ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

07.04.14 № 910/5947/14. Суддя Гумега О.В.,
розглянувши

позовну заяву ФОП ОСОБА_1

до ТОВ "Хаски-Інвест"

про стягнення 111 357,98 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява № б/н від 27.03.2014 р. і
додані до неї документи повертаються
позивачеві без розгляду з наступних
підстав:

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо у
позовній заяві не вказано повного
найменування сторін, їх поштових адрес.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 ГПК України
позовна заява повинна містити
найменування (для юридичних осіб) або
ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за
його наявності для фізичних осіб)
сторін, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання
(для фізичних осіб), ідентифікаційні
коди суб'єкта господарської діяльності
за їх наявності (для юридичних осіб) або
індивідуальні ідентифікаційні номери
за їх наявності (для фізичних осіб -
платників податків).

Згідно п. 2-1 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна
заява повинна містити документи, що
підтверджують за громадянином статус
суб'єкта підприємницької діяльності.

У якості позивача у позовній заяві
визначено ФОП ОСОБА_1.

Як свідчать додатки до позовної заяви
№ б/н від 27.03.2014 р., до останньої не
додано документів, що підтверджують за
громадянином ОСОБА_1 статус суб'єкта
підприємницької діяльності
(відповідні свідоцтво про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця,
витяг/виписка з Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців стосовно позивача
тощо), що є порушенням вимог п. 2-1 ч. 2 ст.
54 ГПК України. За наведених обставин
суду не доведено підставність
зазначених у позовній заяві імені
фізичної особи позивача та його місце
проживання.

Крім того, у позовній заяві № б/н від
27.03.2014 р. вказано лише скорочене
найменування організаційно-правової
форми відповідача (ТОВ "Хаски - Інвест").

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 90
Цивільного кодексу України юридична
особа повинна мати своє найменування,
яке містить інформацію про її
організаційно-правову форму.
Найменування установи має містити
інформацію про характер її діяльності.
Юридична особа може мати крім повного
найменування скорочене найменування.
Найменування юридичної особи
вказується в її установчих документах
і вноситься до єдиного державного
реєстру.

При цьому посилання на установчі
документи відповідача, можливі зміни
до них, офіційні документи та
відповідні витяги/виписки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців щодо повного
або офіційно зареєстрованого у Єдиному
державному реєстрі скороченого
найменування відповідача саме як "ТОВ
"Хаски - Інвест" в позовній заяві
відсутні, а як свідчать додатки до
позовної заяви, до останньої такі
документи і не додавались.

Отже, в порушення вимог статті 54
Господарського процесуального кодексу
України у позовній заяві не вказано
повного найменування відповідача, що, в
свою чергу, є підставою для повернення
позовної заяви і доданих до неї
документів без розгляду згідно з п. 2 ч. 1
ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України, оскільки в наведеній
нормі чітко вказано, що суддя повертає
позовну заяву і додані до неї документи
без розгляду, якщо у позовній заяві не
вказано повного найменування сторін,
їх поштових адрес.

При цьому судом враховано правову
позицію Вищого господарського суду
України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3
постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
ГПК щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо порушено правила поєднання вимог
або об'єднано в одній позовній заяві
кілька вимог до одного чи кількох
відповідачів і сумісний розгляд цих
вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін чи суттєво
утруднить вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ГПК України в
одній позовній заяві може бути
об'єднано кілька вимог, зв'язаних між
собою підставою виникнення або
поданими доказами.

При цьому ч. 1 ст. 58 ГПК України визначає
тільки можливість, а не обов'язковість
об'єднання кількох вимог в одній
позовній заяві.

При цьому, під вимогою слід розуміти
матеріально - правову вимогу позову,
яка складає його предмет.

Підставою позову є фактичні обставини,
на яких грунтується вимога позивача.

Отже, об'єднані вимоги повинні
випливати з тих самих фактичних
обставин, на яких грунтується позов в
цілому.

Доказами відповідно до ст. 32 ГПК
України визнаються будь - які фактичні
дані, отримані у визначеному законом
порядку, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, на яких обгрунтовуються
вимоги і заперечення осіб, що беруть
участь у справі, та інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Відтак, допускається можливість
об'єднати в одній позовній заяві кілька
вимог, якщо обставини, на яких вони
грунтуються, підтверджуються тими
самими доказами.

Фактично у позовній заяві № б/н від
27.03.2014 р. вимоги позивача грунтуються
на:

- договорі № 16 від 20.09.2013 р. (далі -
договір № 1),

- договорі № 18 від 03.10.2013 р. (далі -
договір № 2),

- договорі № 24 від 14.10.2013 р. (далі -
договір № 3), що свідчить про наявність
трьох самостійних спорів.

Об'єднання вищезазначених вимог в
одній позовній заяві суперечить
правилам статті 58 ГПК України, оскільки
заявлені вимоги не пов'язані між собою
а ні підставою виникнення, а ні
поданими доказами, а саме:

- підстави виникнення вимог позивача
різні - договір 1, договір 2, договір 3,
т.т. три самостійно існуючі правочини;

- обставини, на яких грунтуються вимоги
позивача на підставі договору 1, не
підтверджуються тими ж самими доказами
(відповідними актами виконаних робіт,
платіжними дорученнями тощо), що й
обставини, на яких грунтуються вимоги
позивача на підставі договору 2 (або
договору 3), а рівно і навпаки.

За таких обставин, позивачем порушено
правила поєднання вимог в одній
позовній заяві, а тому такі вимоги
належить роз'єднати.

При цьому суд враховує правову позицію
Вищого господарського суду України,
викладену в абзаці 3 п. 3.6 Постанови
Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.11 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції", де
зазначено, що якщо позивач порушив
правила об'єднання вимог або об'єднання
цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню
прав і взаємовідносин сторін чи
суттєво утруднить вирішення спору,
суддя має право повернути позовну
заяву (стаття 58 та пункт 5 частини
першої статті 63 ГПК).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Пунктом 2 частини 1 статті 57 ГПК України
встановлено, що до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ГПК України
позивач, прокурор зобов'язані при
поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

З сукупного аналізу наведених вище
норм вбачається, що належним доказом
відправлення відповідачеві позовної
заяви та доданих до неї документів є
опис вкладень в поштовий конверт та
документ, що підтверджує надання
поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо) надані в
оригіналі або належним чином
засвідченій копії.

На підтвердження надіслання
відповідачу копії позовної заяви та
доданих до неї документів листом з
описом вкладення, позивач залучив до
позовної заяви № б/н від 27.03.2014 р. "Опис
вкладення" від 28.03.2014 р. та фіскальний
чек № 8576 від 28.03.2014 р.

Натомість, у суду відсутні підстави
вважати "Опис вкладення" від 28.03.2014 р. в
якості доказу належного виконання
позивачем вимог ч. 1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57
ГПК України, оскільки з вказаного опису
вкладення у цінний лист жодним чином не
можливо дійти висновку, кому та на яку
адресу направлялись вказані в описі
документи (адресат та його адреса
фактично не зазначені).

За таких обставин, суду не доведено, що
позовна заява № б/н від 27.03.2014 р. та
додані до неї документи були
направлені саме відповідачеві листом з
описом вкладення.

Таким чином, позовна заява № б/н від
27.03.2014 р. не може бути прийнята до
розгляду та підлягає поверненню для
усунення допущених порушень.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України,
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Крім цього, при можливому повторному
зверненні до Господарського суд міста
Києва, слід звернути увагу на те, що
сплата судового збору за подання
позовних заяв до Господарського суду
міста Києва, здійснюється за
реквізитами щодо вказаного суду.

Керуючись п.п. 2, 5, 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути без
розгляду.

Суддя
О.В. Гумега