ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2014 р.Справа № 922/472/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула
Д.В.

розглянувши справу

за позовом Куп'янський прокурор з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері, м.
Куп"янськ-Вузловий в інтересах держави
в особі 1. Виконавчого комітету
Куп'янської міської ради, м. Куп'янськ 2.
Державної інспекції сільського
господарства в Харківській області, м.
Харків до Державного підприємства
"Харківський облавтодор" ВАТ "ДАК"
Автомобільні дороги України" в особі
філії "Куп'янське
дорожньо-експлуатаційне підприємство"
дочірнього підприємства "Харківський
облавтодор" ВАТ "ДАК" Автомобільні
дороги України", м. Куп'янськ про
стягнення 5498,54 грн. за участю
представників сторін:

прокурора - Вензель Ю.М., посвідчення №
013763 від 06.12.2012 року

1- го позивача - Саяпіна В.М. за
довіреністю № 1209-48-08/3 від 11.12.2013 року

2- го позивача - Бєляєва Д.О. за
довіреністю № 10-26/2117 від 18.03.2014 року

відповідача - Перевєрзєва К.М. за
довіреністю № 304 від 03.03.2014 року

ВСТАНОВИВ:

Куп'янський прокурор з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері, м. Куп'янськ-Вузловий звернувся
до господарського суду Харківської
області в інтересах держави в особі
виконавчого комітету Куп'янської
міської ради, м. Куп'янськ (1-го
позивача) та Держаної інспекції
сільського господарства в Харківській
області, м. Харків (2-го позивача) з
позовом до Державного підприємства
"Харківський облавтодор" ВАТ "ДАК"
Автомобільні дороги України" в особі
філії "Куп'янське
дорожньо-експлуатаційне підприємство"
дочірнього підприємства "Харківський
облавтодор" ВАТ "ДАК" Автомобільні
дороги України", м. Куп'янськ про
стягнення шкоди в розмірі 5498,54 грн., яка
заподіяна внаслідок самовільного
зайняття земельної ділянки по вулиці
Спартаківській, 42, м. Куп'янськ,
Харківської області, загальною площею
0,2436 га. В обґрунтування позовних вимог,
прокурор посилається на положення
ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України,
ст. 4 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", ст. 121
Конституції України.

Прокурор в судовому засіданні позовні
вимоги підтримує в повному обсязі,
наполягає на задоволенні позову.

Представник першого позивача у
судовому засіданні позовні вимоги
заявлені прокурором підтримує у
повному обсязі та просить суд їх
задовольнити. Обґрунтовуючи свою
позицію по справі, представник першого
позивача наголошує, що юридична особа
або фізична особа не має права
використовувати земельну ділянку
комунальної форми власності за
відсутності рішення органу місцевого
самоврядування про надання земельної
ділянки у власність або в користування,
натомість відповідач не оформив право
користування спірною земельною
ділянкою, яка є комунальною власністю
та передана відповідачеві за рішенням
ради про передачу розташованого на ній
майна, разом з цим майном. Тобто,
земельна ділянка займається
відповідачем не самовільно, а з дозволу
міської ради. Також, надаючи пояснення,
представник першого позивача
підтвердив, що станом на дату передачі
відповідачу майна розташованого на
спірній земельній ділянці, право
власності територіальної громади на
земельну ділянку оформлено не було.

Представник другого позивача також
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, просить задовольнити позов,
посилаючись на правомірність
нарахування, відповідно до постанови
КМУ від 25.07.07 № 963, шкоди у розмірі 5498,54
грн. заподіяної внаслідок самовільного
зайняття відповідачем земельної
ділянки площею 0,2436 га.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечує у
повному обсязі, з підстав наведених у
письмових запереченнях (вх. 9846),
відповідно до яких зазначає, що
твердження прокурора щодо
самовільного зайняття земельної
ділянки не відповідає дійсності,
оскільки саме по собі встановлення
судом наявності фактичного
користування земельною ділянкою без
документів, що посвідчують права на
неї, не є достатньою підставою для
кваліфікації такого використання
земельної ділянки як самовільного її
зайняття, натомість земельна ділянка
2019,0 кв.м., у т.ч. під будівлями та
спорудами - 852,0кв.м. була передана
відповідачу у 2009 році Куп'янською
міською радою за актом приймання -
передачі з комунальної власності у
державну власність комплексу будівель
та споруд, який знаходиться за адресою:
м. Куп'янськ, вул. Спартаківська, 42.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
учасників судового процесу, всебічно
та повно дослідивши надані учасниками
судового процесу докази і таким чином
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, суд установив наступне.

Головним спеціалістом відділу
оперативного контролю за дотриманням
вимог земельного законодавства
Управління з контролю за використанням
та охороною земель, на підставі
направлення на проведення
позапланової перевірки № 4/1635 від 13.12.2013
р., було проведено перевірку дотримання
вимог земельного законодавства філії
"Куп'янське дорожньо-експлуатаційне
підприємство" дочірнього підприємства
"Харківський облавтодор" ВАТ "ДАК"
Автомобільні дороги України"
(відповідач) щодо використання
земельної ділянки, за адресою:
Харківська область, м. Куп'янськ, вул.
Спартаківська, 42, за результатами якої
складено (акт перевірки) уніфікована
форма акта перевірки дотримання
суб'єктом господарювання вимог
законодавства від 23.12.2013 р. № 133. Згідно
з яким встановлено, що "Куп'янське
дорожньо-експлуатаційне підприємство"
дочірнього підприємства "Харківський
облавтодор" ВАТ "ДАК" Автомобільні
дороги України" фактично використовує
земельну ділянку, землі промисловості,
транспорту, зв'язку, енергетики,
оборони та іншого призначення по вул.
Спартаківській, 42 в м. Куп'янськ
Харківської області загальною площею
0,3130 га, із них: під будівлями та
спорудами, які належать ВАТ "ДАК"
Автомобільні дороги України" у повному
господарському віданні дочірнього
підприємства "Харківський облавтодор"
на підставі свідоцтва про право
власності на нерухоме майно серії САС
№ 298827 - земельна ділянка площею 0,0693 га
та вільна від забудови земельна
ділянка площею 0,2436 га. Документи, що
підтверджують реєстрацію права
власності чи права постійного
користування або права оренди
земельної ділянки у відповідача
відсутні.

Обстеженням на місцевості, за
результатами якої складено акт
обстеження земельної ділянки № 799 від
20.12.2013 р. встановлено, що земельна
ділянка комунальної власності
загальною площею 0,2436 га розташована за
адресою м. Куп'янськ, вул.
Спартаківська, 42, використовується за
відсутності відповідного рішення
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування про її
передачу у власність або надання у
користування (оренду) та за відсутності
вчиненого правочину щодо цієї
земельної ділянки

У зв'язку із використанням
відповідачем земельної ділянки вул.
Спартаківській, 42 в м. Куп'янськ
Харківської області загальною площею
0,2436 га за відсутності рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування про її передачу у
власність або надання у користування,
складено протокол про адміністративне
правопорушення № 002595 від 30.12.2013 р.
(арк.с. 44); винесено постанову про
накладення адміністративного
стягнення № 000626 від 09.01.2014 р. (арк.с. 45),
а також видано відповідачеві припис №
450 (арк.с. 43) про усунення порушень
земельного законодавства, яким
приписано усунути порушення
земельного законодавства в термін до
29.01.2014.

Як зазначає прокурор у позовній заяві,
земельна ділянка загальною площею 0,2436
га, розташована за адресою м. Куп'янськ,
вул. Спартаківська, 42 використовується
відповідачем з порушенням вимог ст. 125,
126 Земельного кодексу України та ст. 4
ЗУ "Про державну реєстрацію речових
прав на нерухоме майно та їх обтяження",
у зв'язку з чим заподіяна шкода бюджету
Куп'янської міської ради внаслідок
самовільного зайняття вказаної
земельної ділянки у розмірі 5498,54 грн.,
що є підставою для захисту порушених
прав у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог і заперечень проти них, суд
виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
державний контроль за використанням та
охороною земель" самовільне зайняття
земельної ділянки - будь-які дії, які
свідчать про фактичне використання
земельної ділянки за відсутності
відповідного рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування про її передачу у
власність або надання у користування
(оренду) або за відсутності вчиненого
правочину щодо такої земельної
ділянки, за винятком дій, які
відповідно до закону є правомірними.

З врахуванням вимог ст. 116 Земельного
кодексу України, громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом,
або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного
кодексу України, передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
згідно з їх повноваженнями,
визначеними статтею 122 цього Кодексу,
чи договору купівлі-продажу права
оренди земельної ділянки (у разі
продажу права оренди) шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки чи
договору купівлі-продажу права оренди
земельної ділянки.

За приписами ст. 125 Земельного кодексу
України, право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

За приписами ст. 56 Закону України "Про
охорону земель" юридичні та фізичні
особи, винні в порушенні законодавства
про охорону земель несуть
відповідальність згідно із законом.
Застосування заходів дисциплінарної,
цивільно-правової, адміністративної
або кримінальної відповідальності не
звільняє винних від відшкодування
шкоди, заподіяної земельним ресурсам.
Шкода, заподіяна внаслідок порушення
законодавства України про охорону
земель, підлягає відшкодуванню в
повному обсязі.

Відповідно до п. б ч. 1 ст.211 ЗК України,
громадяни та юридичні особи несуть
цивільну, адміністративну або
кримінальну відповідальність
відповідно до законодавства за
самовільне зайняття земельних ділянок.

Порядок нарахування шкоди за
самовільне зайняття земельної ділянки
передбачений Методикою визначення
розміру шкоди, заподіяної внаслідок
самовільного зайняття земельних
ділянок, використання земельних
ділянок не за цільовим призначенням",
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 25.07.07. № 963 з
відповідними змінами.

Розрахунок шкоди, заподіяної внаслідок
самовільного зайняття земельної
ділянки загальною площею 0,2436 га
"Куп'янське дорожньо-експлуатаційне
підприємство" дочірнього підприємства
"Харківський облавтодор" ВАТ "ДАК"
Автомобільні дороги України" здійснено
згідно вищезазначеної Методики,
затвердженої постановою КМУ від 25
липня 2007 р. № 963. Відповідно до наданого
розрахунку розмір заподіяної шкоди
становить 5498,54 грн.

Згідно ст.152 Земельного кодексу
України, власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть, якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою і
відшкодування завданих збитків.

Проте, встановлені судом обставини у їх
сукупності свідчать про відсутність
правових підстав для задоволення вимог
прокурора, враховуючи наступне.

Матеріали справи свідчать, що
предметом спору у даній справі є
стягнення шкоди за самовільно зайняту
земельну ділянку відповідачем, яка
розташована в м. Куп'янськ, вул.
Спартаківська, 42, яка є частиною
земельної ділянки, що була в цілому
передана за актом приймання - передачі
від 15 вересня 2009 р. з комунальної
власності у державну власність
комплексу будівель та споруд, який
знаходиться за адресою: м. Куп'янськ,
вул. Спартаківська, 42 Куп'янською
міською радою у 2009 році.

Відповідно до рішення 43 сесії 5
скликання Куп'янської міської ради від
03.04.2009 року № 1065-V ВАТ "Автомобільні
дороги України" надано згоду на
передачу до сфери управління з
комунальної власності територіальної
громади м. Куп'янськ у державну
власність комплекс будівель та споруд
загальною площею 693,2 кв.м., що
знаходиться за адресою: 63700, Харківська
область, м. Куп'янськ, вул.
Спартаківська, 42.

В подальшому відповідачем було
отримано свідоцтво на право власності
на нерухому майно № САС 298827 від 17.11.2009
р., відповідно до якого комплекс
будівель та споруд, який знаходиться за
адресою: м. Куп'янськ, вул.
Спартаківська, 42 належить ВАТ "ДАК"
Автомобільні дороги України" та
знаходиться у повному господарському
віданні ДП "Харківський облавтодор" ВАТ
"ДАК" Автомобільні дороги України".

Пунктом 3.1. постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.05.2011
р. № 6 передбачено, що у вирішенні
питання про застосування
відповідальності за самовільне
зайняття земельної ділянки необхідно
враховувати, що саме по собі
встановлення судом наявності
фактичного користування земельною
ділянкою без документів, що
посвідчують права на неї, не є
достатньою підставою для кваліфікації
такого використання земельної ділянки
як самовільного її зайняття. У
вирішенні таких спорів необхідно
досліджувати, зокрема, наявність у
особи, що використовує земельну
ділянку, права на її отримання у
власність чи в користування, вжиття нею
заходів до оформлення права на
земельну ділянку тощо.

Згідно з п. 3.4. постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.05.2011
р. № 6 у разі встановлення факту
правомірного набуття особою права на
нерухоме майно за наявності у
попереднього власника належно
оформленого права на земельну ділянку,
на якій воно розміщене, необхідно
враховувати, що така особа набула права
на відповідну земельну ділянку. З
виникненням прав власності на будівлю
чи споруду у юридичної особи виникає
право одержати земельну ділянку в
користування, а розглянути таке
питання та прийняти відповідне рішення
в строки, встановлені законом,
зобов'язаний відповідний повноважний
орган виконавчої влади або орган
місцевого самоврядування. Тому
відсутність у такої особи
переоформлених на її ім'я
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку не може
кваліфікуватися як самовільне
зайняття земельної ділянки. З
урахуванням викладеного в таких
випадках положення статті 212 ЗК України
застосуванню не підлягають.

Слід зазначити, право власності
відповідача на переданий йому з
комунальної власності територіальної
громади м. Куп'янськ у державну
власність комплекс будівель та споруд
по вул. Спартаківській, 42 в м. Куп'янськ
в силу ст.120 Земельного кодексу України
та ст. 377 Цивільного кодексу України
нерозривно пов'язано із правом
користування земельною ділянкою в
цілому, на якій ці об'єкти розташовані
та які необхідні для їх обслуговування,
тому що згідно ч.1 ст.377 ЦК України до
особи, яка набула право власності на
житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право користування
на земельну ділянку, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення в обсязі і на умовах,
встановлених для попереднього
землевласника (землекористувача), а
згідно ч.1,2 ст.120 ЗК України до особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.
Якщо жилий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у користуванні, то в разі
набуття права власності на ці об'єкти
до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача.

При цьому, під час розгляду справи,
представник першого позивача визнав,
що станом на дату передачі з
комунальної власності територіальної
громади м. Куп'янськ у державну
власність комплексу будівель та споруд
по вул. Спартаківській, 42 в м. Куп'янськ,
право власності територіальної
громади на земельну ділянку на якій
вони розташовані оформлене не було.

Згідно з вищезазначеним актом
приймання - передачі від 15 вересня 2009 р.,
комплекс будівель та споруд по вул.
Спартаківська, 42 у м. Куп'янськ,
переданий Куп'янською міською радою у
державну власність до сфери управління
відповідача розташований на земельній
ділянці - 2019,0 кв.м., що огороджена, у т.ч.
під будівлями та спорудами - 852,0 кв.м.

Тобто, враховуючи передачу саме
комплексу будівель та споруд, які
розташовані на земельній ділянці
огородженій парканом, виділення окремо
земельних ділянок на яких розташовані
будівлі та вільні від будівель ділянки
не вбачається можливим. За таких
підстав, суд приходить до висновку, що
спірна земельна ділянка займається
відповідачем не самовільно, а з дозволу
Куп'янської міської ради.

До того ж, матеріали справи свідчать, що
ДП "Харківський облавтодор" звертався
до ТОВ "Земельно-кадастрове бюро м.
Куп'янськ" з метою оформлення
правовстановлюючих документів.

При цьому, ТОВ "Земельно-кадастрове
бюро м. Куп'янськ" у довідці № 106 від
04.03.2014 р. повідомлено, що було виконано
комплекс робіт по виготовленню
матеріалів обґрунтування розміру
земельної ділянки для обслуговування
майнового комплексу за адресою: м.
Куп'янськ, вул. Спартаківська, 42 та
зазначено, що після прийняття
відповідного рішення про дозвіл на
проект відведення земельної ділянки
буде виготовлено проект відведення.

Таким чином, матеріали справи свідчать,
що відповідач самовільно спірну
земельну ділянку не займав, а набув
право користування нею з моменту
передачі з комунальної власності
територіальної громади м. Куп'янськ у
державну власність комплексу будівель
та споруд по вул. Спартаківській, 42 в м.
Куп'янськ.

У відповідності до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковими.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Проте, прокурор та позивачі не надали
належних доказів, в підтвердження
самовільно зайнятої спірної земельної
ділянки відповідачем, і в матеріалах
справи такі докази відсутні, а тому
немає підстав для задоволення позову
про стягнення шкоди за самовільно
зайняту земельну ділянку відповідачем.

Враховуючи вищевикладене,
господарський приходить до висновку,
що позовні вимоги прокурора є
безпідставними та необґрунтованими, у
зв'язку з чим суд відмовляє в їх
задоволенні.

Вирішуючи питання розподілу судового
збору суд керується ст. 49 ГПК України.
При відмові від позову судовий збір
покладається на прокурора, але у
відповідності до положень ст. 5 ЗУ "Про
судовий збір" прокурор звільняється
від сплати судового збору.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України, статтями 1, 4, 12, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Повне рішення складено 31.03.2013 р.

Суддя О.В. Бринцев

справа № 922/472/14