ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року Справа № 908/2740/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого:Полякова Б.
М.суддів:Коваленка В. М., Короткевича О.
Є.(доповідач у справі)розглянувши
матеріали касаційної скарги
Комунального підприємства
"Водоканал"на постанову та
рішенняДонецького апеляційного
господарського суду від 26.11.2013 року
Господарського суду Запорізької
області від 16.10.2013 рокуу справі№
908/2740/13за позовом доКомунального
підприємства "Водоканал" Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Техенергохім"простягнення 46 832,03 грн.За
участю представників: не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 16.10.2013 року у
справі №908/2740/13 Комунальному
підприємству "Водоканал", м. Запоріжжя
відмовлено у задоволенні позову до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техенергохім", м.
Запоріжжя про стягнення 46832,03 грн.
заборгованості за послуги з
водопостачання та водовідведення за
період з 24.01.2013 року по 19.02.2013 року.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 26.11.2013 року
рішення господарського суду
Запорізької області від 16.10.2013 року у
справі №908/2740/13 залишено без змін.

Не погоджуючись з рішеннями суду
першої та апеляційної інстанцій
Комунальне підприємство "Водоканал"
звернулось до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою в
якій просить скасувати рішення
господарського суду Запорізької
області від 16.10.2013 року та постанову
Донецького апеляційного
господарського суду від 26.11.2013 року у
справі № №908/2740/13 та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позов.

Касаційна скарга мотивована
порушенням судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
перевіривши наявні матеріали справи на
предмет правильності юридичної оцінки
обставин справи та повноти їх
встановлення в судових рішеннях,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Як встановлено господарськими судами
попередніх інстанцій та вбачається з
матеріалів справи, 01.12.2006 року між
Комунальним підприємством "Водоканал"
(далі - Позивач) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Техенергохім" (далі - Відповідач)
укладено договір № 8064 про надання
послуг з питного водопостачання та
приймання стічних вод у системи
каналізації.

За умовами Договору позивач
зобов'язався забезпечити відповідачу
подачу питної води на господарсько -
питні, побутові та технічні потреби, а
також приймання стічних вод по
майданчикам: м. Запоріжжя, вул.
Цимлянська, буд. 29А.

28.12.2012 року представниками позивача
здійснено технічне обстеження
водопроводу відповідача, про що
складено Акт № 21- "Т/И". При проведенні
обстеження встановлено, що подача
питної води відповідачу здійснюється
від мережі КП "Водоканал" по одному
вводу діаметром 40 мм. На трубопроводі
подачі (в приміщені) раніше змонтовано
засіб обліку марки SENSUS, зав. № 2297245,
державна повірка 1-й квартал 2010 р,
покази на момент обстеження - 17192 м3.
Засіб обліку раніше припломбований до
трубопроводу свинцевою пломбою з
відтиском "ВКЦ". Пломбу збережено.
Обвідні лінії відсутні.

За результатами перевірки відповідачу
внесено припис згідно з Правилами
користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України, в якому
вимагалося в термін до 31.01.2013 року
встановити вузол обліку холодної води
в точці приєднання в міську
водопровідну мережу.

19.02.2013 року представниками КП
"Водоканал" складено Акт технічного
обстеження водопроводу № 87/4-ТИ, в якому
зафіксовано невиконання вимог раніше
внесеного припису, що містилися в Акті
№ 21- "Т/И". Акт підписано представниками
КП "Водоканал", з актом ознайомлений
представник абонента, який від підпису
відмовився.

На підставі виявлених порушень та на
підставі акта обстеження № 87/4-ТИ
представниками КП "Водоканал"
здійснено розрахунок витрат води
згідно п. 3.3 "Правил...".

Акт від 19.02.2013 року та акт - рахунок №
8064/4 від 19.02.2013 року не підписані
абонентом, в них зроблено запис, що
представник абонента з актом
ознайомлений, від підпису відмовився.

Позивачем, у зв'язку з невиконання
відповідачем припису за актом № 21-т/и
нараховано з посиланням на п. 3.2.5.
договору вартість використаної води за
п. 3.3., 3.4. Правил.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та підтверджується
матеріалами справи позивач не
спростував наявність у відповідача
приладу обліку марки SENSUS, зав. № 2297245,
який пройшов державну повірку зі
збереженими пломбами, за умовами п. 3.1.
Правил розрахунок обсягів спожитої
води має здійснюватись на підставі
показів вказаного приладу обліку.

Також встановлено судами, що
відповідачем вчинені певні дії на
виконання вимог припису щодо
встановлення водолічильника у
визначеній постачальником воді точці.
Враховуючи неможливість виконати такі
вимоги у встановлений строк, а саме до
31.01.2013 року, відповідач неодноразово
звертався до позивача листами (вих. №
39/13-0052 від 28.01.2013 р. та № 39/13-0133 від 11.02.2013
р.) з проханням щодо продовження
строків виконання вимог припису за
актом № 21-т/и та позивачем 17.04.2013 р.
листом (вих. № 3945) погоджено строк
виконання припису по акту № 21-т/и від
28.12.2012 р. на третій квартал 2013 року.

Стаття 174 Господарського кодексу
України передбачає, що господарські
зобов`язання можуть виникати з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

Згідно з вимогами статей 525, 526
Цивільного кодексу України, статтею 193
Господарського кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору,
вимог законодавства; одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається.

Так як вимоги позивача про стягнення
заборгованості ґрунтуються на
обставинах не виконання вимог припису
у встановлений строк до 31.01.2013 року, а
судами правомірно встановлено, що на
момент звернення до суду термін
виконання вимог припису не закінчився,
тому судами попередніх інстанцій
правильно відмовлено в задоволені
вимоги про стягнення заборгованості в
розмірі 46 832,03 грн.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин; обґрунтованим
визнається рішення, в якому повно
відображені обставини, які мають
значення для даної справи, висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Перевіривши у відповідності до частини
2 статті 1115 Господарського
процесуального кодексу України
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення у постанові
апеляційного господарського суду та
рішенні місцевого суду, колегія суддів
дійшла висновків про те, що
господарські суди, розглядаючи справу
відповідно до вимог статей 34, 43, 84, 101
Господарського процесуального кодексу
України, розглянули всебічно, повно та
об'єктивно в судовому процесі всі
обставини справи в їх сукупності,
належно дослідили наявні у матеріалах
справи докази, перевірили здійснені
сторонами розрахунки та вірно
застосували норми матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Комунального
підприємства "Водоканал" у справі
№908/2740/13 залишити без задоволення.

2. Постанову Донецького
апеляційного господарського суду від
26.11.2013 року та рішення господарського
суду запорізької області від 16.10.2013
року у справі № 908/2740/13 залишити без
змін.

Головуючий:
Б. М. Поляков

Судді:
В. М. Коваленко

О. Є. Короткевич