ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.03.2014 Справа № 920/206/14за позовом:
приватного підприємства «Торгівельний
центр «Київ», м. Полтава

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Контік-Суми», м. Суми

про стягнення 11635 грн. 44 коп.

Суддя С.В. ЗАЄЦЬ

За участі представників сторін:

від позивача: Басов О.В. довіреність б/н
від 02.01.2014 року

від відповідача: не прибув

у судовому засіданні брав участь
секретар судового засідання Карабан Є.
П.

Суть спору: позивач у позовній заяві
просить суд стягнути з відповідача на
свою користь заборгованість у сумі 11635
грн. 44 коп. в тому числі: заборгованість
за надані послуги 10768 грн. 10 коп., пеня в
розмірі 705 грн. 38 коп. та 3% річних від
простроченої суми в розмірі 161 грн. 96
коп. Також позивач просить в позовній
заяві понесені судові витрати в
розмірі 1827 грн. 00 коп. покласти на
відповідача.

Представник позивача в даному судовому
засіданні підтримує позовні вимоги
повністю, додаткових письмових
пояснень по справі не подав.

Представник відповідача у дане судове
засідання не прибув, письмового
відзиву на позовну заяву не подав, про
місце та час розгляду справи був
повідомлений належним чином, про що
свідчать поштові повідомлення в
матеріалах справи від 06.03.2014р. , від
14.03.2014р. та від 19.03.2014р.

Таким чином, враховуючи те, що
відповідач про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, ухвали про порушення
провадження у справі та про
відкладення розгляду справи
направлялися відповідачу за його
юридичною адресою, про причини неявки
суду не повідомлено, відповідно до ст. 75
ГПК України, справа розглядається за
наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення повноважного
представниа позивача, оцінивши надані
докази, суд встановив:

21 вересня 2012 року між позивачем та
відповідачем був укладений договір
суборенди № 542-2012/ТЦ .

Відповідно до п. 1.1 договору позивач
передав, а відповідач прийняв строкове
платне користування нежитлове
приміщення загальною площею 340,0 (триста
сорок) кв. м. (300,0 кв.м. - торгова площа, 40,0
кв.м. - підсобне приміщення), яке
розташоване на 6-му поверсі (приміщення
кафе «Резиденція») будівлі ТЦ
«Універмаг «Київ», що знаходиться за
адресою: м. Суми, вул. Кооперативна, 1, що
підтверджується актом
приймання-передачі від 29 вересня 2012
року.(а.с. 22)

Відповідно до п. 5.1 Договору відповідач
зобов'язаний вносити суборендну плату
за користування Об'єктом Суборенди в
розмірах та в строки, обумовлені
Договором і Додатком № 4, що є його
невід'ємною частиною.

Відповідно до п. 5.5 Договору, Суборендна
плата за поточний місяць суборенди
сплачується відповідачем позивачу
готівкою, або в безготівковому
порядку на розрахунковий рахунок
позивача щомісячно, попередньою
оплатою з 1 по 30 число поточного
місяця.

Відповідно до п. 5.8. Договору
відповідач, крім платежів по Суборенді,
повинен протягом 3-х банківських днів з
моменту виставлення рахунків
позивачем компенсувати витрати на
комунальні послуги, якими він
користується (електроенергію,
водотеплопостачання).

Відповідно до п. 5.9 договору, відповідач
додатково відшкодовує позивачу
витрати пов'язані з експлуатацію,
обслуговуванням і утриманням Об'єкта
суборенди в розмірі 15, (п'ятнадцять) грн.
за один кв. м. Щомісячний розмір
експлуатаційних витрат складає 5100,
(п'ять тисяч сто грн. 00 коп.) грн.

Відповідно до п. 1.2. Додатку № 4 до
Договору Суборендна плата за один
календарний місяць використання
об'єкту суборенди становить 14900,00
(чотирнадцять тисяч дев'яте грн. 00 коп.)
грн. у тому числі ПДВ.

31 березня 2013 року дію договору було
припинено шляхом укладенням
додаткової угоди про розірвання
договору суборенди.

Відповідно до п. 9.7. Договору відповідач
зобов'язаний при розірванні договору
провести повний розрахунок з позивачем
відповідно до умов даного договору.

Позивач свої зобов`язання
відповідно до зазначеного договору
виконав в повному обсязі, що
підтверджується матеріалами справи.

Факт передачі майна відповідачу
підтверджується Актом
приймання-передачі орендованого майна
від 29.09.2012р., який підписаний
повноважним представником позивача та
відповідачем, (а. с. 22), актом
приймання-передачі матеріальних
цінностей від 29.09.2012 року (а. с. 23), який
підписаний повноважними
представниками позивача та
відповідача.

Відповідач свої зобов'язання за
договором суборенди № 542-2012/ТЦ від
21.09.2012 року не виконав, тому його
заборгованість перед позивачем по
сплаті орендної плати станом на 30 січня
2013 року складає 10768 грн. 10 коп.

Відповідно до ст. 610 Цивільного
кодексу України порушення зобов'язання
є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання.

Оскільки відповідач розрахунки з
позивачем по орендній платі не провів,
позивач був змушений звернутися до
суду з позовною заявою про стягнення
заборгованості.

На день розгляду справи в суді
заборгованість відповідача перед
позивачем склала 10768 грн. 10 коп., що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання на лежним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутно сті
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться. До
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбаченим цим Кодексом.

Аналогічна норма щодо виконання
зобов`язань міститься в статті 526
Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст. 629 Цивільного
кодексу України, договір є обов`язковим
для виконання сторонами.

Відповідач порушив вимоги
вищевказаних норм та умови укладеного
між сторонами договору суборенди №
542-2012/ТЦ від 21.09.2012 року, а саме допустив
прострочення виконання грошового
зобов'язання

На підставі вище викладеного,
позовні вимоги в цій частині є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню на підставі ст. ст. 526, 527, 530,
629 Цивільного кодексу України.

Крім цього, позивачем заявлені
вимоги по стягненню з відповідача пені
у розмірі 705 грн. 38 коп.

Відповідальність відповідача за
прострочення поточних платежів у
вигляді стягнення пені передбачена п.
10.5. договору № 542-2012/ТЦ від 21.09.2012 року.,
за яким за прострочення поточних
платежів відповідач сплачує позивачу
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від несплаченої суми за весь
час прострочення.

Відповідно до частини 6 статті 231 ГК
України штрафні санкції за порушення
грошових зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Згідно з частиною 2 статті 343 ГК
України платник грошових коштів
сплачує на користь одержувача цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін, але не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Стаття 1 ЗУ «Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань» передбачає, що платники
грошових коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 ЗУ «Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань» визначає, що розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Оскільки, права позивача щодо
стягнення з відповідача пені
передбачені умовами договору, пеня
нарахована в межах строку позовної
давності, з урахуванням вимог Закону
України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань», тому позовні вимоги в
зазначеній частині також є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню на підставі ст. ст. 549-552
Цивільного кодексу України.

Крім того, за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань по договору №
542-2012/ТЦ від 21.09.2012 року., позивач просить
стягнути з відповідача 161 грн. 96 коп. 3%
річних.

Статтею 598 ЦК України передбачено,
що зобов'язання припиняється частково
або у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 ЦК України
передбачає, що зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Згідно зі статтею 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної
норми, наслідки прострочення боржником
грошового зобов'язання у вигляді
інфляційного нарахування на суму боргу
та трьох процентів річних виступають
способом захисту майнового права та
інтересу, який полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові.

При цьому зазначена норма не
обмежує права кредитора звернутися до
суду за захистом свого права, якщо
грошове зобов'язання не виконується й
після вирішення судом питання про
стягнення основного боргу.

Оскільки чинне законодавство не
пов'язує припинення зобов'язання з
постановленням судового рішення чи
відкриттям виконавчого провадження з
його примусового виконання, а
наявність судових актів про стягнення
заборгованості не припиняє грошових
зобов'язань боржника та не виключає
його відповідальності за порушення
строків розрахунків, тому є наявність
правових підстав для застосування до
спірних правовідносин положень статті
625 ЦК України.

Враховуючи викладене, позовні
вимоги стосовно стягнення з
відповідача на користь позивача 3%
річних в сумі 161 грн. 96 коп. є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню на підставі ст. 625
Цивільного кодексу України.

Таким чином позовні вимоги, є
правомірними, обґрунтованими,
підтверджуються матеріалами справи та
підлягають задоволенню шляхом
стягнення з відповідача на користь
позивача 10769 грн. 10 коп. основної
заборгованості відповідно до договору
№ 542-2012/ТЦ від 21.09.2012 року., 705 грн. 38 коп.
пені, 161 грн. 96 коп. 3% річних.

Згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України
витрати по сплаті судового збору,
понесені позивачем, покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 47-1, 49, 82 - 85,
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В
:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Контік-Суми» (40000, м. Суми, вул. Соборна,
29 б, код 36707506) на користь Приватного
підприємства «Торгівельний дім «Київ»
(36000, м. Полтава, вул. Зінківська, 6, код
36324299) 10769 грн. 10 коп. основної
заборгованості, 705 грн. 38 коп. пені, 161
грн. 96 коп. 3% річних, 1 827 грн. 00 коп.
витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набранням
рішення законної сили.

Повне рішення складене 27.03.2014р.

Суддя С.В. Заєць