ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 березня 2014 року Справа № 10/110-12/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого:Владимиренко
С.В.,суддів:Демидової А.М., Могил С.К.,
Панової І.Ю., Шевчук С.Р.,розглянувши
заяву Компанії "ЕС-СІ Секюр Кепітал
Лімітед"про перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 02.10.2013у
справі№ 10/110-12/14за позовом Компанії
"Аїсі Кепітал
Лімітед"доСільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Юнайтед Гроуверс"за
участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача:1. Компанії
"Ай-Еф-Оу СВІС Джі-Ем-Бі-Ейч", 2.
ОСОБА_1простягнення предмета іпотеки
шляхом визнання права власності на
земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

Компанія "Аїсі Кепітал Лімітед"
(процесуальним правонаступником якого
є Компанія "ЕС-СІ Секюр Кепітал
Лімітед") звернулась до господарського
суду Київської області з позовом до
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Юнайтед
Гроуверс" (з врахуванням заяви про
уточнення позовних вимог) про визнання
за ним права власності на земельну
ділянку, площею 42,2642 га, кадастровий
номер :05:001:0016, що знаходиться за
адресою: Рожнівська сільська рада,
Броварський район, Київська область.

Рішенням господарського суду
Київської області від 23.01.2013 у справі №
10/110-12/14, залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 25.04.2013, у
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 02.10.2013 у справі № 10/110-12/14
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 25.04.2013 та
рішення господарського суду Київської
області від 23.01.2013 залишено без змін.

Компанія "ЕС-СІ Секюр Кепітал Лімітед"
звернулась із заявою про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України від
02.10.2013 у справі № 10/110-12/14, в якій заявник
просить вказану постанову скасувати та
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі. Заяву обґрунтовано неоднаковим
застосуванням Вищим господарським
судом України одних і тих самих норм
матеріального права, а саме, статті 35
Закону України "Про іпотеку", внаслідок
чого ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Як доказ неоднакового застосування
судом касаційної інстанції вказаних
норм матеріального права заявником
подано постанови Вищого
господарського суду України від 19.04.2012
у справі № 5016/1786/2011(12/75), від 20.10.2009 у
справі № 38/126-09, від 17.12.2013 у справі №
914/1315/13 та рішення Європейського суду з
прав людини, а саме: справа "Руїс Торіха
проти Іспанії" (заява № 18390/91) від 23.11.1994,
справа "Проніна проти України" (заява №
63566/00) від 18.07.2006, справа "Богатова проти
України" (заява № 5231/04) від 07.10.2010, справа
"Олександр Волков проти України" (заява
№ 21722/11) від 09.01.2013.

Розглянувши доводи заяви та додані до
неї постанови Вищого господарського
суду України, Вищий господарський суд
України вважає, що справа підлягає
допуску до провадження Верховного Суду
України з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 11116 ГПК України заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана на підставі
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Звертаючись з даною заявою, заявник
доводить наявність неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права щодо наявності
підстав для визнання права власності
на спірну земельну ділянку, що була
набута на підставах та у порядку
визначених іпотечним договором.

При прийнятті постанови від 02.10.2013 у
справі № 10/110-12/14, про перегляд якої
просить заявник, та постанов Вищого
господарського суду України від 19.04.2012
у справі № 5016/1786/2011(12/75), від 17.12.2013 у
справі № 914/1315/13, на які посилається
заявник, суд касаційної інстанції у
подібних правовідносинах неоднаково
застосував норми матеріального права,
а саме: статтю 35 Закону України "Про
іпотеку" та дійшов протилежних
висновків щодо наявності підстав для
звернення стягнення на предмет
іпотеки, внаслідок чого було ухвалено
різні за змістом судові рішення у
подібних правовідносинах, що є
підставою для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Колегією суддів не приймається до
уваги в якості доказу неоднакового
застосування норм матеріального права
постанова Вищого господарського суду
України від 20.10.2009 у справі № 38/126-09,
оскільки зазначена постанова була
скасована постановою Верховного Суду
України від 26.01.2010, а отже на даний час є
нечинною, і на неї не може
здійснюватись посилання на
підтвердження підстави, встановленої
пунктом 1 частини першої статті 11116 ГПК
України.

Крім того, рішення Європейського суду з
прав людини не належать до кола судових
рішень, на які може бути здійсненне
посилання на підтвердження підстави,
встановленої пунктом 1 частини першої
статті 11116 ГПК України.

Керуючись статтями 11116, 11121 ГПК України,
Вищий господарський суд України,

УХВАЛИВ:

Допустити справу № 10/110-12/14 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддяС. ВладимиренкоСуддіА.
Демидова С. Могил І. Панова С. Шевчук