номер провадження справи 33/4/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про припинення провадження у справі

18.03.2014
справа № 908/333/14
за позовом
Публічного акціонерного товариства
Українська страхова компанія
"Гарант-Авто" в особі Центральної філії
ПАТ "УСК "Гарант-Авто" (01042, м. Київ,
провулок Новопечерський, буд. 19/3)

до Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Кредо" (69068, м.Запоріжжя, вул. 8-березня,
буд. 34)

про стягнення матеріальної шкоди

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько
Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача: Марченко Н.В. -
довіреність № 85-1-4/9-Ю від 20.12.2013 р.;

від відповідача: Кузьмінов Д.В. -
довіреність № 24 від 13.01.2014 р.;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
Українська страхова компанія
"Гарант-Авто" в особі Центральної філії
ПАТ "УСК "Гарант-Авто", м. Київ
звернулося в господарський суд
Запорізької області із позовною заявою
про стягнення з Товариства з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "Кредо", м. Запоріжжя
матеріальної шкоди в розмірі 27385, 16 грн.

Обґрунтовуючи позов, позивач посилався
на наступні обставини.

09.11.2012 р. між ПАТ УСК "Гарант-Авто"
(позивачем) та ОСОБА_3 (Страхувальником)
було укладено договір добровільного
страхування автотранспорту
№35-07/00015737/1.1.2.00, відповідно до якого
було застраховано автомобіль «КІА»
реєстраційний номерний знак НОМЕР_4.

14.07.2013 р. в м. Києві, по вул.
Борщагівській 174/32, відбулась
дорожньо-транспортна пригода за участю
застрахованого автомобілю «КІА»,
реєстраційний № НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_3 та автомобілю
«Джилі», реєстраційний № НОМЕР_3, під
керуванням ОСОБА_4 Постановою
Солом'янського районного суду м.
Києва від 21.08.2013 року винним у
спричиненні зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди визнано
водія автомобілю «Джилі»,
реєстраційний № НОМЕР_3, під
керуванням ОСОБА_4 В результаті
дорожньо-транспортної пригоди
автомобілю Страхувальника заподіяно
матеріальну шкоду на суму 27385,16 грн.,
виплату якої здійснено ПАТ УСК
"Гарант-Авто" за домовленістю із
Страхувальником ПАТ «УАК
«Універсал-Авто». Позивач відзначає, що
відповідно до ст. 27 ЗУ "Про страхування",
після виплати страхового
відшкодування Страхувальнику, до
Страховика (позивача) перейшло право
вимоги до відповідальної особи в
порядку регресу. Зауважує, що згідно
наданої винною особою інформації, його
цивільно-правова відповідальність
застрахована у відповідача, поліс
АС/0669722. З метою досудового
врегулювання спору на адресу
відповідача була направлена Заява за
вих. № 11552/24АК від 13.11.2013 року, однак
останній станом на час звернення
позивача до господарського суду не
відшкодував заподіяної матеріальної
шкоди. Посилаючись на приписи ст. 27
Закону України «Про страхування»,
ст.ст. 993, 1166, 1187, 1188 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 29,36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», позивач просив позов
задовольнити.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 07.02.2014 р.
порушено провадження у справі № 908/333/14,
розгляд якої призначено на 25.02.2014 р.

На підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України,
ухвалою господарського суду від
25.02.2014р. розгляд справи було відкладено
на 18.03.2014 р.

За клопотанням присутніх у судовому
засіданні представників сторін
фіксація судового процесу технічними
засобами не здійснювалася.

В судовому засіданні 18.03.2014 р.
представник позивача підтримав заяву
(вих. № 40 від 05.03.2014 р.) про зменшення
розміру позовних вимог до суми 26885,16
грн. Так, за змістом заяви, позивач,
посилаючись на те, що Полісом АС/0669722
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів передбачена франшиза у сумі
500,00грн., тому позивач заявив про
зменшення розміру позовних вимог на
розмір франшизи. Таким чином предметом
позову стала вимога позивача про
стягнення суми 26885,16грн. Одночасно
позивач повідомив, що 27.02.2014 р.
відповідачем було перераховано на
рахунок позивача суму 26885,16 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
позивач вправі до прийняття рішення
по справі збільшити розмір позовних
вимог за умови дотримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу в
цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог.

Враховуючи, що вказана заява позивача
не суперечать приписам статті 22 ГПК
України, заява про зменшення розміру
позовних вимог приймається судом.

За таких обставин, предметом позову
стали вимоги ПАТ УСК "Гарант-Авто" в
особі Центральної філії ПАТ "УСК
"Гарант-Авто" про стягнення з ТОВ "СК
"Кредо" матеріальної шкоди в розмірі
26885,16 грн.

Відповідач - ТОВ "СК "Кредо" - письмовий
відзив на позовну заяву не надав. Його
представник, який був присутній у
судовому засіданні 18.03.2014 р. факт
перерахування позивачу суми 26885,16 грн.
підтвердив документально.

В судовому засіданні 18.03.2014 р. винесено
ухвалу про припинення провадження у
справі.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення
представників сторін, суд вважає, що
провадження по даній справі, підлягає
припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК
України у зв'язку із відсутністю
предмета спору.

Матеріали справи свідчать, що 14.07.2013 р.
по вул. Борщагівській, 174/32, сталася
дорожньо-транспортна подія за участю
автомобіля «КІА», реєстраційний №
НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_3 та
автомобілю «Джилі», реєстраційний №
НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4

Внаслідок вказаної ДТП зазнав
пошкоджень автомобіль «КІА»,
реєстраційний №АА5317МК.

ВДАІ Солом'янського району м. Києва
було складено Довідку за № 9230452
від 14.07.2013 р. про обставини
дорожньо-транспортної пригоди, в якій
зазначено, що на водія ОСОБА_4 складений
протокол про адміністративне
правопорушення за порушення вимог п.п.
11.4 Правил дорожнього руху України.

Адміністративний протокол разом з
матеріалами ДТП, направлено на розгляд
до Солом'янського районного суду м.
Києва.

Постановою Солом'янського районного
суду м. Києва по справі № 3- 5543/13-п
від 21.08.2013 р. (суддя Зінченко С.В.) ОСОБА_4
було визнано винним у здійсненні
зазначеного ДТП і притягнуто до
адміністративної відповідальності.

Як свідчать матеріали справи,
автомобіль «КІА», реєстраційний №
НОМЕР_4 на момент ДТП був застрахований
у ПАТ "УСК "Гарант-Авто" на підставі
договору добровільного страхування
транспортного засобу та супутніх
ризиків №
35-07/00015737/1.1.2.00 (надалі - Договір),
відповідно до умов якого Страховик
(позивач) зобов'язався у разі настання
страхового випадку відшкодувати
збитки у межах страхової суми у порядку
та на умовах, передбачених Договором
(арк. справи 9).

У зв'язку з цим 06.08.2013 р. власник
автомобіля «КІА», реєстраційний
№АА5317МК (ОСОБА_3) звернувся до ПАТ "УСК
"Гарант-Авто" з заявою про виплату
страхового відшкодування у зв'язку з
пошкодженням внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
застрахованого автомобіля, що є
страховим випадком відповідно до умов
Договору.

26.07.2013 р. експертом-оцінювачем ОСОБА_5
(ТОВ «ЄвроАсистанс»), було здійснено
зовнішній огляд пошкодженого в
результаті ДТП транспортного засобу
Страхувальника (автомобіля «КІА»,
реєстраційний №АА5317МК), про що
винуватця ДТП ОСОБА_4 сповіщалося 24.07.2013
р. відповідною телеграмою (арк. справи
27).

За результатом огляду вищеназваним
спеціалістом було складено Протокол
№239 огляду транспортного засобу, в
якому зафіксовано пошкодження
застрахованого автомобіля.

За результатом проведеного
автотоварознавчого дослідження
пошкодженого в ДТП автомобіля («КІА»,
реєстраційний №АА5317МК) суб'єктом
оціночної діяльності ТОВ
«ЄвроАсистанс» складено Звіт № 329 від
31.07.2013 р. Оцінювачем встановлено, що
внаслідок ДТП застрахованому
автомобілю завдано пошкодження, для
усунення яких необхідний
відновлювальний ремонт.

Згідно Звіту № 329 збиток, завданий
власникові КТЗ Kia Cerato держномер НОМЕР_4,
в результаті пошкодження при ДТП з
урахуванням розцінок ПАТ «Українська
Автомобільна Корпорація» «АФ
«Універсал-Авто», складає 35388,94 грн.

16.08.2013 р. позивачем було складено
Страховий акт (арк. справи 26), який
передбачав страхове відшкодування
Страхувальнику у розмірі 27385,16 грн.

Сума страхового відшкодування в
розмірі 27385,16 грн. була виплачена
Страхувальнику у повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів справи,
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_4, як власника транспортного
засобу (автомобіля «Джилі»,
реєстраційний №АЕ1763НЕ), станом на
момент скоєння ДТП була застрахована в
ТДВ «СК «Кредо» за Полісом №АС/0669722,
згідно з яким на 14.07.2013 р. поліс є
дійсним, ліміт за шкоду майну
встановлено 50000,00 грн., франшиза - 500, 00
грн.

У зв'язку з цим, позивачем на адресу ТДВ
«СК «Кредо» (відповідача у справі) було
направлено Заяву за вих. № 11552/24АК від
13.11.2013 р. про виплату страхового
відшкодування в сумі 27385,16 грн. (арк.
справи 49).

Заява позивача була залишена
відповідачем без задоволення,
внаслідок чого позивач звернувся із
позовом до господарського суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 Цивільного
кодексу України, майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п. 1 ст. 1187 ЦК України
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням,
зберіганням хімічних, радіоактивних,
вибухо- і вогненебезпечних та інших
речовин, утриманням диких звірів,
службових собак та собак бійцівських
порід тощо, що створює підвищену
небезпеку для особи, яка цю діяльність
здійснює, та інших осіб.

Згідно з п. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого
створює підвищену небезпеку.

Пунктом 5 зазначеної статті визначено,
що особа, яка здійснює діяльність, що
є джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або
умислу потерпілого.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
1188 Цивільного кодексу України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_4, винної у ДТП
особи, застрахована у ТДВ «СК «Кредо»
(відповідача), що підтверджується
Полісом серія АС № 0669722 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, яким передбачено
ліміт відповідальності за майнову
шкоду в розмірі 50000,00 грн., франшиза - 500,
00 грн.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 988 ЦК України
страховик зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Згідно приписів ст.ст. 525, 526 ЦК України,
ст. 193 Господарського кодексу України
зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цих Кодексів, інших
правових актів, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач виконав свої зобов'язання і
виплатив Страхувальнику страхове
відшкодування в сумі 27385,16 грн.

Згідно ст. 27 Закону України "Про
страхування" до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Аналогічну норму містить ст. 993
Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Отже, обов'язок відшкодувати шкоду
замість винуватця у заподіянні такої
шкоди несе Страховик (відповідач) в
межах встановлених лімітів
відповідальності та в порядку Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

В розумінні ст. 27 Закону України «Про
страхування», ст. 993 ЦК України, та в
силу положень Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» відповідальною особою є саме
відповідач.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Таким чином, до позивача, який сплатив
страхове відшкодування, в межах
фактичних витрат перейшло право вимоги
до відповідальної особи, якою є
відповідач.

При цьому, суд вважає необхідним
відзначити, що вимоги Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», а саме ст. 35 Закону, позивачем
були виконані шляхом направлення
відповідачу Заяви з відповідними
документами. Проте, в строки,
встановлені статтею 36 вказаного Закону
відповідачем не було прийнято ані
рішення про здійснення страхового
відшкодування, ані вмотивованого
рішення про відмову у здійсненні
страхового відшкодування.

З огляду на досліджені докази,
встановлені обставини та
вищезазначені приписи норми чинного
законодавства України, а також з
урахуванням викладеного, суд констатує
правомірність заявленої позивачем
вимоги про стягнення з відповідача
матеріальної шкоди в сумі 26885,16 грн. (із
урахуванням факту зменшення позивачем
розміру позовних вимог до суми
26885,16грн.).

Разом з тим, після порушення
провадження у даній справі відповідач
в повному обсязі сплатив
заборгованість, а саме: платіжним
дорученням № 271 від 27.02.2014 р. відповідач
перерахував позивачу суму страхового
відшкодування у розмірі 26885,16 грн.

Відповідно до приписів п. 1-1 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

За таких обставин, провадження по
справі слід припинити на підставі п. 1-1
ч. 1 ст. 80 ГПК України у зв'язку із
відсутністю предмету спору.

Згідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
спір виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору. З
огляду на те, що спір був доведений до
суду з вини відповідача, судові витрати
у справі (1827,00 грн. судового збору)
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, 86
Господарського процесуального
кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 908/333/14
припинити.

Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Кредо" (69068, м. Запоріжжя, вул. 8-березня,
буд. 34, код ЄДР 13622789, рахунки в установах
банку не відомі) на користь Публічного
акціонерного товариства Українська
страхова компанія "Гарант-Авто" в особі
Центральної філії ПАТ "УСК "Гарант-Авто"
(01042, м.Київ, провулок Новопечерський,
буд. 19/3, код ЄДР 25965081, п/р № 265072015 в АТ
«Райффайзен Банк Аваль» м.Київ, МФО 380805)
суму 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять
сім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Ухвала набирає законної сили з дати
винесення.

Суддя
М.В. Мірошниченко