ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2014 р.
Справа № 926/1263/13

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді
Кузя В.Л.

суддів
Костів Т.С.

Малех І.Б.

Розглянувши апеляційну скаргу від 05.02.14
за № 195 Сторожинецької міської ради
Чернівецької області

на рішення Господарського суду
Чернівецької області від 13.01.14

у справі № 926/1263/13

за позовом: Сторожинецької міської
ради Чернівецької області, м.
Сторожинець

до відповідача: Колективного малого
підприємства "Будівельник", м.
Сторожинець Чернівецької області

про стягнення заборгованості - 34738,00
грн.

представники сторін - не з'явилися;

Відповідно до протоколу розподілу
справ КП «Документообіг господарських
судів», справу № 926/1263/13 розподілено до
розгляду судді - доповідачу Кузю В.Л.

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
17.02.14 у склад колегії для розгляду
апеляційної скарги у справі № 926/1263/13
Господарського суду Чернівецької
області введено суддів - Желіка М.Б. та
Малех І.Б.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 19.02.14
апеляційну скаргу у даній справі
прийнято до провадження, справу
призначено до розгляду на 27.03.14 (з
врахуванням ухвали суду від 12.03.14)

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
25.03.14 до складу судової колегії внесено
зміни - замість судді Желіка М.Б.
введено суддю Костів Т.С. з підстав,
викладених у розпорядженні.

Рішенням Господарського суду
Чернівецької області від 13.01.14 у справі
№926/1263/13 (суддя Гурин М.О.) у позові
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
місцевого господарського суду позивач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення Господарського суду
Чернівецької області від 13.01.14 у даній
справі та прийняти нове рішення, яким
позов задоволити.

При цьому, скаржник посилається на
неповне з'ясування місцевим
господарським судом обставин, що мають
значення для справи, та не врахував
інтереси . права і обов'язки
Сторожинецької міської ради
Чернівецької області.

Також, скаржник вважає, що у
бездіяльності відповідача наявні усі
чотири елементи складу цивільного
правопорушення, оскільки КМП
«Будівельник» не оформив
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку і, відповідно, не
сплачував орендну плату, внаслідок
чого міський бюджет не отримав кошти за
фактичне використання земельної
ділянки, тобто КМП «Будівельник» своєю
бездіяльністю заподіяв міському
бюджету шкоду у розмірі 34 738 грн.

Відповідач правом, наданим йому ст.96
ГПК України, не скористався, відзиву на
апеляційну скаргу не подав.

18 березня 2014 року скаржником подано
клопотання про розгляд справи без
участі його уповноваженого
представника.

Відповідач участі уповноваженого
представника у судове засідання не
забезпечив. Ухвала про прийняття
апеляційної скарги та призначення
справи до розгляду була надіслана
відповідачу апеляційним господарським
судом рекомендованим листом з
повідомленням про вручення 19.02.14 на
адресу, яка міститься у Витязі з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб і фізичних осіб підприємців, -
Чернівецька область, Сторожинецький
район, місто Сторожинець, вул.
Горіхова,1 А, проте повернулася з
відділення поштового зв'язку з
відміткою «За зазначеною адресою не
проживає» .

Відповідачем не надано суду інформації
щодо поштової адреси підприємства або
щодо зміни його місцезнаходження.

Відповідно до ст.64 ГПК України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами у
справі інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження сторін, що
зазначена у Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб і фізичних осіб
підприємців. Уразі відсутності сторін
за такою адресою, вважається, що ухвала
про порушення провадження у справі
вручена їм належним чином.

Разом з цим, ухвалою про призначення
справи до розгляду від 19.02.14 участь
представників у судовому засіданні
обов'язковою не визнавалась, а тому
судова колегія вважає за можливе
розглянути апеляційну скаргу за
відсутності представника відповідача,
оскільки наявних матеріалів справи є
достатньо для правильного вирішення
даної справи.

Відповідно до ч.2 ст. 85 та ч.1 ст. 99 ГПК
України у судовому засіданні 27.03.14
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови Львівського
апеляційного господарського суду.

Перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції обставин справи
та правильність застосування ним норм
матеріального і процесуального права,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
Львівський апеляційний господарський
суд дійшов висновку про відсутність
підстав для скасування рішення
Господарського суду Чернівецької
області від 13.01.14 у справі № 926/1263/13, з
огляду на наступне:

З матеріалів справи вбачається, що17.06.94
рішенням виконавчого комітету
Сторожинецької міської ради № 132
(а.с.40-41) Колективному малому
підприємству "Будівельник" було
закріплено в користуванні земельну
ділянку площею 1 га. по вул. Горіховій 1а
в м. Сторожинець, Чернівецької області,
на якій знаходиться дане підприємство.

Відповідно до ч.1 ст. 116 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом
або за результатами аукціону.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу
України право власності та право
постійного користування земельною
ділянкою виникає після одержання її
власником або користувачем документа,
що посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.

Як встановлено місцевим господарським
судом, Колективне мале підприємство
"Будівельник" правовстановлюючих
документів на вищезазначену земельну
ділянку не оформив та державний акт про
право постійного користування на
земельну ділянку не одержав.

Вижницькою державною фінансовою
інспекцією 02.04.13 проведено обстеження
зазначеної земельної ділянки та
виявлено, що КМП «Будівельник»
фактично користується земельною
ділянкою без правовстановлюючих
документів на неї, про що складено акт
(а.с.15).

Крім цього, Вижницькою міжрайонною
державною фінансовою інспекцією
надіслано Сторожинецькому міському
голові лист за вих. № 21-21-22/711 від 10.06.13
(а.с.22-23), в якому зазначено, що
відповідачем в порушення ст. 206
Земельного кодексу України та ст. 25
Закону України "Про оренду землі"
безоплатно використовувалась земельна
ділянка несільськогосподарського
призначення площею 1 га. по вул.
Горіховій, 1А для обслуговування
будівель та споруд підприємства,
внаслідок чого місцевому бюджету
завдано шкоди (збитків) на загальну
суму 34738,00 грн., що підтверджується
розрахунком (а.с.16). У даному листі
міститься також посилання на
необхідність стягнення з відповідача
недоотриманих коштів місцевими
бюджетами, в тому числі шляхом
проведення претензійно -позовної
роботи щодо відшкодування
недоотриманих коштів.

Дана обставина стала підставою для
звернення Сторожинецької міської ради
до КМП «Будівельник» з позовом про
стягнення заборгованості на суму 34 738,00
грн.

Як зазначено вище, місцевим
господарським судом відмовлено у
задоволенні позову. Колегія суддів
апеляційної інстанції погоджується з
таким висновком господарського суду
першої інстанції з огляду на наступне:

Відповідно до 1.3. постанови Пленуму ВГС
України №6 від 17.01.11 (із змінами і
доповненнями) «Про деякі питання
практики розгляду справ у спорах,що
виникають із земельних відносин» у
порядку господарського судочинства
вирішенню підлягають спори про
стягнення шкоди, у тому числі упущеної
вигоди, завданої порушеннями прав
власників, у тому числі держави та
територіальних громад, і користувачам
земельних ділянок.

Згідно ст.96 Земельного кодексу України
землекористувачі зобов'язані
своєчасно сплачувати земельний
податок або орендну плату.

Відповідно до пункту 14.1.147. ст. 14
Податкового кодексу України плата за
землю - загальнодержавний податок, який
справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності.

З матеріалів справи вбачається, що
Колективне мале підприємство
"Будівельник" згідно з свідоцтвами: №
від 09.12. 10 , № від 13.03.10, серія
Б № 328070 від 31.05.12 знаходиться на
спрощеній системі оподаткування,
обліку та звітності (а.с.19-21).

Так, згідно пункту 291.2 ст. 291 Податкового
кодексу України спрощена система
оподаткування, обліку та звітності -
особливий механізм справляння
податків і зборів, що встановлює заміну
сплати окремих податків і зборів,
встановлених пунктом 297.1 статті 297
Податкового кодексу України на сплату
єдиного податку в порядку та на умовах,
визначених цією главою, з одночасним
веденням спрощеного обліку та
звітності. Пунктом 297.1 ст. 297 платники
єдиного податку звільняються від
обов'язку нарахування, сплати та
подання податкової звітності з
земельного податку.

Наведеним підтверджується сплата
відповідачем плати за землю у формі
єдиного податку.

Щодо доводів скаржника стосовно
несплати відповідачем орендної плати
і, відповідно нанесення шкоди міському
бюджету судова колегія зазначає, що
відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного
кодексу України передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
згідно з їх повноваженнями,
визначеними статтею 122 цього
Кодексу, чи договору купівлі-продажу
права оренди земельної ділянки (у разі
продажу права оренди) шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки чи
договору купівлі-продажу права оренди
земельної ділянки.

Також, згідно ч. 1 ст. 181 Господарського
кодексу України господарський договір
за загальним правилом викладається у
формі єдиного документа, підписаного
сторонами та скріпленого печатками.
Допускається укладення господарських
договорів у спрощений спосіб, тобто
шляхом обміну листами, факсограмами,
телеграмами, телефонограмами тощо.

В матеріалах справи відсутні будь - які
докази які б підтверджували наявність
рішення позивача про передачу спірної
земельної ділянки відповідачу в
оренду, і відповідно, відмови
відповідача від укладення договору
оренди, як доказ його вини.

Разом з цим судова колегія зазначає, що
системний аналіз норм законодавства
України дає підстави для висновку про
те, що орендна плата за земельну
ділянку, яка перебуває в державній
або в комунальній власності, має
подвійну правову природу, оскільки, з
одного боку, є передбаченим договором
оренди землі платежем, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою (частина перша
статті 21 Закону України "Про оренду
землі" підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України), з
іншого - є однією з форм плати за
землю як загальнодержавного податку
нарівні із земельним податком
(підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК
України). Разом з тим, підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є саме договір оренди такої
земельної ділянки (частина друга
статті 21 Закону України "Про оренду
землі",пункт 288.1 статті 288 ПК України)
(постанова Пленуму ВГСУ №6 від 17.01.11 (із
змінами і доповненнями) «Про деякі
питання практики розгляду справ у
спорах,що виникають із земельних
відносин»).

Крім того, відповідно до п. 3.8 постанови
Пленуму №6 від 17.01.11 для застосування
такого заходу відповідальності як
збитки слід встановлювати
наявність у діях відповідача усіх
чотирьох елементів складу
цивільного правопорушення
(протиправної поведінки, збитків,
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою та збитками і вини), так і
ступінь його вини.

Позивачем не подано суду жодних
доказів, які б свідчили про не
укладення правовстановлюючих
документів на землю саме з вини
відповідача, що могло б мати наслідком
нанесення збитків позивачу та
задоволення позову.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, належними та
допустимими доказами (ст. 34 ГПК
України).

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин, судова колегія
вважає висновок місцевого
господарського суду про відмову в
задоволенні позову обґрунтованим,
оскільки скаржником не доведено
належним чином вини відповідача у
нанесенні збитків, а тому не вбачає
підстав для зміни чи скасування
рішення Господарського суд
Чернівецької області від 13.01.14.

Судовий збір за перегляд судового
рішення в апеляційному порядку
покласти на скаржника в порядку ст.49
ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, -

Львівський апеляційний господарський
суд ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу
Сторожинецької міської ради залишити
без задоволення.

2. Рішення Господарського суду
Чернівецької області від 13.01.14 у справі
№ 926/1263/13 залишити без змін.

3. Судовий збір за перегляд
судового рішення в апеляційному
порядку покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття і може бути
оскаржена в касаційному порядку.

5.

Повний текст постанови складено 31.03.14

Головуючий суддя
Кузь В.Л.

Суддя
Костів Т.С.

Суддя
Малех І.Б.