ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2014 р.
Справа № 922/4673/13

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя

Лакіза В.В., суддя Плахов О.В.

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників:

апелянта - не з'явився;

боржника - Босенко К.В. (за довіреністю
від 26.11.2013р.)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу арбітражного
керуючого Круглова С.С. (вх. № 3976 Х/2) на
постанову господарського суду
Харківської області від 28.11.2013р. у
справі № 922/4673/13

за заявою Обслуговуючий кооператив
"Житлово-будівельний кооператив "Титан"
(код 36224318), м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду
Харківської області від 28.11.2013 р. у
справі № 922/4673/13 (суддя Казарцева В.В.)
визнано Обслуговуючий кооператив
"Житлово-будівельний кооператив "Титан"
код 36224318, зареєстрований як юридична
особа Виконавчим комітетом
Харківської міської ради 09.12.2008 р. за
№0042875 за адресою: 61017, м.Харків,
вул.Котлова,216 банкрутом та відкрито
ліквідаційну процедуру. Призначено
ліквідатором Обслуговуючого
кооперативу "Житлово-будівельний
кооператив "Титан" (код 36224318) Кузнецова
Іллю Віталійовича (паспорт серії
НОМЕР_2, виданий Фрунзенським МВ ХМУ
УМВС України в Харківській області
17.10.2009 р., реєстраційний номер облікової
картки платника податків - НОМЕР_1,
зареєстрований: АДРЕСА_1. Зобов'язано
ліквідатора здійснити офіційне
оприлюднення в газеті "Голос України
або "Урядовий кур'єр" повідомлення про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури та
виконати дії по ліквідації банкрута,
передбачені Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Постанова місцевого господарського
суду з посиланням на ст. ст. 37,38, 95 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» мотивована
тим, що ліквідатором (ліквідаційною
комісією) боржника вжито всіх заходів,
що є передумовою для звернення до
господарського суду з заявою про
визнання боржника банкрутом.

Призначаючи ліквідатора,
господарський суд зазначив, що
арбітражний керуючий Круглов С.С.,
визначений автоматизованою системою, в
судове засідання не з'явився, заяви на
участь у справі не надав, про дату, час
та місце розгляду справи повідомлений
належним чином.

Арбітражний керуючий Круглов С.С. не
погодився з постановою господарського
суду Харківської області від 28.11.2013 р. у
справі № 922/4673/13 в частині призначення
ліквідатором Обслуговуючого
кооперативу "Житлово-будівельний
кооператив "Титан" Кузнецова Іллю
Віталійовича.

Заявник апеляційної скарги вказує на
те, що викладені в постанові обставини,
не відповідають дійсності. Так, апелянт
посилається на те, що про дату, час,
місце розгляду справи повідомлений
належним чином не був, з урахуванням
зазначеного просить скасувати
оскаржувану постанову господарського
суду Харківської області від 28.11.2013 р. у
справі № 922/4673/13 в частині призначення
ліквідатором Обслуговуючого
кооперативу "Житлово-будівельний
кооператив "Титан" (код 36224318) Кузнецова
Іллю Віталійовича та призначити
ліквідатором Обслуговуючого
кооперативу "Житлово-будівельний
кооператив "Титан" арбітражного
керуючого Круглова С.С.

Розпорядженням голови суду від 05.02.2014р.
у зв'язку з хворобою судді Шутенко І.А.
сформовано новий склад колегії суддів
у складі: головуючий суддя Здоровко
Л.М., суддя Лакіза В.В., суддя Плахов О.В.

У судовому засіданні 26.03.2014р.
представник боржника заперечує проти
вимог апеляційної скарги, вважають їх
безпідставними та необґрунтованими та
просить залишити її без задоволення,
постанову господарського суду
Харківської області від 28.11.2013р. у
справі №922/4673/13 - без змін.

Апелянт у судове засідання 26.03.2014р. не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку про
наявність підстав для її часткового
задоволення виходячи із наступного.

Голова ліквідаційної комісії
Обслуговуючого кооперативу
"Житлово-будівельний кооператив "Титан"
в порядку ст. 95 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
звернувся до суду з заявою про
порушення справи про визнання
Обслуговуючого кооперативу
"Житлово-будівельний кооператив "Титан"
банкрутом.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 11.11.2013р. заява
Обслуговуючого кооперативу
"Житлово-будівельний кооператив "Титан"
про порушення справи про банкрутство
прийнята до розгляду.

Автоматизованою системою визначено
кандидатуру арбітражного керуючого
Круглова Сергія Сергійовича для
призначення ліквідатором у справі.

Голова ліквідаційної комісії просив
суд визнати ОК "ЖБК "Титан" банкрутом,
відкрити ліквідаційну процедуру та
призначити ліквідатором боржника
голову ліквідаційної комісії
Кузнецова І.В.

Ухвалою місцевого господарського суду
від 21.11.2013р. порушено провадження у
справі про банкрутство Обслуговуючого
кооперативу «Житлово-будівельний
кооператив «Титан»; введено мораторій
на задоволення вимог кредиторів;
зобов'язано арбітражного керуючого
Круглова С.С. надати суду заяву на
участь у справі в якості ліквідатора.

28.11.2013р. господарським судом
Харківської області прийнято
оскаржувану постанову про визнання
Обслуговуючого кооперативу
«Житлово-будівельний кооператив
«Титан» банкрутом з підстав визначених
вище.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 Закону України
"Про відновлення платоспроможності або
визнання його банкрутом", якщо вартості
майна боржника - юридичної особи, щодо
якого прийнято рішення про ліквідацію,
недостатньо для задоволення вимог
кредиторів, така юридична особа
ліквідується в порядку, передбаченому
цим Законом. У разі виявлення
зазначених обставин ліквідатор
(ліквідаційна комісія) зобов'язаний
звернутися до господарського суду із
заявою про порушення справи про
банкрутство такої юридичної особи.

Згідно з ч. 2 зазначеної статті за
результатами розгляду заяви про
порушення справи про банкрутство
юридичної особи, майна якої
недостатньо для задоволення вимог
кредиторів, господарський суд визнає
боржника, який ліквідується, банкрутом,
відкриває ліквідаційну процедуру,
призначає ліквідатора, в порядку,
встановленому цим Законом для
призначення розпорядника майна.

Суд першої інстанції при винесенні
постанови від 28.11.2013р. виходив із того,
що заява керівника Обслуговуючого
кооперативу «Житлово-будівельний
кооператив «Титан» є обґрунтованою для
визнання боржника банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури.

Проте, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду не
може погодитися з такими висновками
місцевого господарського суду.

Під час розгляду справи про
банкрутство за ст. 95 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
суд повинен враховувати особливості
застосування процедури банкрутства
боржника, що ліквідується власником.

Так, обов'язки особи, що прийняла
рішення про припинення юридичної особи
встановлені у статті 105 Цивільного
кодексу України, зокрема, серед яких:
негайне письмове повідомлення
учасниками юридичної особи або
органом, що прийняв рішення про
припинення юридичної особи, органу, що
здійснює державну реєстрацію, який
вносить до Єдиного державного реєстру
відомості про те, що юридична особа
перебуває у процесі припинення;
призначення комісії з припинення
юридичної особи (ліквідаційна комісія,
ліквідатор тощо), яка поміщає в
друкованих засобах масової інформації,
в яких публікуються відомості про
державну реєстрацію юридичної особи,
що припиняється, повідомлення про
припинення юридичної особи та про
порядок і строк заявлення кредиторами
вимог до неї.

Цей строк не може становити менше двох
місяців з дня публікації повідомлення
про припинення юридичної особи.
Комісія вживає усіх можливих заходів
щодо виявлення кредиторів, а також
письмово повідомляє їх про припинення
юридичної особи.

Крім загальних правил щодо порядку
припинення юридичних осіб,
передбачених статтею 105 Цивільного
кодексу України, цей Кодекс встановлює
і спеціальні правила щодо ліквідації
юридичної особи, які спрямовані на
забезпечення прав та інтересів
кредиторів.

Комісія з припинення юридичної особи
(ліквідаційна комісія), яка створюється
і діє на попередніх етапах відповідно
до статей 105, 110 Цивільного кодексу
України, обов'язково складає після
закінчення строку для пред'явлення
вимог кредиторами проміжний
ліквідаційний баланс, який містить
відомості про склад майна юридичної
особи, що ліквідується, перелік
пред'явлених кредиторами вимог, а також
про результати їх розгляду.

Відповідно до вимог статті 111
Цивільного кодексу України проміжний
ліквідаційний баланс затверджується
учасниками юридичної особи або
органом, який прийняв рішення про
ліквідацію юридичної особи. На етапі
затвердження проміжного
ліквідаційного балансу з'ясовуються
питання про достатність чи
недостатність в юридичної особи, що
ліквідується, коштів для задоволення
вимог кредиторів, у разі недостатності
яких ліквідаційною комісією
здійснюється продаж майна юридичної
особи.

За недостатньої вартості майна
ліквідаційна комісія має діяти
відповідно до правил статті 110
Цивільного кодексу України, яка
приписує в цьому випадку здійснювати
ліквідацію в порядку, передбаченому
Законом України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Зазначені норми цивільного
законодавства кореспондуються із
приписами статті 60 Господарського
кодексу України, яка регулює загальний
порядок ліквідації суб'єкта
господарювання. Так, згідно з ч.ч. 2-5
вказаної статті орган (особа), який
прийняв рішення про ліквідацію
суб'єкта господарювання, встановлює
порядок та визначає строки проведення
ліквідації, а також строк для заяви
претензій кредиторами, що не може бути
меншим, ніж два місяці з дня оголошення
про ліквідацію. Ліквідаційна комісія
або інший орган, який проводить
ліквідацію суб'єкта господарювання,
вміщує в друкованих органах відповідно
до закону повідомлення про його
ліквідацію та про порядок і строки
заяви кредиторами претензій, а явних
(відомих) кредиторів повідомляє
персонально у письмовій формі у
встановлені цим Кодексом чи
спеціальним законом строки. Одночасно
ліквідаційна комісія вживає
необхідних заходів щодо стягнення
дебіторської заборгованості суб'єкта
господарювання, який ліквідується, та
виявлення вимог кредиторів, з
письмовим повідомленням кожного з них
про ліквідацію суб'єкта
господарювання. Ліквідаційна комісія
оцінює наявне майно суб'єкта
господарювання, який ліквідується, і
розраховується з кредиторами, складає
ліквідаційний баланс та подає його
власнику або органу, який призначив
ліквідаційну комісію. Достовірність та
повнота ліквідаційного балансу
повинні бути перевірені у
встановленому законодавством порядку
з обов'язковою перевіркою органом
державної податкової служби, у якому
перебуває на обліку суб'єкт
господарювання.

Тобто, спрощена процедура банкрутства,
яка передбачена ст. 95 Закону про
банкрутство (банкрутство боржника, що
ліквідується власником), випливає з
процедури добровільної ліквідації
юридичної особи, тобто ліквідації
юридичної особи за рішенням її
учасників (власників) або органу,
уповноваженого на це установчими
документами, та з'ясування питань про
недостатність вартості майна боржника
для задоволення вимог кредиторів,
звернення до господарського суду із
заявою про порушення провадження у
справі про банкрутство боржника в
порядку статті 95 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
можливе лише після виконання у
сукупності вищенаведених приписів
законодавства. Дослідження вказаних
обставин має істотне значення для
правильного вирішення справи, проте
місцевий господарський суд на це уваги
не звернув і залишив без належної
правової оцінки, що свідчить про не
встановлення судом першої інстанції
обставин, які входять до предмету
доказування у даній справі.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішення про ліквідацію Обслуговуючого
кооперативу «Житлово-будівельний
кооператив «Титан» прийнято 14.08.2013р., що
підтверджується протоколом загальних
зборів членів (учасників) зазначеного
кооперативу, відповідну публікацію
оголошення у спеціалізованому
друкованому засобі масової інформації
було здійснено 19.08.2013р., тобто через 5
днів. У той же час наявний у матеріалах
справи витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, який доданий до
заяви про порушення справи про
банкрутство Обслуговуючого
кооперативу «ЖБК «Титан», станом на
21.06.2013 р. не містить запису про
перебування юридичної особи - боржника
у процесі припинення (а.с. 23-25). Однак, в
матеріалах справи також є витяг з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
станом на 20.11.2013р., в якому зазначено ОК
«ЖБК «Титан» перебуває в процесі
припинення. Отже, в матеріалах справи
відсутні докази того, що на час
публікацію оголошення про припинення
юридичної особи було здійснено
внесення у встановленому порядку
запису про перебування боржника у
процесі припинення до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, що
свідчить про порушення ліквідаційною
комісією боржника вимог ст. 105 ЦК
України.

Крім того, до заяви про порушення
справи про банкрутство за ст. 95 Закону
про банкрутство не додані докази
повідомлення боржником всіх явних
кредиторів (у розумінні ст. 60 ГК
України), зокрема контролюючі органи,
про його ліквідацію та про порядок і
строки заявлення кредиторами
претензій.

Так, про прийняття рішення про власну
ліквідацію боржником не було
повідомлено одного з явних кредиторів -
Західну МДПІ м. Харкова Харківської
області ДПС, що позбавило останню
вчасно здійснити податкову перевірку
боржника та у разі виявлення
податкового боргу звернутися до нього
з грошовими вимогами.

Заява боржника про припинення платника
податків (форма № 8-ОПП) не свідчить про
дотримання боржником приписів ст. 60 ГК
України, оскільки така заява не містить
необхідних відомостей про порядок та
строки заявлення претензій до
боржника. Більше того, згадана заява
була направлена на адресу Західної
МДПІ м. Харкова лише 21.11.2013р., що
підтверджується поштовим чеком від
21.11.2013р. №9160 (а.с. 75), тобто після
закінчення двомісячного строку для
заявлення кредиторських вимог до
боржника, після порушення провадження
у справі про банкрутство. При цьому
проміжний ліквідаційний баланс був
затверджений боржником вже 31.10.2013р. - до
моменту направлення відповідного
повідомлення.

Зазначене свідчить про те, що пасив
боржника не міг бути повністю
сформований, тому не можна вважати про
його чіткий розмір.

На обов'язковості відповідного
повідомлення органу державної
податкової служби, а також
необхідності врахування порядку
виявлення кредиторів та встановлення
повного обсягу кредиторської
заборгованості у процедурі
добровільної ліквідації при зверненні
із заявою про порушення провадження у
справі про банкрутство боржника, що
ліквідується власником, наголошено
Верховним Судом України ще у 2008 році, а
саме у постанові від 10.06.2008р. у справі
№15/682-б.

Окрім того, як свідчить зміст заяви про
порушення справи про банкрутство,
загальний розмір кредиторської
заборгованості складає 11000,00 грн., при
цьому вартість усіх активів
підприємства складає 0 грн. Тобто,
майнові активи, які можна було б
реалізувати на погашення
заборгованості у боржника відсутні.

Крім того, до заяви про порушення
справи про банкрутство надано довідку
про відсутність заборгованості перед
фондами, зокрема, перед Пенсійним
Фондом України, перед центром
зайнятості, перед фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань, перед фондом соціального
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатністю (а.с. 41).

Однак, на підтвердження відсутності
заборгованості до заяви про порушення
справи про банкрутство не надано
належних доказів з відповідних фондів.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до довідок Управління
Державтоінспекції (а.с. 83) та Державної
інспекції сільського господарства в
Харківській області (а.с. 85) майна за ОК
«Житлово-будівельний кооператив
Титан» не зареєстровано.

Однак, будь-яких документів, з яких
можливо встановити відсутність
активів справа не містить. Справа також
не містить і документів, які б свідчили
про відсутність зареєстрованого за
боржником у відповідних установах
(Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно, Держкомзем, тощо)
нерухомого майна, в т.ч. земельних
ділянок. Відсутні в матеріалах справи і
докази проведення оцінки наявних
активів боржника, що унеможливлює
визначити їх реальну вартість.

В порушення ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
до заяви про визнання боржника
банкрутом не додано відомості про всі
рахунки боржника, відкритих в банках та
інших фінансових установах, їх
реквізити.

Таким чином, ліквідаційною комісією
боржника був порушений порядок
добровільної ліквідації.

До заяви про порушення провадження у
справі про банкрутство за правилами ст.
95 Закону про банкрутство не додані
документи, які повинні бути подані на
момент звернення із такою заявою та які
не можуть бути витребувані судом
після порушення справи про
банкрутство.

Отже, в порушення норм ст.ст. 33, 34 ГПК
України, заявником не надано належних
доказів - первинної документації, на
підтвердження дебіторської
заборгованості, наявності майна у
боржника, залишку коштів на рахунках у
фінансових установах, тощо, що
перешкоджає встановленню обставин
щодо кредиторських вимог та їх розміру
відносно розмірів активів боржника.

Таким чином, за наявними у справі
матеріалами неможливо встановити
реальний стан його платоспроможності,
а відповідно не можна вважати
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції про недостатність активів
боржника для задоволення вимог
кредиторів.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у
відповідності до ч. 1 ст. 12 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» у разі
відсутності підстав для відмови у
прийнятті або для повернення заяви про
порушення справи про банкрутство
господарський суд приймає заяву до
розгляду, про що не пізніше п'яти днів з
дня її надходження виносить ухвалу, в
якій, зокрема, зазначається прізвище,
ім'я та по-батькові арбітражного
керуючого, визначеного
автоматизованою системою з числа осіб,
внесених до Єдиного реєстру
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
України.

Статтею 114 Закону України про
банкрутство визначено, що кандидатура
арбітражного керуючого для виконання
повноважень розпорядника майна
визначається судом самостійно із
застосуванням автоматизованої системи
з числа осіб, внесених до Єдиного
реєстру арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) України.

Відповідно до п. 4.2. Положення «Про
автоматизовану систему з відбору
кандидатів на призначення
арбітражного керуючого у справах про
банкрутство», затвердженою Постановою
Пленуму Вищого господарського суду
України від 16.01.2013р. №1 у разі
надходження заяви про порушення справи
про банкрутство та прийняття суддею
рішення про наявність підстав для її
прийняття до винесення відповідної
ухвали суддя до дванадцятої години
робочого дня в межах строку,
встановленого частиною першою статті 12
Закону:

- визначає коефіцієнт складності
справи про банкрутство (далі -
коефіцієнт складності);

- вчиняє електронний запит на
автоматичне визначення кандидатури
арбітражного керуючого.

Однак, місцевим господарським судом в
порушення вищезазначених норм в ухвалі
про прийняття заяви про порушення
справи про банкрутство від 11.11.2013р. не
зазначено арбітражного керуючого,
визначеного автоматизованою системою.
Крім того, електронний запит на
автоматичне визначення кандидатури
арбітражного керуючого вчинений лише
13.11.2013р. (а.с. 68-69).

За таких обставин, судом першої
інстанції безпідставно винесено
постанову від 28.11.2013р. про визнання
Обслуговуючого кооперативу
«Житлово-будівельний кооператив
«Титан» банкрутом.

Враховуючи вищезазначене в сукупності,
колегія суддів не погоджується із
висновком господарського суду першої
інстанції та без достатніх правових
підстав порушено справу про
банкрутство боржника за спрощеною
процедурою, передбаченою ст. 95 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

За таких обставин оскаржувана
постанова про визнання боржника
банкрутом суду першої інстанції
підлягають скасуванню, як така, що не
відповідають приписам чинного
законодавства, а провадження у справі -
припиненню, як безпідставно порушене,
відповідно до пп. 1-1 п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК
України.

Згідно ч. 1 ст. 104 Господарського
процесуального кодексу України
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є: 1) неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи; 2)
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими; 3) невідповідність
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи; 4) порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів Харківського апеляційного
господарського суду вважає, що
апеляційна скарга арбітражного
керуючого Круглова Сергія Сергійовича
підлягає частковому задоволенню,
постанова господарського суду
Харківської області від 28.11.2013р. по
справі №922/4673/13 - скасуванню, а
провадження у справі - припиненню.

Керуючись пп. 1-1 п. 1 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 85, 99,
ст. 101, п. 3 ч. 1 ст. 103, ст. 105,
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу арбітражного
керуючого Круглова Сергія Сергійовича
задовольнити частково.

Постанову господарського суду
Харківської області 28.11.2013р. у справі
№922/4673/13 скасувати.

Провадження у справі №922/4673/13
припинити.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складений
27.03.2014р.

Головуючий суддя
Л.М. Здоровко

Суддя
В.В. Лакіза

Суддя
О.В. Плахов