в частині
повернення земельної ділянки №211
загальною площею 1,8856 га в
розпорядження Оратівській РДА
відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись з
прийнятим рішенням, в своїй
апеляційній скарзі просить рішення
скасувати та прийняти нове, яким
відмовити в позові вважаючи, що
прийняті судом висновки не
відповідають обставинам справи, а
також порушено норми матеріального
права, оскільки прокурор не надав
належних обґрунтувань, що подальше
користування спірною земельною
ділянкою завдає істотної шкоди державі
та не вказав ціну позову. Крім того,
судом не враховано, що прокурором
пропущені строки позовної давності на
звернення до суду з даним позовом.

Прокурор у своєму відзиві на
апеляційну скаргу вважає дане рішення
таким, що прийняте у відповідності з
нормами матеріального та
процесуального права, а апеляційна
скарга є необґрунтованою та такою, що
не підлягає задоволенню, оскільки на
виконання вимог господарського суду
було надано розширене обґрунтування
позовних вимог де чітко зазначено у
чому саме полягає порушення інтересів
держави. А висновки відповідача щодо
пропуску прокурором строку позовної
давності є хибними.

18 листопада 2013 року, ухвалою
Рівненського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу
було прийнято до провадження та
призначено її розгляд на 28 листопада 2013
року.

28 листопада 2013 року, ухвалою
Рівненського апеляційного
господарського суду розгляд
апеляційної скарги було відкладено на
10 грудня 2013 року.

10 грудня 2013 року, ухвалою Рівненського
апеляційного господарського суду
розгляд апеляційної скарги було
відкладено на 15 січня 2014 року.

15 січня 2014 року, від прокурора надійшло
клопотання, в якому просить суд
продовжити строк розгляду справи на 15
днів.

15 січня 2014 року, ухвалою Рівненського
апеляційного господарського суду
розгляд апеляційної скарги було
відкладено на 27 січня 2014 року.

27 січня 2014 року, розпорядженням голови
Рівненського апеляційного
господарського суду, було внесено
зміни до складу колегії суддів та
визначено її у складі: Дужич С.П. -
головуючий суддя, суддя Мамченко Ю.А.,
суддя Мельник О.В. у зв'язку із
перебуванням у відпустці судді Саврія
В.А.

18 лютого 204 року, на адресу Рівненського
апеляційного господарського суду, від
прокурора надійшов лист №(02-15)162 вих-14
від 28 січня 2014 року з додатками, а саме
копії наступних документів: витяг з
Державного земельного кадастру,
інформацію з Оратівської РДА про право
підпису Договорів оренди від 21 січня 2010
року, копію постанови про закриття
кримінального провадження №0000003
від 31 жовтня 2013 року, інформацію про
осіб, що займали керівні посади в
Оратівській РДА протягом 2010 року.

04 березня 2014 року, розпорядженням
голови Рівненського апеляційного
господарського суду, було внесено
зміни до складу колегії суддів та
визначено її у складі: Дужич С.П. -
головуючий суддя, суддя Мамченко Ю.А.,
суддя Саврій В.А. у зв'язку із
перебуванням у відпустці судді
Мельника О.В.

Прокурор та представники сторін у
судове засідання не прибули, хоча і
були завчасно повідомлені про час і
місце судового розгляду, на що вказують
повідомлення про вручення
рекомендованого поштового
відправлення. Заяв про відкладення
судового засідання не надходило.

Враховуючи вимоги ст.ст. 101, 102 ГПК
України про межі та строки перегляду
справи в апеляційній інстанції, а також
те, що сторони по справі належним чином
повідомлені про час і місце розгляду
апеляційної скарги, суд вважає за
можливе провести судове засідання за
відсутності прокурора та
представників сторін.

Колегія суддів, обговоривши доводи
апеляційної скарги та відзиву на неї,
перевіривши повноту з'ясування та
доведеність всіх обставин, що мають
значення для справи, дослідивши
правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права встановила що:

19 жовтня 2009 року, розпорядженням
Оратівської РДА Вінницької області №372
"Про надання в оренду земель
нерозподілених (не витребуваних)
земельних ділянок (паїв) Чагівської
сільської ради за межами с. Мервин",
було надано в оренду ПОП "Поліс" землі
нерозподілених (не витребуваних)
земельних ділянок, розташованих на
території Чагівської сільської ради за
межами с. Мервин загальною площею 53,5579
га, в тому числі, земельну ділянку №211
площею 1,8856 га терміном на один рік для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва з
орендною платою в розмірі 343,02 грн. за
один га в рік (3% нормативної грошової
оцінки цієї земельної ділянки), яка
проводиться помісячно (а.с.12).

21 грудня 2009 року, згідно розпорядження
Оратівської РДА Вінницької області
№457, внесено зміни в п.1 розпорядження
голови райдержадміністрації від 19
жовтня 2009 року №372 "Про надання в оренду
земель нерозподілених (не
витребуваних) земельних ділянок (паїв)
Чагівської сільської ради за межами с.
Мервин", а саме: частково вилучено
земельні ділянки з оренди та у зв'язку з
вилученням земельних ділянок
визначено загальну площу переданих в
оренду невитребуваних земельних
ділянок (паїв) у розмірі 51,056 га". (а.с.13).

21 січня 2010 року, на підставі
розпоряджень голови Оратівської
райдержадміністрації №372 від 19 жовтня
2009 року та №457 від 21 грудня 2010 року, між
Оратівською РДА, як орендодавцем, та
ПОП "Поліс", як орендарем, було укладено
Договір оренди землі №16, згідно умов
якого орендодавець надає, а орендар
приймає в строкове на 5 років, платне
користування земельну ділянку
сільськогосподарського призначення
№211, загальною площею 1,8856 га, яка
знаходиться на території Чагівської
сільської ради за межами с. Мервин
Оратівського району Вінницької
області, нормативно грошова оцінка
якої становить 28 695,00 грн. для
вирощування товарної
сільськогосподарської продукції з
поквартальною сплатою орендної плати у
розмірі 342,00 грн. за один га в рік.
(а.с.15-17).

Після закінчення строку договору
орендар має переважне право поновлення
його на новий строк повідомивши
письмово, не пізніше ніж за 30 днів до
закінчення строку дії договору,
орендодавця про намір продовжити його
дію (п.п..5., 8. Договору).

Даний Договор набирає чинності після
його підписання сторонами та його
державної реєстрації. (п.21 Договору).

27 жовтня 2010 року, цей Договір був
зареєстрований Вінницькою
регіональною філією ДП "ЦДЗК" у
Державному реєстрі земель за №04100Н00796.

З кадастрового плану вбачається, що
земельна ділянка №211 площею 1.8856 га,
розташована на території Чагівської
сільської ради (с. Мервин) Оратівського
району Вінницької області має
кадастровий номер :07:002:0178., актом
від 2010 року встановлено в натурі межі
цієї земельної ділянки та зазначено її
план-схему.

25 липня 2013 року, Чагівська сільська
рада №280 повідомила, що земельні
ділянки невитребуваних часток (паїв)
загальною площею 37,7782 га згідно з
Договорами, укладеними 21 січня 2010 року
між Оратівською РДА та ПОП "Поліс" на
даний час використовуються останнім.

09 серпня 2013 року, в.о. прокурора
Оратівського району в інтересах
держави в особі Оратівської РДА
звернувся до суду з позовом до ПОП
"Поліс" про визнання недійсним Договору
оренди землі від 21 січня 2010 року №16 та
про повернення орендованої земельної
ділянки в розпорядження Оратівської
РДА (з урахуванням заяви прокурора від
18 вересня 2013 року та правового
обґрунтування позовних вимог від 18
жовтня 2013 року). (а.с.2-5, 38, 39, 55-62)

22 жовтня 2013 року, рішенням
господарського суду Вінницької
області було частково задоволено позов
в.о. прокурора Оратівського району в
інтересах держави в особі Оратівської
РДА до ПОП "Поліс" про визнання договору
оренди земельної ділянки недійсним.
Визнано недійсним Договір оренди №16
від 21 січня 2010 року земельної ділянки
№211загальною площею 1,8856 га,
кадастровий номер :07:002:0178
укладений між Оратівською РДА та ПОП
"Поліс" та зобов'язано ПОП "Поліс"
повернути земельну ділянку №211
загальною площею 1,8856 га Оратівській
РДА. В задоволенні позову в частині
повернення земельної ділянки №211
загальною площею 1,8856 га в
розпорядження Оратівській РДА
відмовлено.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу в суді
кожна особа вправі здійснювати шляхом
звернення з позовом, предмет якого або
кореспондує із способами захисту,
визначеними у ст. 16 ЦК України,
договором або іншим законом.

Відповідно до ч.2 ст. 151 ГК України,
порядок надання у користування
природних ресурсів громадянам і
юридичним особам для здійснення
господарської діяльності
встановлюється земельним, водним,
лісовим та іншим спеціальним
законодавством.

Статтею 152 Земельного кодексу України
визначено, що власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків. Захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється шляхом:
а) визнання прав; б) відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав; в) визнання
угоди недійсною; г) визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування; ґ)
відшкодування заподіяних збитків; д)
застосування інших, передбачених
законом, способів.

Пунктом 2 ст. 121 Конституції України, на
прокуратуру України покладається
представництво інтересів громадянина
або держави в суді у випадках,
визначених законом.

Статтею 20 Закону України "Про
прокуратуру" передбачено, що при
здійсненні прокурорського нагляду за
додержанням і застосуванням законів,
прокурор має право звертатись до суду з
заявою про захист прав і законних
інтересів громадян, держави, а також
підприємств та інших юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ГПК України,
господарський суд порушує справи за
позовними заявами прокурорів та їх
заступників, які звертаються до
господарського суду в інтересах
держави. Прокурор, який звертається до
господарського суду в інтересах
держави, в позовній заяві самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави, та обґрунтовує
необхідність їх захисту, а також вказує
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах (ч.2 ст. 2 ГПК
України). Рішенням Конституційного
Суду України від 8 квітня 1999 року
визначено, що прокурор чи його
заступник у кожному конкретному
випадку самостійно визначає з
посиланням на законодавство, на
підставі якого подається позов, в чому
саме відбулося чи може відбутися
порушення матеріальних або інших
інтересів держави, обґрунтовує у
позовній заяві необхідність їх захисту
та зазначає орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах. Також, у
цьому рішенні визначено, що поняття
"орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах", а таким органом,
відповідно до ст.ст. 6, 7, 13 та 143
Конституції України, як також
зазначено в цьому рішенні, може
виступати орган державної влади чи
орган місцевого самоврядування, якому
законом надано повноваження органу
виконавчої влади означає орган, на який
державою покладено обов'язок щодо
здійснення конкретної діяльності у
відповідних правовідносинах,
спрямованої на захист інтересів
держави.

Як вбачається з матеріалів справи,
Оратівська РДА своїм розпорядженням
№372 від 19 жовтня 2009 року погодилась
надати ПОП "Поліс" в оренду землі
нерозподілених (невитребуваних)
земельних ділянок (паїв) на території
Чагівської сільської ради за межами с.
Мервин, і, зокрема, земельну ділянку
№211, площею 1,8856 га, строком на один рік
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що відповідає нормам ч.3 ст.122, п.12
Перехідних положень Земельного
кодексу України, ст. 13 Закону України
"Про порядок виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)" (в
редакції, чинній на момент прийняття
вказаного розпорядження).

Частина 1 ст. 124 ЗК України (в редакції,
яка діяла на момент прийняття
оспорюваного розпорядження та
укладення договору) передбачає, що
передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч.2 ст. 126 ЗК України (в
редакції, яка діяла на момент прийняття
оспорюваного розпорядження та
укладення договору) право оренди землі
оформляється договором, який
реєструється відповідно до закону.

З Договору оренди землі №16 від 21 січня
2010 року вбачається, що орендодавець
надав, а орендар прийняв, на підставі
розпоряджень голови Оратівської
райдержадміністрації №372 від 19 жовтня
2009 року та №457 від 21 грудня 2009 року, в
строкове платне користування спірну
земельну строком, не на рік як
зазначено у розпорядженні, а на 5 років.

Згідно Закону України "Про оренду
землі" (в редакції Закону, що діяла на
момент укладення спірного Договору),
визначено, що відсутність у договорі
оренди землі однієї з істотних умов,
передбачених цією статтею, а також
порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього
Закону є підставою для визнання
договору недійсним відповідно до
закону (ч.2 ст.15 Закону України "Про
оренду землі") та передача об'єкта
оренди орендарю здійснюється
орендодавцем у строки та на умовах, що
визначені у договорі оренди землі, за
актом приймання-передачі (ч.1 ст.17
Закону України "Про оренду землі").

Крім того, відповідно до Договору
оренди №16 від 21 січня 2010 року,
зазначено що він зі сторони
орендодавця укладається головою
Оратівська РДА в особі ОСОБА_3, проте на
момент укладення цього Договору ОСОБА_3
не була головою Оратівської РДА,
оскільки була призначена на дану
посаду лише з 06 липня 2010 року.

З долученої до матеріалів справи
постанови ст. слідчого СВ Оратівського
РВ УМВС України у Вінницькій області
від 31 жовтня 2013 року про закриття
кримінального провадження, внесеного
до ЄРДР за №00003, вбачається, що
спірний Договір оренди земельної
ділянки від 21 січня 2010 року від
орендодавця підписано першим
заступником голови Оратівської РДА
Поліщуком В.І., який цю посаду займав і
на 21 січня 2010 року (дата укладення
договору), і на 27 жовтня 2010 року (дата
реєстрації договору).

Факт підписання договору першим
заступником Оратівської РДА сторонами
не спростовано. У той же час, відсутні
будь-які докази на підтвердження того,
що перший заступник голови Оратівської
РДА був уповноважений головою даної
райдержадміністрації на укладання
спірного договору.

Також, у матеріалах справи відсутні
докази на підтвердження факту
наступного схвалення договору оренди
землі від 21.01.2010р. (ст. 241 ЦК України).

Таким чином, місцевий господарський
суд дійшов вірного висновку, що спірний
Договір оренди слід визнати недійсним.

Посилання прокурора на порушення при
укладенні договору ст.17 Закону України
"Про оренду землі" у зв`язку з
відсутністю акта приймання-передачі
об`єкта оренди, як на підставу визнання
спірного договору недійсним, колегія
суддів вважає безпідставними, оскільки
наявний у матеріалах справи акт
визначення меж земельної ділянки (паю)
в натурі від 2010 року, підписаний
сторонами за договором, який
відповідає кадастровому плану, та у
якому при погодженні меж зазначено, що
орендар приступає до користування
земельною ділянкою після встановлення
їх в натурі та держаної реєстрації
цього Договору оренди. Фактичну
передачу земельної ділянки орендарю і
її ним використання підтверджує і
Чагівська сільська рада у листі №280 від
25 липня 2013 року.

Інші підстави, вказані у позовній заяві
- описки в тексті договору щодо дати
розпорядження №457, відсутність
план-схеми земельної ділянки (Договір
містить план-схему), номера земельної
ділянки в акті визначення меж
земельної ділянки, посилання на
порушення п.20 Договору не є підставами
визнання спірного Договору оренди
землі недійсним, а тому відхиляються за
їх безпідставністю.

Таким чином, позов прокурора в
інтересах держави, яка згідно
Конституції України, забезпечує захист
прав усіх суб`єктів права власності і
господарювання, зокрема, й права
власності невитребуваних земельних
паїв, в частині повернення орендарем
(відповідачем у даній справі) земельної
ділянки орендодавцю (позивачу у
справі), підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, висновок
місцевого господарського суду щодо
визнання недійсним Договору оренди
землі №16 є цілком правомірним, таким,
що відповідає обставинам справи.

Щодо позовної вимоги про повернення
відповідачем орендованої земельної
ділянки у розпорядження позивача, слід
зазначити таке.

Орендована земельна ділянка не може
перебувати у володінні та користуванні
відповідача, оскільки Договір оренди
№16 від 21 січня 2010 року, на підставі
якого він набув таке право, визнано
недійсним.

Відтак, судова колегія, керуючись ч.1 ст.
216 ЦК України, дійшла висновку, що
орендовану відповідачем згідно
Договору від 21 січня 2010 року №16
земельну ділянку слід повернути
позивачу.

Тому, судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції в
частині відмови у поверненні
орендованої земельної ділянки
Оратівській райдержадміністрації у
розпорядження, з огляду на те, що
повноваження щодо розпорядження
земельними ділянками нерозподілених
(невитребуваних) земельних ділянок
(паїв) визначаються законом.

Стосовно доводів апелянта, що
прокурором пропущено строк позовної
давності при зверненні до суду, колегія
суддів зазначає, що спірний Договір
оренди земельної ділянки від 21 січня 2010
року був зареєстрований у Державному
реєстрі земель під №04100Н00796 від 27
жовтня 2010 року, тобто згідно ст. 210 ЦК
України, правочин вчинено саме 27 жовтня
2010 року, а позов прокурора був поданий
до господарського суду, у межах
трирічного строку позовної давності, -
09 серпня 2013 року, відповідно ст.ст. 257, 261
ЦК України.

Судом апеляційної інстанції
відхиляються як безпідставні
посилання відповідача на незазначення
прокурором ціни позову з якого
обчислюється судовий збір та
безпідставне прийняття даної заяви до
розгляду місцевим господарським судом,
оскільки відповідно до п.3 ч.2 ст. 54 ГПК
України ціна позову зазначається у
разі, якщо позов підлягає грошовій
оцінці або якщо наявні суми договору,
тоді як прокурором заявлено позов про
визнання недійсним договору та
повернення орендованої земельної
ділянки. Після вирішення спору по суті
і задоволивши позовної вимоги
немайнового характеру (визнання
недійсним договору) та вимоги
майнового характеру (про повернення
земельної ділянки, нормативна грошова
оцінка якої згідно договору складає 28
695,00 грн.), господарський суд першої
інстанції правомірно стягнув з
відповідача в дохід Держбюджету
України судовий збір у розмірі 2867,50 грн.

Інші заперечення відповідача,
викладені у апеляційній скарзі, також
не знайшли свого підтвердження під час
її розгляду, а тому відхиляються як
необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, а обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає, що рішення господарського суду
першої інстанції прийняте у
відповідності до норм ст. 43 ГПК України
із всебічним, повним та об'єктивним
дослідженням матеріалів справи в їх
сукупності та вірним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права, а тому відсутні правові підстави
для скасування рішення господарського
суду та задоволення вимог апеляційної
скарги.

Судові витрати за подачу апеляційної
скарги, на підставі ст.ст. 49, 105 ГПК
України, у зв'язку з відмовою в її
задоволенні, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Вінницької області від 22 жовтня 2013 року
у справі №902/1145/13 - залишити без змін, а
апеляційну скаргу Приватного
орендного підприємства "Поліс" - без
задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Справу №902/1145/13 повернути
господарському суду Вінницької
області.

Головуючий суддя
Дужич С.П.

Суддя
Мамченко Ю.А.

Суддя
Саврій В.А.