Господарський суд Чернігівської
Р І Ш Е Н Н Я

м. Чернігів, пр. Миру, 20
Тел. 69-81-66

27 березня 2014 року
№ 927/303/14

Прокурор Корюківського району в
інтересах держави

в особі: Районного комунального
спеціалізованого лісогосподарського
підприємства "Корюківкаліс", вул. Дудко,
46, м. Корюківка, Чернігівська область,
15300

Відповідач: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Промоушн груп",

вул. Садова, 4, м. Корюківка,
Чернігівська область, 15300

Предмет спору: про стягнення 14083,4 грн.

Суддя Фетисова І.А.

Представники сторін:

від прокуратури: КолядаН.О. посвідчення
01/026 від 23.10.2012 року

від позивача: Дяченко Л.В. довіреність
№69 від 27.03.2014 року

від відповідача: не з'явися

Позивачем подано позов про
стягнення з відповідача за договором
купівлі-продажу №050313 від 05.03.2013 року
заборгованості в сумі 14083,4 грн..

Відповідач повноважного представника
в судове засідання не направив. Наданим
законом правом участі в судовому
засіданні не скористався. .

В судове засідання 27.03.2014 року
подано заяву в якій відповідач
повідомляє про визнання позовних вимог
в повному обсязі та просить розглядати
справу без участі повноважного
представника. Судом здійснення
перевірку повноважень особи яка
підписала дану заяву, а саме
Ничипоренко О.М.. Відповідно до витягу з
Інтернет ресурсу Державного
підприємства "Інформаційний ресурсний
центр"( www.irc.gov.ua), який міститься в
матеріалах справи, Ничипоренко О.М. є
керівником з 01.02.2013 року, а тому заява
підписана уповноваженим представником
приймається до розгляду.

Представники прокуратури та
позивача проти даної заяви не
заперечували.

Враховуючи, що в матеріалах справи є
докази належного повідомлення
відповідача про час і місце розгляду
справи та враховуючи подану
відповідачем заяву, явка відповідача
обов'язковою не визнавалась, суд
приходить висновку про розгляд справи
за наявними документами та без участі
представників відповідача.

Розглянувши подані матеріали,
заслухавши повноважного представника
позивача та представника прокуратури,
з'ясувавши фактичні обставини справи,
оцінивши докази, що мають юридичне
значення для розгляду справи по суті,
господарський суд встановив:

05.03.2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Промоушн
груп" (Покупець) та Районним
комунальним спеціалізованим
лісогосподарським підприємством
"Корюківкаліс" (Постачальник) було
укладено договір купівлі-продажу
№050313.

Відповідно до п. 1.1 договору
постачальник зобов'язується поставити,
а покупець зобов'язується прийняти і
оплатити лісопродукцію на умовах
даного договору, в подальшому "Товар".

Відповідно до п. 2.2 договору
асортимент, кількість, ціна щодо
кожного замовлення зазначаються в
рахунку-фактурі або ордері на відпуск
продукції. Оплата коштів означає, що
сторони погодили асортимент і
кількість.

Відповідно до п. 2.3 договору
оплата товару: не пізніше п'яти робочих
днів з дня отримання товару.

На виконання умов договору
позивач надав , а відповідач отримав
лісопродукцію згідно: ордеру №130 від
12.03.2013 року на суму 8788,8 грн., ордеру №162
від 01.04.2013 року на суму 1649,80 грн., ордеру
№ 163 від 01.04.2013 року на суму 1252,80 грн.,
ордеру №167 від 03.04.2013 року на суму 1064
грн., ордеру №171 від 04.04.2013 року на суму
1007 грн., ордеру №172 від 05.04.2013 року на
суму 1026 грн., ордеру №180 від 11.04.2013 року
на суму 3705 грн., а всього на загальну
суму 18493,4 грн.. Отримання товару
відповідачем підтверджується
відповідними підписами представника
на вищевказаних ордерах й не оспорено
відповідачем.

Відповідно до умов договору за
отриманий товар на підставі ордерів
№130 від м12.03.2012 року, №162 від 01.04.2013 року,
№163 від 01.04.2013 року, №167 від 03.04.2013 року,
№171 від 04.03.2013 року, № 172 від 05.04.2013 року,
№180 від 11.04.2013 року позивачем були
виставлені відповідачу
рахунки-фактури №39 від 21.03.2013 року на
суму 8788,8 грн. та №39/1 від 11.04.2013 року на
суму 9704,6 грн., а всього на загальну суму
18493,4 грн.. При цьому, сума 9704,6 грн. по
рахунку №39/1 є сумою, яка відповідає
сумі купівлі продажу лісопродукції по
ордерам №162,163,167,171,172,180, а сума 8788,80 грн.
по рахунку №39 відповідає сумі купівлі
продажу продукції по ордеру №130.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

За умовами ст. 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо інше не
передбачено договором або законом.

Таким чином, враховуючи умови п.2.2,
2.3. договору відповідач мав виконати
зобов'язання по оплаті не пізніше п'яти
календарних днів з дня отримання
товару, тобто дати зазначеної на
ордерах про отримання лісопродукції.

За отриманий товар відповідач
розрахунок провів частково: 10000 грн.
було перераховано платіжним
дорученням №5 від 29.03.2013 року з
призначенням платежу: згідно рахунку
№39 від 21.03.2013 року; 2700 грн. було
перераховано платіжним дорученням №121
від 17.04.2013 року з призначенням платежу:
оплата рахунку №39 від 21.03.2013 року;
прибутковим касовим ордером №907 від
24.10.2013 року на суму 1000 грн., а всього на
загальну суму 13700 грн.. Матеріалами
справи підтверджуються оплати
відповідача на суму 13700 грн..

23.10.2013 року позивачем направлено
відповідачу претензію №1 про сплату
коштів за отриманий товар в сумі 15083.440
грн. (1000 грн. оплати надійшла після
відправлення претензії). Дана
претензія отримана відповідачем 31.10.2013
року, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення від
29.10.2013 року.

Обґрунтування позивача в позовній
заяві про зарахування коштів за
платіжним дорученням №5 від 29.03.2013 року
на суму 10000 грн., частково в оплату
товару в сумі 710 грн. за договором
купівлі-продажу №050313 від 05.03.2013 року, а
9290 грн. на оплату заборгованості за
іншим договором, який діяв раніше, до
уваги судом не приймаються , оскільки
платіжне доручення №5 від 29.03.2013 року
має чітке призначення платежу: «згідно
рахунку №39 від 21.03.2013 року» й не може
бути віднесено до оплат послуг чи
товарів за іншими договорами, окрім
договору купівлі-продажу №050313 від
05.03.2013 на підставі якого був виписаний
рахунок-фактура №39 від 21.03.2013 року. При
цьому, доказів існування інших
правовідносин прокуратура та позивач
не надали, в зв'язку з чим перевірити
наявність існування інших зобов'язань
відповідача, проведення перевірки
правомірності здійснених позивачем
зарахувань суми 9290 грн. по інших
договорах у суду відсутня можливість.

Отже, внаслідок неналежного виконання
відповідачем зобов'язань саме по
договору № 050313 від 05.03.2013 року та
ордерам №№130,162,163,167,171,172,180
заборгованість за отриманий товар
становить 4793,4 грн..

В зв'язку з цим, визнання відповідачем
позову на суму 14083,40 грн. судом
приймається до уваги частково на суму
4793,40 грн..

Враховуючи викладене позовні вимоги в
частині стягнення боргу в сумі 4793,4 грн.
підлягають задоволенню, в решті вимог в
частині стягнення 9290 грн. слід
відмовити в зв'язку з наявністю доказів
про оплату відповідачем цієї суми , а
тому необґрунтованістю заявлених
вимог.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень.

Відповідач витребуваних судом
документів та доказів повної оплати
товару суду не надав, позов визнав.
Однак визнання позову прийнято судом
до уваги частково.

Відповідно до вимог чинного
законодавства, одностороння відмова
від виконання зобов'язань не
допускається, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином в
установлений строк.

Оскільки відповідач, в порушення ст.
525,526,615 Цивільного кодексу України,
взяті на себе зобов'язання по оплаті
товару своєчасно не виконав, позовні
вимоги підлягають задоволенню
частково, а саме заборгованість в сумі
4793,4 грн., в решті позовних вимог в
частині стягнення 9290 грн.
заборгованості слід відмовити як
необґрунтовано заявлені до стягнення.

Враховуючи, що прокуратурою при
поданні позову судовий збір не
сплачувався, обов'язок по оплаті
судового збору має бути покладений на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 525,526,655,692 Цивільного
кодексу України, ст.ст.22,33,49,75,82-85,121
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Промоушн груп" (15300,
Чернігівська область, м. Корюківка,
вул.. Садова, 4, р/р 5, в
"Полікомбанк", МФО 353100, )
на користь Районного комунального
спеціалізованого лісогосподарського
підприємства "Корюківкаліс" (15300,
Чернігівська область, м. Корюківка,
вул.. Дудко, 46, р/р 9424 в АТ
"Райффайзен Банк Аваль" м. Київ, МФО 380805,
) заборгованість в сумі
4793,4 грн.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

2. Відмовити в задоволенні позовних
вимог про стягнення 9290 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Промоушн груп" (15300,
Чернігівська область, м. Корюківка,
вул.. Садова, 4, р/р 5, в
"Полікомбанк", МФО 353100,
)в доход державного бюджету (р/р 3002
отримувач УК у м. Чернігові/м.
Чернігів/22030001 банк
ГУДКСУ в Чернігівській області МФО 853592
код бюджетної класифікації 22030001)
судовий збір в сумі 1827 грн.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
І.А.Фетисова