ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" березня 2014 р.Справа № 922/426/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового заіданні
Луніній О.В.

розглянувши заяви ТОВ агрофірма
"Рассвет" про скасування заходів
забезпечення позову, вжитих ухвалою
господарського суду від 17 лютого 2014
року по справі

за позовом Іноземне підприємство
"Центр-Автокраїна", м. Київ до ТОВ
агрофірма "Рассвет", с. Тернова про
стягнення коштів у розмірі 5 235 598,13 грн.
за участю представинків сторі:

позивача - Хоменко С.І., довіреність від
06 лютого 2014 року

відповідача - Герих О.І., довіреність
від 01 лютого 2014 року

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Іноземне підприємство
"Центр-Автокраїна", м. Київ, звернувся до
господарського суду Харківської
області із позовною заявою, в якій
просить суд стягнути з відповідача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма "Рассвет",
с. Тернова, основну заборгованість за
договором поворотної фінансової
допомоги № ТТФП001-335 від 08 жовтня 2009
року у розмірі 5 163 814,34 грн. та 3 % річних
за прострочення виконання грошового
зобов'язання у розмірі 12 877,34 грн. Також
до стягнення з відповідача заявлені
судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що 08 жовтня 2009 року між ТОВ
"Технотранс 2006" та відповідачем - ТОВ
"Агрофірма "Рассвет", с. Тернова,
укладено договір поворотної
фінансової допомоги № ТТФП001-335, за яким
ТОВ "Технотранс 2006" надало відповідачу
поворотну фінансову допомогу у розмірі
5 150 937,00 грн., строк повернення якої,
відповідно до пункту 3.3 договору (в
редакції додаткової угоди від 28 жовтня
2009 року до договору поворотної
фінансової допомоги № ТТФП001-335 від 08
жовтня 2009 року), встановлено до 31 грудня
2013 року. 09 червня 2011 року між ТОВ
"Технотранс 2006" та ТОВ "Харківська
автомобільна торгівельна компанія"
укладено договір уступки права вимоги
№ ХАТК/Р015-09 за умовами якого право
вимоги заборгованості у розмірі 5 150
937,00 грн., що виникла за договором
поворотної фінансової допомоги №
ТТФП001-335 від 08 жовтня 2009 року, було
передано ТОВ "Харківська автомобільна
торгівельна компанія". 02 липня 2013 року
між ТОВ "Харківська автомобільна
торгівельна компанія" та ІП
"Центр-Автокраїна" укладено договір
уступки прав вимоги № ЦА/Р015-38,
внаслідок чого, ІП "Центр-Автокраїна"
набуло права вимоги заборгованості у
розмірі 5 150 937,00 грн. за договором
поворотної фінансової допомоги №
ТТФП001-335 від 08 жовтня 2009 року. Оскільки
заборгованість у розмірі 5 150 937,00 грн.
відповідачем не була погашена,
позивачем, окрім суми основного боргу,
нараховано відповідачу, на підставі ст.
625 ЦК України, 3 % річних у сумі 12 877,34 грн.
В якості правових підстав позову
позивач посилається на приписи ст.ст.
512, 514, 526, 530, 625, 1049, 1050 ЦК України.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 13 лютого 2014
року прийнято позовну заяву до
розгляду, порушено провадження у
справі № 922/426/14 та призначено її до
розгляду у судовому засіданні на 03
березня 2014 року.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 17 лютого 2014
року задоволено заяву позивача про
забезпечення позову, вжито заходи до
забезпечення позову по справі № 922/426/14
в межах суми 5 238 721,34 грн. шляхом
накладення арешт на: грошові суми
відповідача, що знаходяться на його
банківських рахунках, на майно
(автомобілі) відповідача та на будівлі
та споруди насіннєвого заводу,
розташованого за адресою: Харківська
область, Харківський район, сел. Веселе,
вул. Радгоспна, 28.

27 лютого 2014 року до господарського суду
Харківської області від Філії АБ
"Південний" в м. Харкові надійшов лист
(вх. № 6854) про прийняття до виконання
ухвали суду від 17 лютого 2014 року про
арешт коштів ТОВ Агрофірма "Рассвет". 03
березня 2014 року до господарського суду
Харківської області від ПАТ
"Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк" та від
ПАТ "Перший український міжнародній
банк" надійшли листи (вх. № 6992 та 7053) про
прийняття до виконання ухвали суду від
17 лютого 2014 року про арешт коштів ТОВ
Агрофірма "Рассвет". 07 березня 2014 року
до господарського суду Харківської
області від ПАТ КБ "Приватбанк"
надійшов лист (вх. № 7814) про відсутність
на рахунках ТОВ Агрофірма "Рассвет"
коштів для виконання постанови.
вказані документи долучено судом до
матеріалів справи.

11 березня 2014 року судом до матеріалів
справи долучено заяву відповідача про
скасування забезпечення позову (вх. №
8019); 12 березня 2014 року - заяву (уточнену)
відповідача про скасування
забезпечення позову (вх. № 8167).

Суд, розглянувши питання щодо
скасування заходів забезпечення
позову, вжитих ухвалою суду від 17
лютого 2014 року, встановив наступне:

Відповідач просить суд задовольнити
його заяви та скасувати заходи, вжиті
ухвалою суду 17 лютого 2014 року. Зокрема
відповідач посилається на те, що
позивачем в обґрунтування заяви про
забезпечення позову надані неналежні
докази, чим введено суд в оману, витяги
з рекламного агентства були покладені
в обґрунтування заяви про забезпечення
позову і давали суду розуміння того, що
відповідач відчужуватиме майно та
зіграли велику роль при вжитті заходів
забезпечення позову, водночас
вказаними документами суд був введений
в оману; відповідач вказує, що за своєю
категорією діяльності відповідач є
сезонним виробником - займається
рослинництвом, його діяльність є
циклічною і вжиті судом заходи
забезпечення позову призведуть до
банкрутства підприємства-відповідача,
накладений арешт не сприятиме
надходженню кошів до бюджету, сплаті
податків, виплаті заробітної платні,
здійсненню посівної та одержанню
врожаю.

Позивач проти задоволення заяв
відповідача про скасування заходів
забезпечення позову заперечує. Зокрема
позивач посилається на те, що
відповідачем не доведено неналежність
поданих позивачем доказів в
обґрунтування заходів забезпечення
позову, позиція відповідача є
голослівною, і позивачем лише
здійснено роздруківку оголошень;
настання сезону, впродовж якого
відповідач здійснює свою господарську
діяльність, не впливає на виконання
ним своїх зобов'язань перед позивачем
і не ставиться у залежність від
циклічної господарської діяльності
відповідача. Зобов'язання відповідача
перед іншими особами не є більш
актуальним ніж зобов'язання
відповідача перед позивачем,
відповідачем а ні по строку 07 жовтня 2010
рік, а ні по строку 31 грудня 2013 року не
здійснено виконання зобов'язань, що
свідчить про відсутність наміру з боку
відповідача виконувати зобов'язання.

Суд, розглянувши заяви відповідача про
скасування заходів забезпечення
позову, вжитих ухвалою господарського
суду Харківської області від 17 лютого
2014 року, з'ясувавши позиції сторін,
визнав заяви відповідача підлягаючими
задоволенню з огляду на наступне.

Задовольняючи заяву позивача про
забезпечення позову та виносячи ухвалу
від 17 лютого 2014 року, суд виходив з
імовірності утруднення виконання або
невиконання рішення суду, яка, в даному
випадку, була обумовлена достатньо
обґрунтованим припущенням можливості
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду з тієї підстави, що
відповідачем вичиняються дії,
спрямовані на ухилення від виконання
зобов'язання після подання позивачем
позову до суду (14 лютого 2014 року
відповідач розпочав підготовчі дії до
реалізації рухомого та нерухомого
майна, що вбачається з наданих до суду
оголошень останнього).

В заявах про скасування заходів
забезпечення позову відповідач,
зокрема, вказав, що Статутом
підприємства-відповідача чітко
визначено порядок укладання
правочинів по відчуженню майна та
майнових прав та їх (правочинів) умов, і
які попередньо погоджуються
Наглядовою радою
підприємства-відповідача. Відповідач
акцентував, що а ні загальними зборами,
а ні Наглядовою радою, а ні генеральним
директором підприємства-відповідача
не приймалось жодного рішення щодо
продажу об'єктів. Також відповідач
зазначив, що підприємство-відповідача
є сільськогосподарським
підприємством, основним видом
діяльності якого є вирощування
пшениці, сої, соняшника, кукурудзи,
інших сільськогосподарських культур,
відповідно - діяльність товариства має
циклічний характер і накладення арешту
на грошові кошти відповідача
унеможливлює закупівлю палива,
посівного матеріалу, призведе до зриву
посівної.

Постановою Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року за № 16 "Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову", господарським
судам надано роз'яснення, метою яких є
однакове і правильне застосування
законодавства щодо забезпечення
позову. Так, умовою застосування
заходів до забезпечення позову за
вимогами майнового характеру є
достатньо обґрунтоване припущення, що
майно (в тому числі грошові суми, цінні
папери тощо), яке є у відповідача на
момент пред'явлення позову до нього,
може зникнути, зменшитись за кількістю
або погіршитись за якістю на момент
виконання рішення. Достатньо
обґрунтованим для забезпечення
позову є підтверджена доказами
наявність фактичних обставин, з
якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити
вчинення відповідачем дій,
спрямованих на ухилення від
виконання зобов'язання після
пред'явлення вимоги чи подання позову
до суду (реалізація майна чи підготовчі
дії до його реалізації, витрачання
коштів не для здійснення розрахунків з
позивачем, укладення договорів поруки
чи застави за наявності невиконаного
спірного зобов'язання тощо). Саме лише
посилання в заяві на потенційну
можливість ухилення відповідача від
виконання судового рішення без
наведення відповідного обґрунтування
не є достатньою підставою для
задоволення відповідної заяви.
Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається
його відповідністю вимогам, на
забезпечення яких він вживається.
Оцінка такої відповідності
здійснюється господарським судом,
зокрема, з урахуванням
співвідношення прав (інтересу), про
захист яких просить заявник, з вартістю
майна, на яке вимагається накладення
арешту, або майнових наслідків
заборони відповідачеві вчиняти певні
дії. Обрані заходи до забезпечення
позову не повинні мати наслідком
повне припинення господарської
діяльності суб'єкта господарювання,
якщо така діяльність, у свою чергу,
не призводитиме до погіршення стану
належного відповідачеві майна чи
зниження його вартості (п. 3 постанови).
Враховуючи, що забезпечення позову
застосовується як гарантія
задоволення законних вимог позивача,
господарський суд не повинен
скасовувати вжиті заходи до виконання
рішення або зміни способу його
виконання, за винятком випадків, коли
потреба у забезпеченні позову з тих
чи інших причин відпала або змінились
певні обставини, що спричинили
застосування заходів забезпечення
позову, або забезпечення позову
перешкоджає належному виконанню
судового рішення.

За таких обставин, з огляду на
викладене вище, зокрема, на
спростування відповідачем
обґрунтувань позивача про вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після подання позивачем позову до суду
(виходячи зі Статуту відповідача), на
сезонний характер робіт
підприємства-відповідача
(сільськогосподарський виробник) та на
відсутність коштів на рахунках
відповідача у банківських установах,
суд задовольняє заяви відповідача про
скасування заходів забезпечення
позову, вжитих ухвалою господарського
суду Харківської області від 17 лютого
2014 року. Заходи забезпечення позову,
вжиті ухвалою суду від 17 лютого 2014 року
у справі № 922/426/14, підлягають
скасуванню.

Керуючись ст. ст. 22, 68, 86 ГП України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяви відповідача (вх. № 8019 та 8167)
задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову,
вжиті ухвалою господарського суду
Харківської області від 17 лютого 2014
року у справі № 922/426/14.

Ухвала, з урахуванням пункту 2 частини
другої статті 17 Закону України "Про
виконавче провадження", має статус
виконавчого документа та підлягає
негайному виконанню.

Ухвала набула чинності 12 березня 2014
року та може бути пред'явлена до
виконання до 13 березня 2015 року.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/426/14