ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2014 р.
Справа № 5027/688/2012

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого-судді
Юрченка Я.О.

суддів:
Давид Л.Л.

Данко Л.С.

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгово-комерційна
фірма "ЗЕВС", м.Чернівці за вих.№165 від
07.12.2013 року

на рішення господарського суду
Чернівецької області від 21.11.2013 року

у справі № 5027/688/2012

за позовом: ПАТ "Банк "Фінанси
та кредит" в особі філії Прикарпатське
регіональне управління, м.Чернівці

до відповідача: Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Торгово-комерційна фірма "ЗЕВС",
м.Чернівці

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні

відповідача: фізичної особи
ОСОБА_2, м.Чернівці

про стягнення заборгованості в розмірі
3 352 708,25 грн. шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки

за участю представників:

від позивача: Стащук О.М.;

від відповідача: не з'явилися;

від третьої особи: не з'явилися;

Рішення господарського суду
Чернівецької області від 21.11.2013 року у
справі №5027/688/2012 (суддя Миронюк С.О.)
позов задоволено. Стягнуто з
товариства з обмеженою
відповідальністю торгово-комерційна
фірма "Зевс" на користь публічного
акціонерного товариства "Банк "Фінанси
та кредит"в особі філії "Прикарпатське
регіональне управління" 3352708,25 грн., у
тому числі заборгованість за основним
боргом 169 998,75 Євро, що еквівалентно 1 820
775,86 грн., заборгованість по відсоткам 51
496,11 Євро, що еквівалентно 551 550,37 грн.,
пеня за прострочення сплати кредиту 90
549,68 Євро, що еквівалентно 969 834,61 грн. та
пеня за прострочення сплати відсотків
984,77 Євро, що еквівалентно 10547,40 грн.
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки - нежитлові будівлі та споруди,
що знаходяться в місті Чернівці, по вул.
Головній, під номером двісті шістдесят
п'ятим літера С (№ 265С), а саме:
адміністративна будівля літ. А, цегла,
прохідна літ. В, цегла, склад літ. Б,
метал, огорожа №1-2. Загальною площею
нежитлових будівель та споруд 833,00 кв.м.
Способом реалізації предмета іпотеки
визначено проведення прилюдних торгів
за початковою ціною реалізації
предмета іпотеки, встановленою на
рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій.

Відповідач - ТОВ
"Торгово-комерційна фірма "ЗЕВС" не
погоджуючись із прийнятим рішенням,
подало апеляційну скаргу на неї, в якій
просить його скасувати та прийняти
нове згідно норм законодавства,
оскільки, вважає оскаржуване рішення
таким, що прийняте за неповного
з'ясування обставин, які мають значення
для правильного вирішення даної
справи.

Позивач - ПАТ "Банк "Фінанси та
кредит" в особі філії Прикарпатське
регіональне управління заперечуючи
доводи апеляційної скарги, подало
відзив на неї, в якому зазначає,
зокрема, що вимоги апеляційної скарги є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають до задоволення.

Третя особа правом, наданим
статтею 96 Господарського
процесуального кодексу України не
скористалася, відзиву на апеляційну
скаргу не подала.

З підстав, визначених в ухвалі
суду від 11.03.2014 року, розгляд даної
справи відкладено на 18.03.2014 року. Цією ж
ухвалою, скаржнику відмовлено в
задоволенні клопотання про
відстрочення сплати судового збору,
повторно зобов'язано виконати вимоги
ухвали суду від 23.12.2013 року - надати
належні докази доплати та зарахування
судового збору за подання апеляційної
скарги в сумі 15 396,56 грн.

Однак, скаржник зазначені вимоги
ухвали суду не виконав.

14.03.2014 року на адресу Львівського
апеляційного господарського суду
поступило клопотання про відкладення
розгляду даної справи, у зв'язку із
службовим відрядженням представника
апелянта.

Розпорядженням в. о. голови суду
від 18.03.2014 року в склад колегії для
розгляду даної справи, замість суддів
Гриців В.М. та Матущака О.І., введено
суддів Давид Л.Л. та Данко Л.С.

Розглянувши вищевказане
клопотання колегія суддів дійшла
висновку про відмову в його
задоволенні, оскільки, явка
уповноваженого представника апелянта
в судове засідання обов'язковою не
визнавалась, а наявних матеріалів
справи достатньо для прийняття
законного і обґрунтованого рішення у
даній справі.

Третя особа явку уповноваженого
представника в судове засідання не
забезпечила, хоча, належним чином
повідомлялась про час і місце розгляду
даної справи.

Представник позивача в судовому
засіданні надав заперечення по суті
апеляційних вимог та просив в
задоволення апеляційної скарги
відмовити, оскаржуване рішення
залишити без змін.

Розглянувши апеляційну скаргу та
відзив на неї, вивчивши матеріали
справи, оцінивши наявні в ній докази,
заслухавши пояснення представника
позивача, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення місцевим господарським
судом, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
при винесенні оскаржуваного рішення
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду
вважає, що у задоволенні апеляційної
скарги слід відмовити, а рішення
господарського суду Чернівецької
області від 21.11.2013 року у справі
№5027/688/2012- залишити без змін, виходячи з
наступного.

Аналізом матеріалів справи
встановлено наступне.

14 вересня 2007 року між Відкритим
акціонерним товариством "Банк "Фінанси
та кредит" в особі директора
Чернівецької обласної дирекції філії
"Прикарпатське регіональне управління"
(на даний час правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство "Банк
"Фінанси та кредит" від імені якого діє
філія "Прикарпатське регіональне
управління" , що підтверджується
витягом із статуту) ("Банк") та фізичною
особою ОСОБА_2 ("Позичальник") укладено
Договір про відкриття відновлювальної
кредитної лінії № 1573pv21-07 - далі по
тексту "Кредитний Договір" та Додаткову
угоду № 1 від 14 вересня 2007 року, згідно
яких ОСОБА_2 було надано кредитні кошти
на загальну суму 170 000,00 Євро з оплатою
по процентній ставці 13,5 процентів
річних (п. 2.1 Договору), а з 26 квітні 2008
року, згідно Додаткової угоди № 2 - 16
процентів річних з кінцевим терміном
погашення до 13 вересня 2022 року (п. 3.2
Договору).

Як встановлено рішенням
Першотравневого районного суду м.
Чернівці по справі № 2-278 від 26.06.2012 р. та
судовими слуханнями Договір про
відкриття відновлювальної кредитної
лінії № 1573pv21-07 на момент виникнення
спору є чинним, Банк взяті на себе
зобов'язання виконав в повному обсязі,
а заборгованість Позичальника за даним
договором становить 3352708,25 грн., що
складається з 1820775,86 грн. основного
боргу, 969834,61 грн. пені за кредитом за
період з 10.10.2010 р. по 10.10.2011 р., 551550,37 грн.
процентів за період з 26.11.2009 р. по 10.10.2011
р., та 10547,40 грн. пені за відсотки за
період з 10.10.2010 р. по 10.10.2011 р.

14 вересня 2007 року між Відкритим
акціонерним товариством "Банк "Фінанси
та кредит" в особі директора
Чернівецької обласної дирекції філії
"Прикарпатське регіональне управління"
(на даний час правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство "Банк
"Фінанси та кредит" від імені якого діє
філія "Прикарпатське регіональне
управління" , що підтверджується
витягом із статуту) ("Іпетекодержатель")
та товариством з обмеженою
відповідальністю торгово-комерційною
фірмою "Зевс" в особі директора
("Іпетекодавець") укладено Іпотечний
Договір № 1573pv21-07 .

З метою забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_2 за Кредитним
договором перед Банком товариством з
обмеженою відповідальністю
торгово-комерційною фірмою "Зевс" на
підставі договору іпотеки,
посвідченого приватним нотаріусом
Чернівецького міського нотаріального
округу ОСОБА_4 та зареєстрованого в
реєстрі за № 2457, було надано в іпотеку
нежитлові будівлі та споруди -
адміністративна будівля літ. А, цегла,
прохідна літ. В, цегла, склад літ. Б,
метал, огорожа №1-2 загальною площею 833,00
м2, які розміщенні за адресою: АДРЕСА_1,
реєстраційний номер в реєстрі прав
власності 13394023 (предмет іпотеки).

Як встановлено рішенням
господарського суду м. Києва по справі
№ 5011-37/16899-2012 від 06.02.2013 р. та судовими
слуханнями Іпотечний Договір № 1573pv21-07
на момент виникнення спору є чинним.
Рішення господарського суду м. Києва
набрало законної сили 10.07.2013 року про що
свідчить Постанова Київського
апеляційного господарського суду.

Відповідно до п. 2.3. Іпотечного Договору
узгоджена вартість Предмету іпотеки
становить 1597006,00 грн.

Згідно пункту 3.3.5 Іпотечного Договору
Іпотекодержатель (ПАТ "Банк "Фінанси та
кредит") має право дострокового
звернути стягнення на предмет іпотеки
у випадку виникнення заборгованості зі
сторони Позичальника (ОСОБА_2) по сплаті
відсотків за користування кредитом
більше ніж три місяці.

Пунктами 3.3.4. та 4.2. Іпотечного Договору
передбачено, що Іпотекодержатель (ПАТ
"Банк "Фінанси та кредит") набуває право
звернути стягнення на предмет іпотеки
у випадку, якщо Позичальником (ОСОБА_2)
та Іпотекодавцем (ТзОВ ТКФ "Зевс") не
будуть виконані зобов'язання,
передбачені кредитним договором чи цим
договором, у порядку та строки,
передбачені цими договорами, в тому
чилі у належні строки. У разі
невиконання або неналежного виконання
Позичальником (ОСОБА_2) зобов'язань,
забезпечених іпотекою,
Іпотекодержатель (ПАТ "Банк "Фінанси та
кредит") має право звернути стягнення
на предмет іпотеки.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 (Позичальник) з 26.11.2009 року не
дотримувався умов Кредитного договору
- щомісячно, відповідно до Графіків
погашення, не повернув кредит та не
сплачував відсотки. Станом на 10.10.2011
року загальна заборгованість
Позичальника за Кредитним договором
становить:

169 998,75 Євро що еквівалентно 1 820 775,86
гривням, заборгованість за кредитом;

51 496,11 Євро що еквівалентно 551 550,37
гривням, заборгованість за відсотками
за період з 26.11.2009 р. по 10.10.2011 р. ;

90 549,68 Євро що еквівалентно 969 834,61
гривням, - пеня за прострочення сплати
кредиту за період з 10.10.2010 р. по 10.10.2011 р.;

984,77 Євро що еквівалентно 10547,40
гривням, - пеня за прострочення сплати
відсотків за період з 10.10.2010 р. по 10.10.2011
р.;

16.03.2009 р., 22.06.2011 р. та 19.09.2012 р. у зв'язку із
порушенням термінів погашення
процентів та основного боргу згідно
кредитного договору від 14.09.2007 року
банк направив листи ОСОБА_2 і
відповідачу як іпотекодавцю з вимогою
на протязі 30-денного терміну повернути
кредитні кошти та сплатити нараховані
відсотки, а також пеню. Однак, вимоги
банку не були виконані.

В силу вимог ст.ст.11, 626 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України), ст.
174 Господарського кодексу України (далі
- ГК України) договір є підставою
виникнення господарських зобов'язань,
які мають виконуватись належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору (ст.193 ГК України), і
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 ЦК України,
п.7 ст.193 ГК України). Статтею 629 ЦК
України встановлено, що договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК
України, якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини, позикодавець має право
вимагати повернення частини позики, що
залишилася, та сплати процентів,
належних йому відповідно до статті 1048
цього Кодексу.

Згідно статті 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Господарським судом Чернівецької
області вірно встановлено, що
Позичальник за Кредитним Договором не
виконав взяті на себе зобов'язання в
частині сплати процентів та основного
боргу в установлений договором строк
та у передбаченому розмірі то
відповідне порушення за змістом
пунктів 3.3.4., 3.3.5., 4.2. Іпотечного
Договору, є підставою для виникнення у
позивача права вимагати дострокового
повернення наданого кредиту у повному
обсязі незалежно від настання строку
остаточного повернення одержаних
кредитних коштів, сплати процентів та
виконання інших обов'язків та/або
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Згідно ст. 546 ЦК України виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Частинами 1 та 3 ст. 575 ЦК України
визначено, що іпотекою є застава
нерухомого майна, що залишається у
володінні заставодавця або третьої
особи. Правила про іпотеку землі та
інші окремі види застав встановлюються
законом.

Закон України "Про іпотеку" є
спеціальним законом, який регулює
відносини у сфері застави нерухомого
майна - іпотеки.

Статтею 3 Закону України "Про іпотеку"
визначено, що іпотека виникає на
підставі договору, закону або рішення
суду.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про
іпотеку" передбачено, що іпотечний
договір укладається між одним або
декількома іпотекодавцями та
іпотекодержателем у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню.

Статтею 7 Закону України "Про іпотеку"
за рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Право іпотекодержателя звернути
стягнення на предмет іпотеки прямо
передбачено Законом "Про іпотеку". В
силу статті 33 Закону України "Про
іпотеку" передбачено, у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про
іпотеку" у разі порушення основного
зобов'язання та/або умов іпотечного
договору іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги про звернення
стягнення на предмет іпотеки,
задоволені місцевим господарським
судом обґрунтовано, оскільки, такі
ґрунтуються на вимогах чинного
законодавства, а обставини, покладені в
основу заявлених позовних вимог,
підтверджені документально.

Покликання скаржника на
постанову пленуму Вищого
господарського суду України №11 від
29.05.2013 року «Про деякі питання визнання
правочинів недійсними» та подані ним в
суді першої інстанції клопотання,
колегія суддів вважає безпідставними,
оскільки, такі висновку місцевого
господарського суду не спростовують.

При цьому, місцевий господарський суд
обґрунтовано зазначив, що згідно із
частиною 3 статті 22 ГПК України сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи. Подача клопотань
спрямованих на штучне затягування
судового процесу, суперечить, зокрема,
вимогам статті 6 Конвенції про захист
праві людини і основоположних свобод
1950 року, учасником якої є Україна,
стосовно права кожного на розгляд його
справи судом упродовж розумного
строку.

Отже, з огляду на викладене вище,
колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду
вважає, що рішення господарського суду
Чернівецької області від 21.11.2013 року
відповідає матеріалам справи,
ґрунтується на чинному законодавстві і
підстав для його скасування немає,
зазначені в апеляційній скарзі інші
доводи скаржника не відповідають
матеріалам справи, документально не
обґрунтовані, не базуються на
законодавстві, що регулює спірні
правовідносини, а тому не визнаються
такими, що можуть бути підставою згідно
ст. 104 ГПК України для скасування чи
зміни оскаржуваного рішення.

З огляду на те, що апелянт не
виконав вимоги Львівського
апеляційного господарського суду про
доплату судового збору за подання
апеляційної скарги на рішення
господарського суду у встановленому
порядку і розмірі, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
стягнути несплачений судовий збір в
сумі 15 396, 56 грн.

Керуючись ст. ст. 49, 91, 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Львівський апеляційний
господарський суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. В задоволенні апеляційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгово-комерційна
фірма "ЗЕВС", м.Чернівці за вих.№165 від
07.12.2013 року відмовити.

2. Рішення господарського суду
Чернівецької області від 21.11.2013 року у
справі №5027/688/2012 залишити без змін.

3. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
торгово-комерційна фірма "Зевс"
(код:14267669; адреса: вул. Головна, 265 С,
м.Чернівці) 15 396,56 грн. судового збору за
подання апеляційної скарги за
наступними реквізитами: банк ГУДКСУ у
Львівській області, МФО банку 825014,
отримувач УДКСУ у Личаківському районі
м.Львова, код отримувача (код ЄДРПОУ)
38007620, рахунок 2006.

4. Доручити місцевому
господарському суду видати
відповідний наказ.

5. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття та може бути
оскаржена в касаційному порядку.

6. Матеріали справи повернути
господарському суду Чернівецької
області.

Повний текст постанови
виготовлено 20.03.2014 року

Головуючий-суддя
Юрченко Я.О.

Суддя
Давид Л.Л.

Суддя
Данко Л.С.