ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року Справа № 12/107-Б-10 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Ткаченко Н.Г. (головуючого), Катеринчук
Л.Й. (доповідача), Коробенка
Г.П.розглянувши касаційну скаргу ПАТ
"ОТП Банк"на постанову та
ухвалуОдеського апеляційного
господарського суду від 08.01.2014 року
господарського суду Херсонської
області від 03.12.2013 рокуу справі
господарського суду№ 12/107-Б-10
Херсонської області за заявоюДПІ у
місті Херсоні до Приватного
підприємства "Вікторія"про визнання
банкрутомліквідаторЦиркунова О.О.за
відсутності явки в судове засідання
представників учасників провадження у
справі,

В С Т А Н О В И В :

ухвалою господарського суду
Херсонської області від 28.10.2010 року
порушено провадження у справі №12/107-Б-10
про банкрутство Приватного
підприємства "Вікторія" (далі -
боржника) за заявою ДПІ у місті Херсоні
(далі - ініціюючого кредитора) за
загальною процедурою, регламентованою
Законом України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції
Закону України №2343-ХІІ, до внесення
змін Законом України №4212-VІ від 22.12.2011
року) (далі - Законом) (том 1, а.с. 1, 1 -
зворот).

Ухвалою господарського суду
Херсонської області від 02.12.2010 року
визнано вимоги ініціюючого кредитора
до боржника на суму 1 864 324, 52 грн.,
зобов'язано його у десятиденний строк
здійснити офіційну публікацію
оголошення про порушення справи про
банкрутство боржника, докази
публікації надати суду, відкрито
процедуру розпорядження майном,
розпорядником майна боржника
призначено арбітражного керуючого
Циркунову О.О., яку зобов'язано виконати
повноваження, передбачені Законом про
банкрутство (в зазначеній редакції)
(том 1, а.с. 111 - 112).

Ухвалою господарського суду
Херсонської області від 15.07.2011 року
визнано і включено до реєстру вимог
кредиторів вимоги: ПАТ "ОТП Банк" на
суму 49 005 078, 49 грн., забезпечені заставою
майна боржника (перша черга), витрати на
сплату державного мита та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у справі про
банкрутство на суму 125 грн. (перша
черга), ДПІ у місті Херсоні на суму 950 673,
29 грн. (третя черга) та на суму 913 651, 23
грн. (штрафи, пеня) (шоста черга) (том 4,
а.с. 4 - 5).

Постановою господарського суду
Херсонської області від 29.08.2011 року
боржника визнано банкрутом, відкрито
щодо нього ліквідаційну процедуру,
призначено ліквідатором банкрута
арбітражного керуючого Циркунову О.О.,
яку зобов'язано виконати ліквідаційну
процедуру, щомісяця надавати суду та
кредитору звіти, після закінчення
ліквідаційної процедури подати до суду
звіт та ліквідаційний баланс боржника,
зобов'язано ліквідатора у п'ятиденний
строк здійснити офіційну публікацію
оголошення про визнання боржника
банкрутом та відкриття ліквідаційної
процедури, докази публікації надати
суду, припинено повноваження органів
управління банкрута щодо управління
банкрутом та розпорядження його
майном, припинено повноваження
власників майна банкрута, зобов'язано
посадові особи боржника не пізніше
десятиденного строку передати
ліквідатору всі документи, печатки,
штампи, активи банкрута (том 4, а.с. 33 - 34).

Строк ліквідаційної процедури
боржника неодноразово продовжувався
ухвалами місцевого господарського
суду від 17.10.2012року, від 17.12.2012року, від
25.06.2013року (том 4, а.с. 110, 139, том 5, а.с. 20).

03.12.2013 року, як вбачається з відтиску
штампа вхідної кореспонденції
господарського суду Херсонської
області, ліквідатором боржника
Циркуновою О.О. подано до суду на
затвердження звіт ліквідатора з
додатками, в тому числі й ліквідаційний
баланс банкрута станом на 03.12.2013 року
(вх. №2/4821/13) (том 5, а.с. 42 - 48).

Ухвалою господарського суду
Херсонської області від 03.12.2013 року
(суддя Пінтеліна Т.Г.) затверджено звіт
ліквідатора та ліквідаційний баланс
банкрута, ліквідовано юридичну особу -
Приватне підприємство "Вікторія" та
виключено його з ЄДРПУО, визнано
погашеними вимоги кредиторів, не
задоволені за відсутністю майна
банкрута, провадження у справі
припинено (том 5, а.с. 53 - 54). Судове
рішення мотивоване встановленням
обставин повноти здійснених
ліквідатором дій в ході ліквідаційної
процедури та надання суду документів,
що свідчать про завершення
ліквідаційної процедури, у тому числі
ліквідаційного балансу банкрута з
непогашеною кредиторською
заборгованістю, у зв'язку з відсутністю
активів підприємства-боржника, які
можна було б направити на погашення
кредиторської заборгованості.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою,
конкурсний кредитор боржника - ПАТ "ОТП
Банк" (далі - скаржник) звернулося до
Одеського апеляційного господарського
суду з апеляційною скаргою, в якій
просило скасувати ухвалу суду першої
інстанції про завершення
ліквідаційної процедури боржника та
прийняти нове рішення про відмову у
затвердженні звіту ліквідатора та
ліквідаційного балансу банкрута,
мотивуючи передчасністю висновків
суду про можливість завершення
ліквідаційної процедури боржника у
зв'язку з неповнотою здійснених
ліквідатором дій в ході ліквідаційної
процедури та неподанням на
затвердження комітету кредиторів
боржника звіту ліквідатора та
ліквідаційного балансу банкрута, що не
відповідає приписам статей 16, 32 Закону
(в зазначеній редакції).

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 08.01.2014 року
(колегія суддів у складі: головуючого
судді - Жекова В.І., суддів: Воронюка О.Л.,
Лашина В.В.) апеляційну скаргу залишено
без задоволення, ухвалу господарського
суду Херсонської області від 03.12.2013
року у даній справі - без змін з тих же
підстав (том 5, а.с. 88 -96).

Не погоджуючись з винесеною
постановою, скаржник звернувся до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову апеляційного суду
від 08.01.2014 року та ухвалу суду першої
інстанції від 03.12.2013 року у даній
справі, справу передати на розгляд до
місцевого господарського суду,
обґрунтовуючи порушенням судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, статей 16, 32 Закону, статей 41, 34,
43 Господарського процесуального
кодексу України (далі - ГПК України).
Скаржник зазначив про неповноту дій
ліквідатора Циркунової О.О. з виявлення
активів та дебіторської
заборгованості боржника та неподання
на затвердження комітету кредиторів
боржника підсумкового звіту
ліквідатора та ліквідаційного балансу
банкрута, що були предметом розгляду по
суті судом першої інстанції у судовому
засіданні від 03.12.2013 року.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України, переглянувши у
касаційному порядку постанову
апеляційного суду від 08.01.2014 року та
ухвалу суду першої інстанції від 03.12.2013
року на підставі встановлених
фактичних обставин справи, вивчивши
матеріали справи, перевіривши
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, дійшла
висновку про наявність правових
підстав для задоволення касаційної
скарги, виходячи з такого.

Відповідно до частини 2 статті 41 ГПК
України, провадження у справах про
банкрутство здійснюється у порядку,
передбаченому цим кодексом з
врахуванням вимог Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
норми якого, як спеціальні норми права,
переважають у застосуванні над
загальними нормами Господарського
процесуального кодексу України.

Статтею 22 Закону (в зазначеній
редакції) регламентовано, що у
випадках, передбачених цим Законом,
господарський суд приймає постанову
про визнання боржника банкрутом і
відкриває ліквідаційну процедуру.
Строк ліквідаційної процедури не може
перевищувати 12 місяців. Господарський
суд може продовжити цей строк, якщо
інше не передбачено цим законом.

Згідно з частиною 1 статті 25 Закону (в
зазначеній редакції), ліквідатор з дня
свого призначення здійснює, зокрема,
такі повноваження: виконує функції з
управління та розпорядження майном
банкрута; здійснює інвентаризацію та
оцінку майна банкрута згідно з
законодавством; аналізує фінансове
становище банкрута; очолює
ліквідаційну комісію та формує
ліквідаційну масу; пред'являє до третіх
осіб вимоги щодо повернення
дебіторської заборгованості банкруту;
з підстав, передбачених частиною
десятою статті 17 цього Закону, подає до
господарського суду заяви про визнання
недійсними угод боржника; вживає
заходів, спрямованих на пошук,
виявлення та повернення майна
банкрута, що знаходиться у третіх осіб;
реалізує майно банкрута для
задоволення вимог, включених до
реєстру вимог кредиторів, у порядку,
передбаченому цим Законом; здійснює
інші повноваження, передбачені цим
Законом.

Частинами 1, 2 статті 26 Закону (в
зазначеній редакції) передбачено, що
усі види майнових активів (майно та
майнові права) банкрута, які належать
йому на праві власності або повного
господарського відання на дату
відкриття ліквідаційної процедури та
виявлені в ході ліквідаційної
процедури, включаються до складу
ліквідаційної маси, за винятком
об'єктів житлового фонду, в тому числі
гуртожитків, дитячих дошкільних
закладів та об'єктів комунальної
інфраструктури, які в разі банкрутства
підприємства передаються в порядку,
встановленому законодавством, до
комунальної власності відповідних
територіальних громад без додаткових
умов і фінансуються в установленому
порядку. Речі, визначені родовими
ознаками, що належать банкруту на праві
володіння або користування,
включаються до складу ліквідаційної
маси. Майно банкрута, що є предметом
застави, включається до складу
ліквідаційної маси, але
використовується виключно для
першочергового задоволення вимог
заставодержателя.

Відповідно до частин 1, 2 статті 32 Закону
(в зазначеній редакції), після
завершення всіх розрахунків з
кредиторами ліквідатор подає до
господарського суду звіт та
ліквідаційний баланс, до якого
додаються: показники виявленої
ліквідаційної маси (дані її
інвентаризації); відомості про
реалізацію об'єктів ліквідаційної маси
з посиланням на укладені договори
купівлі-продажу та акти
приймання-передачі майна; реєстр вимог
кредиторів з даними про розміри
погашених вимог кредиторів; документи,
які підтверджують погашення вимог
кредиторів. Господарський суд після
заслуховування звіту ліквідатора та
думки членів комітету кредиторів або
окремих кредиторів виносить ухвалу про
затвердження звіту ліквідатора та
ліквідаційного балансу. Якщо за
результатами ліквідаційного балансу
після задоволення вимог кредиторів не
залишилося майна, господарський суд
виносить ухвалу про ліквідацію
юридичної особи - банкрута. Копія цієї
ухвали направляється органу, який
здійснив державну реєстрацію
юридичної особи - банкрута, та органам
державної статистики для виключення
юридичної особи з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України, а також власнику (органу,
уповноваженому управляти майном),
органам державної податкової служби за
місцезнаходженням банкрута.

Отже, законодавцем передбачено певну
сукупність дій, яку необхідно вчинити в
ході ліквідаційної процедури та
перелік додатків до звіту ліквідатора,
які подаються суду разом із зазначеним
звітом та є предметом дослідження в
судовому засіданні за підсумками
ліквідаційної процедури, яке
проводиться за участю кредиторів
(комітету кредиторів), подання звіту та
ліквідаційного балансу здійснюється
ліквідатором за наслідком всіх
проведених ним дій в ході
ліквідаційної процедури.

Відтак, затверджуючи звіт ліквідатора,
господарський суд повинен дати оцінку
належності проведення ліквідатором
всієї ліквідаційної процедури,
дотримання ним черговості задоволення
вимог кредиторів, відповідності
законодавству про банкрутство всіх
обов'язкових додатків до звіту
ліквідатора, оцінити повноту
реалізації ліквідатором активів
боржника.

При цьому, Відповідно до статті 16
Закону звіт ліквідатора з
ліквідаційним балансом та додатками до
нього попередньо розглядаються та
погоджуються комітетом кредиторів
боржника . Кредитори, чиї вимоги
задоволено (погашено) у попередніх
процедурах банкрутства (наприклад,
санації) і судом схвалено таке
задоволення шляхом затвердження звіту
керуючого санацією чи іншим способом,
не приймають участі в подальших
процедурах банкрутства та не голосують
кількістю голосів, вимоги яких
задоволені (погашені) у попередніх
процедурах банкрутства.

Зазначена правова позиція роз'яснена
Верховним Судом України у пункті 58
Постанови №15 "Про судову практику у
справах про банкрутство" від 18.12.2009
року.

Відповідно до частини 1 статті 33 та
частини 2 статті 34 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, постановою суду першої
інстанції від 29.08.2011 року боржника -
Приватне підприємство "Вікторія"
визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру, ліквідатором
банкрута призначено арбітражного
керуючого Циркунову О.О., яку
зобов'язано виконати ліквідаційну
процедуру та подати до суду на
затвердження звіт та ліквідаційний
баланс банкрута (том 4, а.с. 33 - 34).

Судами встановлено, що 03.12.2013 року, як
вбачається з відтиску штампа вхідної
кореспонденції господарського суду
Херсонської області, ліквідатором
боржника Циркуновою О.О. подано до суду
на затвердження звіт ліквідатора з
додатками, в тому числі й ліквідаційний
баланс банкрута станом на 03.12.2013 року
(вх. №2/4821/13) (том 5, а.с. 42 - 48).

Розглянувши наданий суду звіт
ліквідатора про виконану роботу та
додатки до нього, суд першої інстанції
дійшов висновку, що ліквідатором
боржника виконано всі дії з ліквідації
банкрута, тому є підстави для
затвердження звіту ліквідатора,
ліквідаційного балансу банкрута з
припиненням банкрута, як юридичної
особи, та припинення провадження у
справі про банкрутство з огляду на
таке.

Судом першої інстанції встановлено, що
ліквідатором боржника здійснено
інвентаризацію майна банкрута, за
результатами якої встановлено
відсутність у боржника майна, а також
проведено належні дії з витребування
даних про активи боржника згідно
реєстрів заборон рухомого та
нерухомого майна та встановлено
відсутність зареєстрованих за
боржником об'єктів права власності
(автотранспорту, плавзасобів,
земельних ділянок, об'єктів нерухомого
майна).

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно з даними бухгалтерського обліку
дебіторська заборгованість боржника в
межах строку позовної давності не
виявлена, розрахунки з кредиторами не
проводилися у зв'язку з відсутністю у
боржника майнових активів.

Відтак, затверджуючи звіт ліквідатора,
ліквідаційний баланс боржника та
припиняючи провадження у справі, суд
першої інстанції виходив з того, що
ліквідатором виконано всі дії з
ліквідації банкрута та надано суду
документи, що свідчать про завершення
ліквідаційної процедури, у тому числі й
ліквідаційний баланс з непогашеною
кредиторською заборгованістю у зв'язку
з відсутністю активів, які можна було б
направити на погашення кредиторської
заборгованості.

Апеляційний суд, переглядаючи справу в
повному обсязі, погодився з висновками
суду першої інстанції про належне
виконання ліквідатором усіх дій в ході
ліквідаційної процедури, погодився з
оцінкою доказів у справі здійсненою
судом першої інстанції.

При цьому, апеляційний суд спростував
доводи скаржника щодо неповноти дій
ліквідатора, здійснених в ході
ліквідаційної процедури боржника, з
посиланням на наявність у банкрута
значної кількості обладнання, що
перебуває в заставі ПАТ "ОТП Банк", та
зазначив про те, що ліквідатором
здійснено всі заходи з виявлення майна
банкрута, що підтверджується
матеріалами справи, тоді як Законом про
банкрутство не передбачено обов'язку
ліквідатора здійснювати розшук майна в
ході кримінального провадження.

Доводи заявника апеляційної скарги про
те, що судом першої інстанції при
розгляді звіту ліквідатора не
з'ясовано обставин невключення
ліквідатором до ліквідаційного
балансу даних про дебіторську
заборгованість банкрута на суму 3 007 000
грн. судом апеляційної інстанції
визнано необґрунтованими з огляду на
недоведення скаржником належними та
допустимими доказами факту існування в
боржника зазначеної дебіторської
заборгованості.

Колегія суддів касаційного суду не
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про повноту дій
ліквідатора в ході ліквідаційної
процедури, а висновки судів про
наявність правових підстав для
затвердження звіту ліквідатора,
ліквідаційного балансу банкрута,
припинення банкрута, як юридичної
особи, та припинення провадження у
справі про банкрутство вважає
передчасними з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами, ухвалою суду
першої інстанції від 10.09.2013 року
призначено у справі судове засідання
для розгляду звіту ліквідатора та
ліквідаційного балансу боржника на
15.11.2013 року, зобов'язано ліквідатора
Циркунову О.О. у строк до 14.11.2013 року
надати суду повний звіт про закінчення
ліквідаційної процедури та
ліквідаційний баланс боржника згідно
статті 32 Закону (в зазначеній редакції)
та всі документи, що підтверджують
належне виконання нею повноважень
ліквідатора банкрута. У судовому
засіданні від 15.11.2013 року оголошено
перерву до 03.12.2013 року у зв'язку з
необхідністю розгляду судом
клопотання голови комітету кредиторів
боржника про продовження строку
ліквідаційної процедури та подання
ліквідатором звіту та ліквідаційного
балансу банкрута (том 5, а.с. 21, 21-зворот,
40).

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами, на виконання вимог
постанови про визнання боржника
банкрутом від 29.08.2011 року та ухвали суду
від 10.09.2013 року, 03.12.2013 року, у день
проведення підсумкового судового
засідання у даній справі, ліквідатором
Циркуновою О.О. подано до суду на
затвердження звіт ліквідатора з
додатками, в тому числі й ліквідаційний
баланс банкрута станом на 03.12.2013 року
(том 5, а.с. 42 - 48).

Затверджуючи звіт ліквідатора від
03.12.2013 року з додатками та припиняючи
провадження у справі про банкрутство,
суд першої інстанції не надав жодної
оцінки тим обставинами, що зазначений
звіт не подавався ліквідатором на
розгляд комітету кредиторів боржника,
що не узгоджується з правовою позицією
Верховного Суду України згідно пункту
58 Постанови №15 "Про судову практику у
справах про банкрутство" від 18.12.2009 року
про те, що ухвала про завершення
ліквідаційної процедури боржника є
законною за умови прийняття рішення
про затвердження звіту ліквідатора і
ліквідаційного балансу більшістю
голосів дійсних членів комітету
кредиторів боржника, які проголосували
кількістю голосів, належних кредиторам
на етапі проведення ліквідаційної
процедури.

Також судом першої інстанції не
досліджено звіту ліквідатора від 03.12.2013
року на предмет повноти додатків до
нього, передбачених частиною 1 статті 32
Закону (в зазначеній редакції). Так, у
додатках до зазначеного звіту
відсутній реєстр вимог кредиторів з
даними про розміри погашених вимог
кредиторів, немає відомостей про
активи боржника згідно реєстрів
заборон рухомого та нерухомого майна.

Суд першої інстанції не звернув уваги
на невідповідність нормам та
стандартам бухгалтерського обліку
доданого до звіту ліквідатора
ліквідаційного балансу банкрута
станом на 03.12.2013 року, в якому відсутні
дані про активи та пасиви боржника на
початок звітного періоду, що виключає в
цілому можливість затвердження такого
ліквідаційного балансу, і як наслідок,
завершення ліквідаційної процедури з
виключенням боржника з ЄДРПОУ, як
такого, в якого відсутні активи, які
можна спрямувати на задоволення
грошових вимог кредиторів.

Апеляційний господарський суд,
переглядаючи справу в повному обсязі,
на зазначене уваги не звернув та
погодився з висновками суду першої
інстанції про повноту здійснених
ліквідатором дій, виходячи з даних
проміжного звіту ліквідатора, поданого
до суду першої інстанції 03.09.2012 року (вх.
№11392) (том 4, а.с. 82 - 105).

З огляду на зазначене, колегія суддів
Вищого господарського суду України
вважає, що постанову апеляційного суду
від 08.01.2014 року та ухвалу суду першої
інстанції від 03.12.2013 року за наслідком
проведення ліквідаційної процедури у
даній справі необхідно скасувати, як
такі що прийняті з порушенням норм
матеріального права (законодавства про
банкрутство) та процесуального права, а
справу передати для розгляду на стадії
ліквідаційної процедури до суду першої
інстанції в іншому складі суду.

Колегія суддів касаційного суду
зазначає, що при подальшому розгляді
справи суду належить вирішити питання
про продовження строків ліквідаційної
процедури в порядку частини 2 статті 22,
частини 4 статті 32 Закону (в зазначеній
редакції) із призначенням нового
ліквідатора боржника або без заміни
ліквідатора, зобов'язати ліквідатора
скласти реєстр вимог кредиторів з
даними про розміри погашених вимог
кредиторів, вжити належних дій з
витребування даних про активи боржника
згідно реєстрів заборон рухомого та
нерухомого майна, встановити наслідки
розслідування кримінальної справи по
розшуку викраденого заставного майна
боржника у 2011році, скласти
ліквідаційний баланс банкрута, який за
формою та змістом відповідатиме нормам
та стандартам бухгалтерського обліку,
та за результатами проведених заходів
з ліквідації банкрута скласти та
подати до суду на затвердження
обґрунтований звіт з додатками,
передбаченими частиною 1 статті 32
Закону (в тій же редакції), попередньо
обговорений на засіданні комітету
кредиторів боржника.

Згідно з частиною 1 статті 122 ГПК
України, якщо виконані рішення або
постанова змінені чи скасовані і
прийнято нове рішення про повну або
часткову відмову в позові, або
провадження у справі припинено, або
позов залишено без розгляду,
боржникові повертається все те, що з
нього стягнуто на користь стягувача за
зміненими чи скасованими у відповідній
частині рішенням, постановою. Отже, до
компетенції судів касаційної
(апеляційної або першої інстанції)
належить вжиття заходів до повороту
виконання скасованого судового
рішення.

Відтак, суд касаційної інстанції
вважає необхідним зобов'язати
державного реєстратора за адресою
місцезнаходження боржника внести до
Єдиного державного реєстру юридичних
та фізичних осіб-підприємців дані про
скасування ухвали господарського суду
Херсонської області від 03.12.2013 року,
якою затверджено звіт ліквідатора,
ліквідаційний баланс банкрута,
ліквідовано банкрута, як юридичну
особу, та припинено провадження у
справі №12/107-Б-10, та постанови Одеського
апеляційного господарського суду від
08.01.2014 року та про прийняття зазначеної
постанови Вищого господарського суду
України.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ПАТ "ОТП Банк"
задовольнити.

2. Постанову Одеського
апеляційного господарського суду від
08.01.2014 року та ухвалу господарського
суду Херсонської області від 03.12.2013
року у справі №12/107-Б-10 скасувати.

Справу №12/107-Б-10 передати для
розгляду на стадії ліквідаційної
процедури до господарського суду
Херсонської області в іншому складі
суду.

3. Державному реєстратору за адресою
місцезнаходження боржника Приватного
підприємства "Вікторія"
(ідентифікаційний код 31369329) внести до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
запис про скасування державної
реєстрації припинення юридичної особи
- Приватного підприємства "Вікторія" у
зв'язку з прийняттям Постанови Вищого
господарського суду України від 18.03.2014
року, якою скасовано постанову
Одеського апеляційного господарського
суду від 08.01.2014 року та ухвалу
господарського суду Херсонської
області від 03.12.2013 року у справі
№12/107-Б-10.

Головуючий
Н.Г. Ткаченко

Судді
Л.Й. Катеринчук

Г.П. Коробенко