м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/3197/14 26.03.14

За позовом Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування»

до Відкритого акціонерного товариства
Національна акціонерна страхова
компанія «Оранта»

про стягнення 4 498,13 грн.

Суддя Пукшин Л.Г.

Представники сторін:

від позивача Леонов О.Є. - представник
за довіреністю № 3398/18 від 24.12.2013

від відповідача не з'явились.

В судовому засіданні 26.03.2014, в порядку
ст. 85 ГПК України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «АХА Страхування»
звернулось до Господарського суду
м. Києва з позовною заявою до
Відкритого акціонерного товариства
Національна акціонерна страхова
компанія «Оранта» про стягнення 4 498,13
грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ
«СК «АХА Страхування» на підставі
договору страхування наземного
транспорту № 2298780/05АВ від 27.12.2012,
внаслідок настання страхової події -
дорожньо-транспортної пригоди
виплачено страхове відшкодування
власнику пошкодженого автомобіля
марки «MITSUBISHI L 200» державний номер
НОМЕР_5, а тому позивачем відповідно до
положень статті 27 Закону України «Про
страхування» та статей 993, 1166, 1188
Цивільного кодексу України отримано
право зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Оскільки, цивільна відповідальність
власника транспортного засобу -
автомобіля «DAEWOO T13110» державний номер
НОМЕР_3, водій якого визнаний винним у
скоєнні ДТП, була застрахована ВАТ
НАСК «Оранта», позивач просить
стягнути з відповідача 4 498,13 грн. в
якості відшкодування витрат пов'язаних
з виплатою страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 03.03.2014 порушено провадження у
справі № 910/3197/14 за вказаною позовною
заявою та призначено розгляд справи в
судовому засіданні 26.03.2014.

13.03.2014 на адресу Господарського суду м.
Києва надійшла інформація з єдиної
централізованої бази даних МТСБУ щодо
полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, відповідно до якого було
застраховано цивільно-правову
відповідальність власника
транспортного засобу «DAEWOO T13110»
державний номер НОМЕР_3.

У судове засідання 26.03.14 представник
позивача з'явився, вимоги ухвали суду
виконав, позовні вимоги підтримав та
просив суд задовольнити позов у
повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, на виконання
вимог ухвали суду надав відзив на
позовну заяву, в якому зазначив, що
відповідно до п. 5.5. Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів № 142/2/2092
від 24.11.2003 р. під час технічного огляду
КТЗ оцінювач (експерт) повинен
установити характер і обсяги
пошкоджень на момент огляду та інші
ознаки, які характеризують стан КТЗ, з
обов'язковою фіксацією шляхом
фотографування. Відповідач зазначає,
що до калькуляції включені пропозиції,
що не підтверджені фотознімками, а
саме: боковина задньої частини. Однак,
за доводами позивача, якщо у судовому
засіданні позивачем буде підтверджено
фотознімками усіх складових, що
включені в калькуляції, то відповідач
погодиться виплатити суму у заявленому
розмірі. Також відповідач просить суд
розглянути справу без участі
представника НАСК «Оранта».

Представник позивача у судовому
засіданні зазначив, що усі фотознімки
додатні до матеріалів позовної заяви,
де міститься, в тому числі, і фотознімок
боковини задньої частини.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив.

За договором добровільного
страхування транспортних засобів №
2298780/05АВ від 27.12.2012. ПрАТ «СК «АХА
Страхування» було застраховано
автомобіль «MITSUBISHI L 200» державний номер
НОМЕР_5, страхувальником та
вигодонабувачем по договору є
товариство з обмеженою
відповідальністю «Сатурн-5». Строк дії
договору з 01.01.2013 по 31.12.2013.

Згідно відомостей № 9161823 про
дорожньо-транспортну пригоду 21.02.2013 на
перехресті проспекту Окт. Революції тп
вул. Фадєєва у м. Севастополі мала місце
дорожньо-транспортна пригода -
зіткнення за участю двох автомобілів:
«MITSUBISHI L 200» державний номер НОМЕР_5, що
належить ТОВ «Сатурн-5», під керуванням
гр. ОСОБА_2 та «DAEWOO T13110» державний номер
НОМЕР_3, що належить ОСОБА_3, під
керуванням гр. ОСОБА_4

ДТП сталася в результаті порушення
водієм ОСОБА_5 п.13.1 Правил дорожнього
руху України, якого визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ст. 124
КУпАП України постановою
Гагарінського районного суду м.
Севастополя від 05.04.2013 р. справа №
763/1663/13-п (3/763/646/13).

Вартість матеріального збитку,
завданого власнику транспортного
засобу марки «MITSUBISHI L 200» державний
номер НОМЕР_5 в результаті його
пошкодження при ДТП, відповідно до
рахунку № 440 та калькуляції від 07.03.2013
року становить 5 848,13 грн.

Страхувальник транспортного засобу -
автомобіля «MITSUBISHI L 200» державний номер
НОМЕР_5 звернувся до позивача із заявою
про виплату страхового відшкодування.

За страховим випадком - ДТП що сталась
21.02.2013 за участю застрахованого
автомобіля, згідно складеного
страхового акту від 14.03.2013р. за
договором страхування № 2298780/05АВ від
27.12.2012 визначено суму страхового
відшкодування в загальному розмірі 5
008,13 грн. Виплата вказаних витрат
підтверджується платіжним дорученням
№ 15 988 від 19.03.2013 р.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія, який керував автомобілем
«DAEWOO T13110» державний номер НОМЕР_3
підтверджується постановою
Гагарінського районного суду м.
Севастополя від 05.04.2013 р. справа №
763/1663/13-п (3/763/646/13).

Пунктом 36.4 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів"
передбачено, що виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється безпосередньо
потерпілому (іншій особі, яка має право
на отримання відшкодування) або
погодженим з ним особам, які надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
сплатили страхове відшкодування за
договором майнового страхування (крім
регламентної виплати, передбаченої
підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього
Закону), лікування потерпілих та інші
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

З матеріалів справи вбачається, що між
відповідачем, як страховиком, та ОСОБА_3
м ОСОБА_6 як страхувальником, було
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів зі строком дії з
28.03.2012 р. до 28.03.2013 р. (Поліс АВ/5438565),
відповідно до якого, забезпечений
транспортний засіб «DAEWOO T13110» державний
номер НОМЕР_3, ліміт відповідальності
за заподіяну шкоду майну становить 50
000,00 грн., розмір франшизи 510 грн.

Таким чином відповідач є
відповідальною особою за завдані
збитки власнику автомобіля автомобіля
«MITSUBISHI L 200» державний номер НОМЕР_5,
відповідно до положень Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів» в
межах, передбачених договором
обов'язкового страхування цивільної
відповідальності, а до позивача як
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором
добровільного страхування наземних
транспортних засобів № 2298780/05АВ від
27.12.2012, перейшло право вимоги, яке
потерпіла особа мала до відповідача як
особи, відповідальної за завдані
збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню
положень закону містяться у постанові
Верховного Суду України судової палати
у господарських справах від 25
листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також
і у постанові Верховного Суду України
№ 3-118гс11 від 07.11.2011р. (справа № 48/562), які
згідно ч. 2 ст. 82 ГПК України є
обов'язкові до врахування судом при
прийнятті рішення у справі.

За чинним законодавством України окрім
особи, винної у завданні шкоди,
потерпілий у ДТП має також право
одержати майнове відшкодування або за
рахунок страхової організації, якою
застраховане його майно, за правилами і
в порядку, встановленому Цивільним
кодексом України та Законом України
«Про страхування», або за рахунок
страховика, яким застраховано
відповідальність особи, що володіє
транспортним засобом, водія якого
визнано винним у ДТП, за правилами та у
порядку, встановленому ЦК України та
Законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

Право потерпілого обрати той чи інший
спосіб захисту чинним законодавством
не обмежене. В даному випадку
потерпілий звернувся за
відшкодуванням майнової шкоди до
позивача, який застрахував його майно -
автомобіль «MITSUBISHI L 200» державний номер
НОМЕР_5.

В розумінні положень Закону «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» позивач набув (в порядку
регресу) право на виплату страхового
відшкодування від страховика винної
особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

За договором обов'язкового страхування
цивільної відповідальності (поліс
АВ/5438565) передбачено, що ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну становить 50 000 грн., франшиза - 510
грн, таким чином з відповідача підлягає
стягненню сума страхового
відшкодування виплаченого позивачем в
сумі 4 498,13 грн (5 008,13 грн - 510,00 грн).

Відповідальність страховика винної
особи регламентована положеннями
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" та обмежується
укладеним договором страхування, в
свою чергу зазначеним законом випадки,
коли шкода не відшкодовується
страховиком (або МТСБУ) визначені у ст.
32 і доказів наявності таких суду не
надано.

Заперечення відповідача наведені у
відзиві на позовну заяву
спростовуються доказами, наявними в
матеріалах справи, зокрема до позовної
заяви додані завірені фотознімки
автомобіля «MITSUBISHI L 200» державний номер
НОМЕР_5, в тому числі фотознімок
пошкодженої боковини задньої частини
автомобіля.

Враховуючи нездійснення виплати
відповідачем на користь позивача,
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті
судового збору відповідно до положень
статті 49 ГПК України покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України,
господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна
страхова компанія «Оранта» (02081, м. Київ,
вул. Здолбунівська, буд. 7-Д,
ідентифікаційний код 00034186) на користь
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія «АХА Страхування»
(04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8,
ідентифікаційний код 20474912) 4 498 (чотири
тисячі чотириста дев'яносто вісім ) грн.
13 коп. страхового відшкодування в
порядку регресу та 1 827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 27.03.2014 р.

Суддя
Пукшин Л.Г.