ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

20.03.2014
Справа № 908/885/14

Суддя Попова І.А., розглянувши
матеріали

за позовом Державного підприємства
«Державний науково-дослідний та
проектний інститут титану» (69035,
м.Запоріжжя, пр. Леніна, 180)

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЗТМК» (69600,
м.Запоріжжя, вул.. Теплична, 18)

про визнання недійсними договорів про
відшкодування витрат на утримання
поліклініки № 109, 110 від 01.02.2013 р.,
№ 03.01-12 ПСЛ/94 від 01.01.2012 р., № 04.1-12 ПСЛ/195
від 03.01.2012 р. та стягнення 51988 грн.
05 коп. витрат

Встановив, що позовна заява підлягає
поверненню без розгляду внаслідок
наступного:

У відповідності до ст. 57 ГПК України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують сплату судового
збору у встановленому порядку та
розмірі.

Позивачем до позовної заяви № 149 від
14.02.2014 р. (вх. № 926/09-05
від 19.03.2014 р.) не додано доказів сплати
судового збору у встановленому
розмірі.

Згідно ст. 44 ГПК України судові витрати
складаються з судового збору, сум, що
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місті їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката, та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Згідно ч.1 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява подається до
суду, - у відсотковому співвідношенні
до ціни позову та у фіксованому
розмірі.

Частиною 2 зазначеної статті визначені
ставки судового збору, зокрема, за
подання позовної заяви майнового
характеру - 2% ціни позову, але не менше
1,5 розміру мінімальної заробітної
плати та не більше 60 розмірів
мінімальних заробітних плат, та за
подання позовної заяви немайнового
характеру - 1 розмір мінімальної
заробітної плати.

У випадках об'єднання в одній заяві
вимог як майнового, так і немайнового
характеру судовий збір згідно з
пунктом 3 статті 6 Закону України «Про
судовий збір» підлягає сплаті як за
ставками, встановленими для позовів
майнового характеру, так і за ставками,
встановленими для розгляду позовних
заяв зі спорів немайнового характеру.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 7
від 21.02.2013 р. «Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України» якщо в позовній заяві
об'єднано дві або більше вимог
немайнового характеру, пов'язаних між
собою підставами виникнення або
поданими доказами, судовий збір
сплачується окремо з кожної з таких
вимог.

В даній позовній заяві позивач
звернувся з вимогами про стягнення 51988
грн. 05 коп. суми витрат та про визнання
недійсними договорів. При цьому до
позовної заяви додано платіжне
доручення № 325 від 14.02.2014 р., яким
сплачено судовий збір в розмірі 1827 грн.
Як вбачається, позивачем сплачено 1827
грн. судового збору лише за вимогами
майнового характеру. Таким чином, за
вимогами про визнання договорів
недійсними позивачем не сплачено
судовий збір.

Якщо заявником не подано належних
доказів сплати судового збору у
встановленому порядку та розмірі заява
повертається господарським судом з
підстав передбачених пунктом 4 частини
першої статті 63 Господарського
процесуального кодексу України

Крім того, приписами статті 56 ГПК
України передбачено, що позивач
зобов'язаний при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
листом з описом вкладення. У
відповідності до ст. 57 ГПК України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви та
доданих до неї документів.

При поданні даної позовної заяви № 149
від 14.02.2014 р. (вх. № 926/09-05 від
19.03.2014 р.) заявником у якості доказу
надсилання копії позовної заяви та
доданих до неї документів відповідачу
надано фіскальний чек від 17.03.2014 р. та
опис вкладення від 17.03.2014 р., в
якому зазначено про направлення
відповідачу позовної заяви № 149
від 14.02.2014 р. на 3 арк. та платіжного
доручення № 325 на 1 арк. При цьому докази
надсилання відповідачу копій доданих
до позовної заяви документів відсутні.

З урахуванням вищевказаних положень
законодавства додані фіскальний чек та
опис вкладення не можуть розглядатись
як належний доказ надсилання копії
позовної заяви та доданих документів
відповідачу. Таким чином, позивачем не
надано належних доказів відправлення
(вручення) копії позовної заяви та
доданих до неї документів відповідачу.

Згідно до пунктів 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК
України, суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів сплати судового
збору у встановлених порядку та
розмірі, доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

У відповідності до п. 3.5 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 р. № 18 недодержання
вимог статей 54, 56 та пунктів 2 та 3
частини 1 статті 57 ГПК України щодо
додатків до позовної заяви тягне за
собою наслідки, передбачені статтею 63
ГПК України.

Суд вважає за необхідне роз'яснити
заявнику, що у відповідності до ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду у загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Керуючись п. п. 4, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ДП «Державний
науково-дослідний та проектний
інститут титану» та додані до неї
документи повернути без розгляду.

Додаток: на 40 аркушах, в тому числі
оригінал платіжного доручення № 325
від 14.02.2014 р. (судовий збір).

Суддя
І.А. Попова