ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 лютого 2014 року Справа № 20/208 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого суддіДанилової
Т.Б.,суддів:Бакуліної С.В., Малетича М.М.,
Могил С.К., Шевчук С.Р.,

розглянувши заяву Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Донецькміськгаз"про перегляд
постановиВищого господарського суду
України від 02.12.2013у справі№ 20/208за
позовомДочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз
України"доПублічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації
"Донецькміськгаз"простягнення 5 002 928,36
грн., за скаргою Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" на дії
відділу примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Донецькій області, які полягають у
винесенні постанови про закінчення
виконавчого провадження від 09.10.2012 ВП №
33651223 з примусового виконання наказу
господарського суду Донецької області
від 18.10.2011 у справі № 20/208; визнання
незаконною постанову про закінчення
виконавчого провадження від 09.10.2012 ВП №
33651223 з примусового виконання наказу
господарського суду Донецької області
від 18.10.2011 у справі № 20/208.

В С Т А Н О В И В:

Дочірня компанія "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" звернулась до
Господарського суду Донецької області
із скаргою на дії органу ВДВС, у якій
просила визнати неправомірними дії
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Донецької області, які полягають у
винесенні 09.10.2012 постанови ВП №33651223 про
закінчення виконавчого провадження з
примусового виконання наказу
Господарського суду Донецької області
від 18.10.2011 у даній справі та визнати
незаконною постанову ВП №33651223 від
09.10.2012 про закінчення виконавчого
провадження з примусового виконання
наказу Господарського суду Донецької
області від 18.10.2011 у дані справі.

Ухвалою Господарського суду Донецької
області від 07.08.2013, залишеною без змін
постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 01.10.2013,
відмовлено в задоволенні скарги
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" про визнання
неправомірними дій Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
України в Донецькій області щодо
винесення постанови від 09.10.2012 ВП №33651223
про закінчення виконавчого
провадження та визнання незаконною
цієї постанови.

Постановою Вищого господарського суду
України від 02.12.2013 у даній справі судові
рішення попередніх інстанцій
скасовані; скаргу Дочірньої компанії
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" на дії
відділу примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Донецькій області задоволено; визнано
неправомірними дії відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Донецькій області, які полягають у
винесенні постанови про закінчення
виконавчого провадження від 09.10.2012 ВП №
33651223 з примусового виконання наказу
господарського суду Донецької області
від 18.10.2011 у справі № 20/208; визнано
незаконною постанову про закінчення
виконавчого провадження від 09.10.2012 ВП №
33651223 з примусового виконання наказу
господарського суду Донецької області
від 18.10.2011 у справі № 20/208.

Публічне акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
"Донецькміськгаз" подало заяву про
перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 02.12.2013 у даній справі, в якій
просить прийняти постанову, якою
повністю задовольнити заяву та
повністю скасувати постанову Вищого
господарського суду України від 02.12.2013
у справі №20/208 та направити справу на
новий розгляд до касаційної інстанції,
мотивуючи свої вимоги неоднаковим
застосуванням Вищим господарським
судом України норм матеріального
права. В обґрунтування своїх доводів
заявник посилається на постанови
Вищого господарського суду України від
27.12.2012 у справі №5011-26/5666-2012, від 03.07.2013 у
справі №9/166-10(3/171-09), від 10.07.2013 у справі
№5023/3418/11(49/206-10), постанову Судової
палати у господарських справах
Верховного Суду України від 15.10.2013 у
справі №5011-27/6245-2012.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, судова колегія
не вбачає підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України з
огляду на таке.

Відповідно до статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана виключно на
таких підставах: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом. Ухвалення різних за
змістом судових рішень матиме місце в
разі, коли суд касаційної інстанції у
розгляді двох чи більше справ за
подібних предмета спору, підстав
позову, змісту позовних вимог та
встановлених судом фактичних обставин
і однакового матеріально-правового
регулювання спірних правовідносин
дійшов неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.

Приймаючи постанову від 02.12.2013 у справі
№20/208, на яку подана заява про перегляд,
суд касаційної інстанції прийшов до
висновку щодо наявності підстав для
задоволення заяви на дії відділу
примусового виконання рішень та
визнання неправомірними дій відділу
примусового виконання рішень про
закінчення провадження з виконання
наказу суду. Такого висновку суд
касаційної інстанції дійшов з огляду
на те, що судами попередніх інстанцій
встановлено, що комісією з питань
списання заборгованості, яка мала бути
створена позивачем, у повному обсязі не
списано заборгованість боржника -
відповідача за постановою Донецького
апеляційного господарського суду від
03.10.2011 по справі № 20/208; учасниками
процедури списання, якими є позивач та
відповідач не було дотримано положень
законодавства щодо списання
заборгованості (не було проведено
звіряння розрахунків і підписано
відповідних актів, в яких мали
зафіксувати суму заборгованості, що
обліковується в їх бухгалтерському
обліку після списання заборгованості),
а відповідні протоколи були складені
лише відповідачем, що свідчить про те,
що виконавче провадження було
закінчено з порушенням положень закону
України "Про виконавче провадження".

У постанові Вищого господарського суду
України від 27.12.2012 у справі
№5011-26/5666-2012, на яку посилається заявник,
суд касаційної інстанції погодився з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо відсутності підстав про
зобов'язання відповідача списати
заборгованість за спожитий природний
газ. При цьому суд касаційної інстанції
виходив з того, що Порядком списання
заборгованості за природний газ та
електричну енергію, затвердженим
постановою Кабінету міністрів України
№ 894 від 08.08.2011, не встановлено обов'язку
відповідача вчиняти будь-які дії, які б
підтверджували погодження списання
заборгованості позивача, з огляду на що
обраний позивачем спосіб захисту прав
суб'єктів господарювання не відповідає
встановленим законодавством способам
захисту прав та інтересів та є прямим
втручанням у господарську діяльність
відповідача.

У постанові Вищого господарського суду
України від 03.07.2013 у справі №9/166-10(3/171-09),
на яку посилається заявник, суд
касаційної інстанції також погодився з
висновками суду апеляційної інстанції
щодо наявності підстав для задоволення
скарги на дії відділу примусового
виконання рішень виконавчої служби про
визнання незаконною бездіяльності
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби при виконанні наказу
господарського суду та про
зобов'язання відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби закрити виконавче
провадження з виконання наказу
господарського суду та винесення
постанови про закриття виконавчого
провадження, з огляду на встановлений
судами попередніх інстанцій факт
списання заборгованості відповідача,
що є підставою для закінчення
виконавчого провадження.

У постанові Вищого господарського суду
України від 10.07.2013 у справі
№5023/3418/11(49/206-10), на яку посилається
заявник, суд касаційної інстанції
також погодився з висновками судів
попередніх інстанцій щодо відсутності
підстав для задоволення скарги на дії
відділу примусового виконання рішень
виконавчої служби про закінчення
виконавчого провадження стосовно
примусового виконання наказу. Такого
висновку суд касаційної інстанції
дійшов з огляду на встановлені судами
попередніх інстанцій обставини справи
про те, що заборгованість була списана
та сплачена боржником у повному обсязі,
що є підставою для закінчення
виконавчого провадження.

З огляду на викладене заявником не
доведено наявності неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, оскільки в постанові,
про перегляд якої просить заявник, та в
постанові, на яку він посилається,
відсутні неоднакові правові висновки,
а відтак відсутні підстави, визначені
пунктом 1 частини першої статті 11116 ГПК
України, для допуску справи до
провадження Верховного Суду України.

Також не підлягають прийняттю до уваги
посилання заявника з приводу
неоднакового застосування норм
матеріального права на постанову
Судової палати у господарських справах
Верховного Суду України від 15.10.2013 у
справі №5011-27/6245-2012, оскільки до судових
рішень, на які у відповідній заяві може
бути здійснено посилання на
підтвердження підстави, встановленої
пунктом 1 статті 11116 Господарського
процесуального кодексу України, не
належать судові рішення Верховного
Суду України в господарських та
адміністративних справах, оскільки
відповідно до положень глав 4, 5 розділу
ІІ Закону України "Про судоустрій і
статус суддів" Верховний Суд України є
найвищим судовим органом у системі
судів загальної юрисдикції, а не судом
касаційної інстанції.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
підстав для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 86, 11116, 11121 ГПК України, Вищий
господарський суд України

У Х В А Л И В :

Відмовити Публічному акціонерному
товариству по газопостачанню та
газифікації "Донецькміськгаз" у
допуску справи №20/208 до провадження
Верховного Суду України.

Головуючий суддяТ.Данилова Судді:
С.Бакуліна М.Малетич С.Могил С.
Шевчук