ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2014 р.
Справа № 914/153/14

За позовом: Публічного акціонерного
товариства "Акцент-Банк", м.
Дніпропетровськ

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, с. Муроване

про стягнення 36 341, 44 грн.

Суддя Мороз Н.В

При секретарі Н.Кривці

Представники:

Від позивача: Деркач Ю.Ю.

Від відповідача: н/з

Суть спору:

Позовну заяву подано публічним
акціонерним товариством «Акцент-Банк»,
м. Дніпропетровськ до відповідача
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с.
Муроване про стягнення 36 341, 44 грн.
заборгованості.

Ухвалою суду від 20.01.2014р. порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду на 04.02.2014р.

Для об»єктивного та всестороннього
вирішення спору, 04.02.2014р., 25.02.2014р. та
13.03.2014р. розгляд справи відкладався з
підстав, викладених у відповідних
ухвалах.

В судове засідання 25.03.2014р. представник
позивача з"явився, позовні вимоги
підтримав повністю, позов просить
задоволити.

Представник відповідача в судове
засідання не з"явився, хоча належним
чином був повідомлений про дату, час і
місце судового засідання. Вимог ухвал
суду від 20.01.2014р., 04.02.2014р., 25.02.2014р. та
13.03.2014р. відповідач також не виконав,
відзиву на позов не подав, відтак, суд
вважає за доцільне розглянути справу
без участі відповідача або його
представника та за відсутності його
відзиву на позов, в порядку ст.75 ГПК
України, за наявними у справі доказами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення повноважного
представника позивача, оцінивши подані
докази в їх сукупності, суд встановив:

05.08.2011р. фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 звернувся до ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК" із
заявою про відкриття поточного рахунку
у ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК", за якою відповідач
погодився на приєднання до "Умов та
правил надання банківських послуг" ,
Тарифів Банку, що розмішені в мережі
Інтернет на сайті http://a-bank.com.ua, які разом
із заявою складають договір
банківського обслуговування № б/н від
05.08.2011р., та взяв на себе зобов'язання
виконувати умови договору.

ФОП ОСОБА_1 (відповідач - у справі) було
встановлено кредитний ліміт, на
поточний рахунок НОМЕР_2 в електронному
вигляді через встановлені засоби
електронного зв'язку банку і клієнта
(системи клієнт-банк, інтернет клієнт
банк, sms - повідомлення або інших), що
визначено і врегульовано "Умовами та
правилами надання банківських послуг".

Відповідно до 3.11.1.16. умов, при укладанні
договорів і угод, чи вчиненні інших дій,
що свідчать про приєднання клієнта до
«Умов і правил надання банківських
послуг» (або у формі «заяви про
відкриття поточного рахунку та картки
із зразками підписів і відбитка
печатки» або у формі авторизації
кредитної угоди в системах кліснт-банк
/інтернет кліснт- банк, або у формі
обміну паперовій або електронній
інформацією, або в будь-якій іншій
формі), банк і клієнт допускають
використання підписів клієнта у
вигляді електронно - цифрового підпису
та / або підтвердження через пароль,
спрямований банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі клієнта з
правом "першого" підпису. Підписання
договорів і угод таким чином
прирівнюється до укладання договорів
та угод у письмовій формі.

Відповідно до п. 3.11.1.1. умов, кредитний
ліміт на поточний рахунок надається на
поповнення обігових коштів та
здійснення поточних платежів клієнта,
в межах кредитного ліміту. Про розмір
ліміту банк повідомляє клієнта на свій
вибір або в письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку банка та клієнта. Згідно п.3.11.1.3.
умов, кредит надається в обмін на
зобов'язання клієнта щодо його
повернення, сплаті процентів та
винагороди.

Відповідно до п.3.11.1.8 умов, проведення
платежів клієнта у порядку
обслуговування кредитного ліміту,
проводиться банком протягом одного
року з моменту підписання угоди про
приєднання клієнта до "Умов і правил
надання банківських послуг" (або у
формі "Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки" або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у
формі обміну паперової або електронною
інформацією, або в будь-якій іншій
формі ").

Пункт 3.11.1.6. умов встановлює, що ліміт
може бути змінений банком в
односторонньому порядку,
передбаченому умовами і правилами
надання банківських послуг, у разі
зниження надходжень грошових коштів на
поточний рахунок або настання інших
факторів, передбачених внутрішніми
нормативними документами банку.
Підписавши угоду, клієнт висловлює
свою згоду на те, що зміна ліміту
проводиться банком в односторонньому
порядку шляхом повідомлення клієнта на
свій вибір або в письмовій формі, або
через встановлені засоби електронного
зв'язку банку і клієнта (системи
клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms -
повідомлення або інших).

Позивач на виконання взятих на себе
зобов'язань, надав кредитний ліміт
відповідачу в розмірі 15 800, 00 грн., що
підтверджується виписками з банку за
період з 04.08.2011р. по 04.02.2014р. (в
матеріалах справи).

Згідно розділу 3.11.4. умов, встановлено
порядок розрахунків, а саме п.3.11.4.1. за
користування кредитом в період з дати
виникнення дебетового сальдо на
поточному рахунку клієнта при закритті
банківського дня клієнт виплачує
проценти, виходячи з процентної ставки,
розмір якої залежить від строку
користування кредитом
(диференційована процентна ставка).

У відповідності до п. 3.11.4.1.1. розрахунок
процентів здійснюється за період
користування кредитом з моменту
виникнення дебетового сальдо до дати
обнулення дебетового сальдо в одну з
дат з наступного 20-го до 25-го числа
місяця (надалі - "період, в який дебетове
сальдо підлягає обнуленню") за
процентною ставкою в розмірі 0% річних
від суми залишку непогашеної
заборгованості. Пунктом 3.11.4.1.2.
визначено, при необнуленні дебетового
сальдо в одну з дат періоду, в якому
дебетове сальдо підлягає обнуленню,
протягом 90 днів з останньої дати
періоду, в якому дебетове сальдо
підлягало обнуленню, клієнт виплачує
банку за користування кредитом
проценти в розмірі 24 % річних, починаючи
з останньої дати періоду, в яку
дебетове сальдо підлягало обнуленню.

Відповідно до п.3.11.4.1.3. та п.3.11.4.1.4., у
випадку непогашеним кредиту протягом 90
днів з дати закінчення періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
починаючи з 91-го дня після дати
закінчення періоду, в якому дебетове
сальдо підлягало обнуленню, кредит
вважається простроченим, а грошові
зобов'язання клієнта щодо погашення
заборгованості вважаються порушеними.
При порушенні клієнтом будь-якого з
грошового зобов'язання клієнт сплачує
банку відсотки за користування
кредитом у розмірі 48 (сорок вісім) %
річних від суми залишку непогашеної
заборгованості. У разі порушення
клієнтом будь-якого з грошових
зобов'язань і при реалізації права
банку на встановлення іншого строку
повернення кредиту, передбаченого
Умовами і правилами надання
банківських послуг, клієнт сплачує
банку пеню у розмірі 0,1315% від суми
залишку непогашеної заборгованості за
кожен день прострочення. Сплата пені
здійснюється з дня, наступного за датою
порушення зобов'язань. "Непогашенням
кредиту" є не виникнення на поточному
рахунку нульового дебетового сальдо
при закритті банківського дня.

Крім того, відповідно до п. 3.11.4.4. умов
передбачено, що клієнт виплачує банку
винагороду за користування кредитом у
відповідності до п.п. 3.11.1.6., 3.11.2.3.2., 1-го
числа кожного місяця в розмірі 0,9 % від
суми максимального сальдо кредиту, що
існувало на кінець банківського дня за
попередній місяць, в порядку,
передбаченому Умовами і правилами
надання банківських послуг. Клієнт
доручає Банку списання винагороди зі
своїх рахунків.

Згідно п. 3.11.2.3.4. умов, банк має право при
порушенні клієнтом будь-якого із
зобов'язань, передбаченого умовами,
змінити умови кредитування - вимагати
від клієнта дострокового повернення
кредиту, сплати відсотків за його
користування, виконання інших
зобов'язань за кредитом в повному
обсязі.

Пунктом 3.11.5.1 умов встановлена
відповідальність, а саме при порушенні
клієнтом будь-якого із зобов'язань по
сплаті відсотків за користування
кредитом, передбачених умовами п., п.
3.11.2.2.2, 3.11.4.1, 3.11.4.2, 3.11.4.3, термінів
повернення кредиту, передбачених п., п.
3.11.1.8, 3.11.2.2.3, 3.11.2.3.4, винагороди,
передбаченого п., п. 3.11.2.2.5, 3.11.4.4, 3.11.4.5,
3.11.4.6 клієнт сплачує банку за кожний
випадок порушення пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла в період, за який сплачується
пеня, (у % річних) від суми простроченого
платежу за кожний день прострочення
платежу. А в разі реалізації банком
права на встановлення іншого строку
повернення кредиту, клієнт сплачує
банку пеню у розмірі, зазначеному в п.
3.11.4.1.3. від суми заборгованості за кожен
день прострочення. Сплата пені
здійснюється у гривні.

У зв'язку з невиконанням зобов'язання, у
відповідача перед позивачем виникла
заборгованість, яка станом на 08.10.2013р.
становила - 15 800,00 грн. - заборгованість
за кредитом, 12080, 90 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом,
2986, 20 грн. - заборгованість по комісії за
користуванням кредитом та 5152, 16 грн. -
пені.

З метою досудового врегулювання спору
позивач надсилав відповідачу
претензію від 08.10.2013р. вих. № 10804А34LS00K з
вимогою про погашення боргу. Проте,
дана претензія залишена відповідачем
без відповіді та задоволення.

Таким чином, відповідач взяті на себе
зобов'язання не виконав, внаслідок чого
виникла заборгованість, яка станом на
день розгляду справи становить 36341, 44
грн., з яких: 15800, 00 грн. - заборгованість
за кредитом, 12270, 50 грн. заборгованість
по процентам за користування кредитом,
2986, 20 грн. заборгованість по комісії за
користуванням кредитом.

Крім того, за несвоєчасне виконання
зобов'язання позивачем правомірно
нараховано відповідачу згідно п.
п.3.11.5.1, 3.11.5.4 умов, пеню в розмірі 5284, 74
грн.

Відповідно до п.6 статті 232 ГК України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Умовами надання банківських послуг
встановлено інший порядок нарахування
пені, ніж встановлено законом, а саме,
нарахування неустойки за кожний
випадок порушення зобов'язань,
передбаченої п. 3.11.0.5.1., 3.11.5.2., 3.11.5.3,
здійснюється протягом 3 (трьох) років з
дня, коли відповідне зобов'язання мало
бути виконано клієнтом (п. 3.11.5.4 умов).

Позовна давність до вимог про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів
встановлюється сторонами тривалістю 5
років (п. 3.11.5.7. умов).

Згідно ст.11 ЦК України, однією з підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема є договори та інші
правочини. Згідно ст.174 ГК України
однією з підстав виникнення
господарського зобов'язання є
господарський договір та інші угоди,
передбачені законом, а також угоди не
передбачені законом, але такі, які йому
не суперечать. У відповідності з ч.2.
ст.639 ЦК України, якщо сторони
домовилися укласти договір у певній
формі, він вважається укладеним з
моменту надання йому цієї форми, навіть
якщо законом ця форма для даного виду
договорів не вимагалася.

Як вбачається з матеріалів справи,
спірні правовідносини між сторонами
виникли на підставі підписання
сторонами заяви про відкриття
поточного рахунку НОМЕР_2 та картки BLIZ
BIZNES НОМЕР_3 зі зразками підписів і
відбитка печатки від 05.08.2011 р., в якій
зазначено, що банк за наявності вільних
грошових ресурсів здійснює
обслуговування кредитного ліміту
клієнта за рахунок кредитних коштів у
межах ліміту, про розмір якого банк
повідомляє клієнту на свій вибір або в
письмовій формі, або через встановлені
засоби електронного зв'язку банку та
клієнта. Порядок встановлення, зміни
ліміту, погашення заборгованості та
розмір відсоткової ставки за
користування кредитним лімітом
регламентуються умовами та правилами
надання банківських послуг і тарифами
банку, що розміщені в мережі Інтернет
на сайті www.а-bank. com.ua, які разом із цією
анкетою (заявою) складають договір
банківського обслуговування.

Згідно ст. 1066 ЦК України, за договором
банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

Статтею 1067 ЦК України встановлено, що
договір банківського рахунка
укладається для відкриття клієнтові
або визначеній ним особі рахунка у
банку на умовах, погоджених сторонами.
Банк зобов'язаний укласти договір
банківського рахунка з клієнтом, який
звернувся з пропозицією відкрити
рахунок на оголошених банком умовах, що
відповідають закону та банківським
правилам.

Положеннями ст. 1068 ЦК України
передбачено, що банк зобов'язаний
вчиняти для клієнта операції, які
передбачені для рахунків даного виду
законом, банківськими правилами та
звичаями ділового обороту, якщо інше не
встановлено договором банківського
рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати
грошові кошти, що надійшли на рахунок
клієнта, в день надходження до банку
відповідного розрахункового
документа, якщо інший строк не
встановлений договором банківського
рахунка або законом. Банк зобов'язаний
за розпорядженням клієнта видати або
перерахувати з його рахунка грошові
кошти в день надходження до банку
відповідного розрахункового
документа, якщо інший строк не
передбачений договором банківського
рахунка або законом. Клієнт
зобов'язаний сплатити плату за
виконання банком операцій за рахунком
клієнта, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ст. 1069 ЦК України, якщо
відповідно до договору банківського
рахунка банк здійснює платежі з
рахунка клієнта, незважаючи на
відсутність на ньому грошових коштів
(кредитування рахунка), банк вважається
таким, що надав клієнтові кредит на
відповідну суму від дня здійснення
цього платежу.

Права та обов'язки сторін, пов'язані з
кредитуванням рахунка, визначаються
положеннями про позику та кредит
(параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Як встановлено судом, за заявою
відповідача позивачем було відкрито
поточний банківський рахунок, на який
відповідачу встановлено кредитний
ліміт в сумі 15 800,00 грн.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, 193 ГК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. За умовами ч. 1 ст. 625 ЦК
України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

В силу ст. 216 ГК України, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п.6 ст.231 ГК України, штрафні
санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, які визначаються обліковою
ставкою НБУ за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Згідно ст.32 ГПК України, доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статей 33, 38 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Зазначені вище норми процесуального
закону спрямовані на реалізацію статті
4-3 ГПК України. Згідно з положеннями
цієї статті судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку
про те, що відповідачем не спростовано
доводів позовної заяви, не надано суду
належних та допустимих доказів про
наявність інших обставин ніж ті, що
досліджені в ході судових засідань, а
відтак, позовні вимоги підлягають до
задоволення повністю.

З огляду на те, що спір виник з вини
відповідача, судові витрати,
відповідно до ст. 49 ГПК України,
покладаються на останнього.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 530, 599, 610, 612, 639,
1066, 1067, 1068, 1069 ЦК України, ст.193, 216, 231 ГК
України, ст.ст. 43, 32, 33, 38, 49, 75, 82, 84, 85, 116, 117
ГПК України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства "АКЦЕНТ-БАНК", м.
Дніпропетровськ, вул. Батумська, буд. 11
() - 15800, 00 грн. -
заборгованість за кредитом, 12 270, 50 грн.
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 2986, 20 грн.
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом, 5284, 74 пені та
1720, 50 грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Рішення складено 31.03.2014р.

Суддя
Мороз Н.В.