ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2014 р.
Справа №917/250/14

за позовом обласного комунального
виробничого підприємства теплового
господарства «Миргородтеплоенерго»

до квартирно-експлуатаційного відділу
м. Полтави

про стягнення 68619грн. 45коп.

Суддя Тимошенко К.В.

Представники:

від позивача: Новицька Т.А.

від відповідача: Балика Ю.О.

Рішення прийняте після перерви,
оголошеної в засіданні суду 19.03.2014р. до
19.03.2014р. до 14 год. 00 хв.

Розглядається позовна заява про
стягнення з відповідача 68619 грн. 45 коп.
за теплову енергію, з яких: 63648 грн. 93
коп. - боргу, 830 грн. 19 коп. - річних, 555 грн.
43 коп. - інфляційних, 3584 грн. 90 коп. - пені.

Відповідач позов визнав повністю.

В судовому засіданні відповідно до ст.
85 Господарського процесуального
кодексу України оголошені вступна та
резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд
встановив:

Позивач у позові просить стягнути з
відповідача 68619 грн. 45 коп., в тому числі:
63648 грн. 93 коп. - боргу за спожиту
теплову енергію, 830 грн. 19 коп. - річних,
555 грн. 43 коп. - інфляційних, 3584
грн. 90 коп. - пені.

В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що 22.02.2013р. між
обласним комунальним виробничим
підприємством теплового господарства
«Миргородтеплоенерго» (позивачем) та
квартирно-експлуатаційним відділом
м.Полтави (відповідачем) був укладений
договір № 117 про закупівлю товарів
(робіт або послуг) за державні кошти, за
умовами якого учасник (позивач)
зобов'язався у 2013р. надати замовнику
(відповідачу) послуги з
централізованого постачання теплової
енергії, а замовник - прийняти і
оплатити такі послуги за встановленими
тарифами в терміни, передбачені
договором та додатками до нього, які є
його невід'ємною частиною.

Позивач вказує, що він у період з
01.04.2013р. по 31.12.2013р. поставив відповідачу
теплову енергію на потреби опалення та
підігріву гарячої води на суму 89536 грн.
89 коп., за яку відповідач розрахувався
частково у сумі 25887 грн. 96 коп., у зв'язку
з чим за період з 01.04.2013р. по 31.12.2013р.
утворилася заборгованість у сумі 63648
грн. 93 коп.

Дослідивши надані у справі докази, суд
при вирішенні спору виходить з
наступного:

Згідно наданої позивачем копії
договору від 22.02.2013р. №117 про закупівлю
товарів (робіт або послуг) за державні
кошти (далі - договір) (копія договору та
додатку №1 до нього - а.с. 6-9, позивач
зобов'язався надати відповідачу
послуги з централізованого постачання
теплової енергії, а відповідач -
прийняти та оплатити такі послуги за
встановленими тарифами в терміни,
передбачені договором та додатками до
нього, які є його невід'ємною частиною.

Згідно п. 4.1. договору, п. 1.3. додатку № 1
до договору розрахунки проводяться
після пред'явлення позивачем рахунку
на оплату послуг, шляхом перерахування
відповідачем до останнього числа
поточного звітного місяця грошових
коштів у сумі, вказаній у рахунку, на
поточний рахунок позивача, відповідно
до затверджених в установленому
порядку тарифів.

Факт надання позивачем відповідачу
послуг за договором підтверджується
копіями актів приймання передачі
теплової енергії (а.с. 16-20).

Позивачем виставлено відповідачу
рахунки на оплату за надані послуги за
договором: від 24.04.2013р. на суму 10455 грн. 17
коп., від 20.05.2013р. на суму 10455 грн. 17 коп.,
від 20.06.2013р. на суму 8341 грн. 01 коп., від
19.07.2013р. на суму 7132 грн. 91 коп., від
06.08.2013р. на суму 11331 грн. 95 коп., від
20.09.2013р. на суму 10455 грн. 17 коп., від
22.10.2013р. на суму 10455 грн. 17 коп., від
21.11.2013р. на суму 10455 грн. 17 коп., від
18.12.2013р. на суму 10455 грн. 17 коп. (копі
рахунків - а.с. 31-35).

Згідно виписки банку, відповідачем
19.08.2013р. здійснено оплату за договором
№117 від 22.02.2013р. на суму 25887 грн. 96 коп.
(а.с. 41).

Таким чином заборгованість складає 63648
грн. 93 коп.

Також заборгованість відповідача
перед позивачем підтверджується актом
звірки взаємних розрахунків,
підписаним обома сторонами та
засвідченим печатками обох сторін,
згідно якого станом на 01.01.2014р.
заборгованість відповідача перед
позивачем складає 63648 грн. 93 коп. (а.с.54).

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України, ст.193 Господарського кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цих кодексів, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Виходячи з викладеного вимога позивача
про стягнення 63648 грн. 93 коп. вартості
поставленої відповідачу теплової
енергії обгрунтована і підлягає
задоволенню.

Пунктом 7.3. договору визначено, що у
разі несвоєчасної оплати замовником
рахунків, передбачених п. 4.1. цього
договору, замовник зобов'язується (крім
суми заборгованості) сплатити пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3% річних з простроченої суми,
якщо законом або договором не
встановлено інший розмір відсотків.

Таким чином вимога позивача про
стягнення з відповідача 830 грн. 19 коп.
річних, 555 грн. 43 коп. інфляційних та 3584
грн. 90 коп. пені заявлена правомірно.

Відповідач у відзиві на позов №695 від
04.03.2014р. (а.с. 27) позов визнав повністю, в
сумі 68619 грн. 45 коп.

Згідно статті 22 Господарського
процесуального кодексу України
відповідач має право визнати позов
повністю або частково.

Згідно ч. 5 ст. 78 Господарського
процесуального кодексу України, у разі
визнання відповідачем позову
господарський суд приймає рішення про
задоволення позову за умови, що дії
відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

В матеріалах справи відсутні докази,
які б свідчили про те, що визнання
відповідачем позову суперечить
законодавству або порушує права і
охоронювані законом інтереси інших
осіб, отже, виходячи з матеріалів
справи, визнання відповідачем позову
не суперечить чинному законодавству та
не порушує прав і охоронюваних законом
інтересів інших осіб.

В зв'язку з вищевикладеним позов
підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі матеріалів справи та
керуючись статтями 43, 49, 78, 82-85 ГПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Полтави (36000, м.Полтава, вул.Сінна,36, р/р
2942 в ГУДКС України в Полтавській
області, МФО 831019, ідентифікаційний код
08377170) на користь обласного
комунального виробничого підприємства
теплового господарства
«Миргородтеплоенерго» (37600, м.Миргород,
пров.Луговий,11, р/р 048 в ПРУ КБ
«ПриватБанк», МФО 331401,
ідентифікаційний код 25682207) 63648 грн. 93
коп. основного боргу, 830 грн. 19 коп.
річних, 3584 грн. 90 коп. пені, 555 грн. 43 коп.
інфляційних, 1827 грн. 00 коп. судового
збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Тимошенко К.В.

Повне рішення складено 24.03.2014р.