ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.03.2014
Справа № 905/7307/13

Господарський суд Донецької області у
складі судді Нестеренко Ю.С.

при секретарі судового засідання
Вашето Т.Г.

розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом Комунального підприємства
«Служба єдиного замовника
Ворошиловського району м.Донецька»,
м.Донецьк

до відповідача Приватного
підприємства «Ей Джи Ай», м.Донецьк

про зобов`язання укласти договір

за участю уповноважених представників:

від позивача: Подставний Л.І.- за
довіреністю б/н від 08.01.14р.

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Комунальне підприємство
«Служба єдиного замовника
Ворошиловського району м.Донецька»,
м.Донецьк звернувся до господарського
суду Донецької області з позовом до
відповідача, Комунального
підприємства «Служба єдиного
замовника Ворошиловського району
м.Донецька», м.Донецьк про зобов`язання
укласти договір №159 про надання послуг
з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій.

В обґрунтування своїх вимог
Позивач посилається на проект
договору №159 про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, листи,
рішення виконавчого комітету
Донецької міської ради №464 від 29.10.2003р.

Нормативно свої вимоги Позивач
обґрунтовує Законом України «Про
житлово-комунальні послуги», ст.ст. 638,
649 Цивільного кодексу України, ст.ст. 67,
179, 181, 187 Господарського кодексу
України, ст.ст. 1, 2, 54-57 Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідач жодного разу до
судових засідань не з`явився, про
причини не явки суд не повідомляв,
ніяких документів суду не надав, хоча
належним чином повідомлявся про час,
та місце розгляду справи за адресою,
що зазначена в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, про що свідчать
наявні в матеріалах справи поштові
конверти з відміткою пошти «за
закінченням терміну зберігання», що
вважається належним повідомленням
про розгляд справи.

Відповідно до положень ст.75
Господарського процесуального кодексу
України, справу розглянуто за
наявними в ній матеріалами. Також за
приписами п.3.9.2. Постанови пленуму ВГСУ
№18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Ухвалою господарського суду
Донецької області від 05.12.2013р. строк
розгляду справи продовжувався на 15
днів.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду Донецької області
від 18.12.13р. справу №905/7307/13 було передано
на розгляд судді М.М.Гриник у зв'язку із
знаходженням судді Ю.С.Нестеренко у
відпустці.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду Донецької області
від 04.02.14р. справу №905/7307/13 було передано
на розгляд судді Ю.С. Нестеренко у
зв'язку з її поверненням з відпустки.

Розглянувши матеріали справи,
господарський суд встановив :

Як вбачається з матеріалів справи
у власності ПП «Ей Джи Ай» на підставі
договорів купівлі-продажу вбудованих
приміщень від 22.04.2003р. та 23.05.2006р.
знаходиться суміжне вбудоване
нежитлове приміщення загальною площею
88,5кв.м., яке розташоване за адресою:
м.Донецьк, пр.Комсомольський, 4.

Послуги по технічному
обслуговуванню зазначеного будинку
здійснює КП «СЄЗ Ворошиловського
району м.Донецька».

За приписами ст.19 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
відносини між учасниками договірних
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг здійснюються виключно на
договірних засадах. Учасниками
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг є: власник, споживач, виконавець,
виробник. Виробник послуг може бути їх
виконавцем. Особливими учасниками
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг є балансоутримувач та
управитель, які залежно від
цивільно-правових угод можуть бути
споживачем, виконавцем або виробником.

Відповідно до п.1 ст.20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
Споживач зобов'язаний укласти договір
на надання житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору.

Згідно п.5 ст.20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» Споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Отже, ПП «Ей Джи Ай» є споживачем
житлово-комунальних послуг у
відповідності до приписів
вищенаведених законів.

Таким чином, позивач в обґрунтування
позовних вимог посилається на те, що
укладення договору №159 про надання
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій є
обов'язковим.

За твердженнями позивача для
можливості укладання відповідного
договору ним на адресу відповідача
було надіслано із супровідним листом
№08/6-950 від 10.09.2013р. проект договору №159
про надання послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій у двох примірниках для
підписання останнім.

Проте відповідач підписаного
примірника Договору, протоколу
розбіжностей або відповіді щодо
запропонованої позиції укласти
договір позивачу не надіслав, що стало
підставою звернення до суду з
відповідним позовом.

Розглянувши матеріали справи,
господарський суд дійшов висновку, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню з огляду на наступне:

Згідно ст.67 Господарського кодексу
України, відносини підприємства з
іншими підприємствами, організаціями,
громадянами в усіх сферах
господарської діяльності здійснюються
на основі договорів. Підприємства
вільні у виборі предмета договору,
визначенні зобов'язань, інших умов
господарських взаємовідносин, що не
суперечать законодавству України.

У відповідності до статті 11
Цивільного Кодексу України договір є
однією з підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків.

Майново-господарські зобов'язання, у
відповідності до ст. 179 Господарського
Кодексу України, які виникають на
підставі господарських договорів, є
господарсько-договірними
зобов'язаннями.

Статтею 179 Господарського Кодексу
України встановлено, що господарські
договори укладаються за правилами,
встановленими ГК України, з
врахуванням особливостей,
передбачених господарським
законодавством.

Відповідно до ст.180 Господарського
кодексу України господарський договір
вважається укладеним, якщо між
сторонами у передбачених законом
порядку та формі досягнено згоди з усіх
його істотних умов, а при укладенні
господарського договору сторони
зобов'язані у будь-якому разі погодити
предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно із статтею 181 Господарський
договір за загальним правилом
викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Проект договору може бути
запропонований будь-якою з сторін. У
разі якщо проект договору викладено як
єдиний документ, він надається другій
стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору,
у разі згоди з його умовами оформляє
договір відповідно до вимог частини
першої цієї статті і повертає один
примірник договору другій стороні або
надсилає відповідь на лист, факсограму
тощо у двадцятиденний строк після
одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих
умов договору сторона, яка одержала
проект договору, складає протокол
розбіжностей, про що робиться
застереження у договорі, та у
двадцятиденний строк надсилає другій
стороні два примірники протоколу
розбіжностей разом з підписаним
договором.

Сторона, яка одержала протокол
розбіжностей до договору, зобов'язана
протягом двадцяти днів розглянути
його, в цей же строк вжити заходів для
врегулювання розбіжностей з другою
стороною та включити до договору всі
прийняті пропозиції, а ті розбіжності,
що залишились неврегульованими,
передати в цей же строк до суду, якщо на
це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами згоди щодо
всіх або окремих умов, зазначених у
протоколі розбіжностей, така згода
повинна бути підтверджена у письмовій
формі (протоколом узгодження
розбіжностей, листами, телеграмами,
телетайпограмами тощо).

Якщо сторона, яка одержала протокол
розбіжностей щодо умов договору,
заснованого на державному замовленні
або такого, укладення якого є
обов'язковим для сторін на підставі
закону, або сторона - виконавець за
договором, що в установленому порядку
визнаний монополістом на певному ринку
товарів (робіт, послуг), яка одержала
протокол розбіжностей, не передасть у
зазначений двадцятиденний строк до
суду розбіжності, що залишилися
неврегульованими, то пропозиції другої
сторони вважаються прийнятими.

За приписами частини 3 статті 184
Господарського Кодексу України
укладення господарських договорів на
основі примірних і типових договорів
повинно здійснюватися з додержанням
умов, передбачених статтею 179 цього
Кодексу, не інакше як шляхом викладення
договору у вигляді єдиного документа,
оформленого згідно з вимогами статті 181
цього Кодексу та відповідно до правил,
встановлених нормативно-правовими
актами щодо застосування примірного
або типового договору.

Відповідно до ст.4-3 Господарського
процесуального кодексу України,
судочинство в господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Згідно ст.33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести обставини, на
які вона посилається в обґрунтування
своїх вимог або заперечень.

Як встановлено матеріалами справи,
проект Договору було направлено на
адресу керівника підприємства-Гринько
Л.О., як фізичної особи за місцем її
проживання, а не місцем реєстрації ТОВ
«Ей Джи Ай», отже виходячи з
вищевикладеного суд вважає, що
позивачем не було дотримано вимог
закону щодо надсилання проекту
Договору на адресу відповідача саме як
юридичної особи, а отже не доведений
факт одержання безпосередньо
Відповідачем проекту договору, що
обумовлює подальші юридичні дії,
правові наслідки у відповідності до
вищезазначених норм матеріального
законодавства, які регулюють дані
спірні правоввдношення.

Таким чином, слід визнати, що позивачем
недотриманий порядок укладення
господарських договорів, встановлений
ст.ст.179, 180, 181, 184 Господарського Кодексу
України.

Судові витрати відповідно до вимог
статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
відносяться на позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд ,-

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог
Комунального підприємства «Служба
єдиного замовника Ворошиловського
району м.Донецька», м.Донецьк до
Відповідача, Приватного підприємства
«Ей Джи Ай», м.Донецьк про зобов`язання
укласти договір №159 про надання послуг
з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, відмовити.

2. У судовому засіданні 04.03.2014р.
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

3. Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його оголошення. Зазначений
строк обчислюється з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
ст.ст.84, 85 Господарського
процесуального кодексу України.

4. Повний текст рішення підписано
11.03.2014р.

Суддя
Ю.С.
Нестеренко