ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

27 березня 2014 року
Справа № 913/659/14

Провадження № 11/913/659/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства «Укргазвидобування» в
особі філії газопромислове управління
«Шебелинкагазвидобування», смт.
Червоний Донець Балаклійського району
Харківської області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання», м. Луганськ

про стягнення 14 631 грн. 10 коп.

суддя Москаленко М.О.

секретар судового засідання Морозова
С.В.

У засіданні брали участь:

від позивача - представник не прибув

від відповідача - Смірнов К.М.,
довіреність № 18 від 02.01.2014

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу
про стягнення з відповідача боргу, що
утворився внаслідок неналежного
виконання останнім умов укладеного між
сторонами договору № 4С від 07.06.2010 про
спільне використання технологічних
електричних мереж в сумі 13992 грн. 56 коп.,
пені у розмірі 454 грн. 92 коп., 3% річних у
сумі 104 грн. 98 коп. та інфляційних
нарахувань у сумі 78 грн. 64 коп.

У судове засідання прибув повноважний
представник відповідача.

Позивач явку свого представника у
засідання суду не забезпечив, причини
неявки суду не повідомив, про час та
місце судового розгляду справи судом
повідомлявся належним чином.

Відповідач письмовим відзивом від
26.03.2014 на позовну заяву проти позову
заперечив, з підстав зазначених у
відзиві.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши присутнього в судовому
засіданні під час судового розгляду
справи представника відповідача, суд
встановив такі фактичні обставини.

07.06.2010 між ДК «Укргазвидобування» НАК
«Нафтогаз України» Газопромислове
управління «Шебелинкагазвидобування»
як Власником мереж та ТОВ «Луганське
енергетичне об'єднання» як
Користувачем укладено договір № 4С про
спільне використання технологічних
електричних мереж (далі за текстом -
договір) (а.с. 11-17), відповідно до умов п.
1.1 якого Власник зобов'язався надавати
послуги з утримання технологічних
електричних мереж спільного
використання для забезпечення
технічної можливості передачі
(транзиту) електричної енергії в точки
приєднання електроустановок
Користувача або інших суб'єктів
господарювання, передачу електричної
енергії яким забезпечує Користувач, а
останній, в свою чергу, зобов'язався
своєчасно сплачувати вартість послуг
Власника з утримання технологічних
електричних мереж спільного
використання відповідно до умов
договору.

Додатковою угодою від 28.01.2013 у зв'язку з
реорганізацією ДК
«Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз
України» шляхом перетворення у
ПАТ «Укргазвидобування», сторону
договору № 4С від 07.06.2010 - ДК
«Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз
України» замінено на ПАТ
«Укргазвидобування».

Відповідно до п. 4.1 договору відповідач
зобов'язаний здійснювати оплату за
послуги з утримання технологічних
електричних мереж спільного
використання, належних позивачеві в
строк встановлений договором.

Згідно п. 7.2 договору розрахунок
вартості послуг здійснюється згідно з
додатком «Порядок обрахування плати за
послуги з утримання технологічних
електричних мереж спільного
використання».

Відповідно до п. 7.3 договору оплата
Користувачем послуг з утримання
технологічних електричних мереж
спільного використання здійснюється
шляхом перерахування грошових коштів
на поточний рахунок Власника на
підставі виставленого, після
підписання сторонами Акту про обсяг
переданої електричної енергії, рахунку
та Акту прийому-здачі наданих послуг.
Користувач сплачує рахунок протягом 10
днів, починаючи з дня його отримання
від Власника.

За період з серпня 2013 року по січень 2014
року включно позивачем виконувалися
передбачені договором зобов'язання,
внаслідок чого за кожний з місяців
вказаного періоду сторонами у справі
було складено та підписано акти про
обсяги переданої електричної енергії
(а.с. 20, 24, 28, 32, 36, 41) та акти прийому-здачі
наданих послуг (а.с. 22, 26, 30, 34, 38, 43).

На виконання умов договору позивачем
протягом серпня 2013 року - січня 2014 року
були виставлені відповідачу
рахунки-фактури на оплату послуг з
утримання технологічних електричних
мереж спільного використання № 995 від
31.08.2013 на суму 2528,96 грн., № 1073 від 30.09.2013
на суму 2528,96 грн., № 1160 від 31.10.2013 на суму
2528,96 грн., № 1262 від 30.11.2013 на суму 2528,96
грн., № 1341 від 31.12.2013 на суму 2528,96 грн.,
№ 99 від 31.01.2014 на суму 1347,76 грн., всього
на загальну суму 13992 грн. 56 коп. (а.с. 21, 25,
29, 34, 33, 37, 42).

Вказані рахунки отримані відповідачем,
що підтверджується відміткою на
кожному супровідному листі до
рахунків-фактур, актів про обсяги
переданої електричної енергії та актів
прийому-здачі наданих послуг із
зазначенням дати отримання та номера
вхідної реєстрації. Факт та дати
отримання рахунків-фактур
відповідачем у справі не
заперечуються.

Відповідач свої зобов'язання за
договором не виконав, виставлені
позивачем рахунки відповідачем
своєчасно сплачені не були, у зв'язку з
чим за відповідачем утворилася
заборгованість з оплати послуг за
утримання технологічних електричних
мереж спільного використання за період
з серпня 2013 року по січень 2014 року
включно в сумі 13992 грн. 56 коп.

Вказана сума заборгованості заявлена
позивачем до стягнення з відповідача
за даним позовом.

Відповідно до п. 8.2.1 договору за
внесення платежів, передбачених п. 4.1
договору, з порушенням терміну,
визначеного п. 7.3 договору, Користувач
сплачує на користь Власника мереж пеню
у розмірі 0,1 % але не більше подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла в період,
за який нараховується пеня, від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення платежу, враховуючи день
фактичної оплати.

На підставі приписів ст. 232
Господарського кодексу України, а
також умов пункту 8.2.1 договору
позивачем внаслідок несвоєчасного
виконання відповідачем грошових
зобов'язань за договором нараховано та
заявлено до стягнення з відповідача
пеню у розмірі 454 грн. 92 коп. за період з
19.09.2013 по 28.02.2014, що підтверджено
розрахунком позивача (а.с. 4).

Крім того, на підставі приписів ст. 625
Цивільного кодексу України позивачем
за період з 19.09.2013 по 28.02.2014 нараховано
та заявлено до стягнення з відповідача
3 % річних у сумі 104 грн. 98 коп. та
інфляційні нарахування у сумі 78
грн. 64 коп. за період з 19.09.2013 по 01.02.2014, що
також підтверджено відповідними
розрахунками позивача (а.с. 5).

Доказів сплати заборгованості за
договором відповідачем під час
судового розгляду справи надано не
було.

Письмовим відзивом від 26.03.2014 на
позовну заяву відповідач проти позову
заперечив, з підстав зазначених у
відзиві.

Дослідивши обставини справи, надані
матеріали, оцінивши надані докази у їх
сукупності, суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
необхідність повного задоволення
позову з таких підстав.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень; докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

На підставі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання не допускається,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору,
інших актів цивільного законодавства.
Вказана норма за своїм змістом
кореспондується з приписами п.1 ст. 193
Господарського кодексу України.

Матеріалами справи, її фактичними
обставинами підтверджений факт
виконання позивачем у справі взятих на
себе зобов'язань за укладеним
сторонами у справі договором та
наявність заборгованості відповідача
у сумі 13992 грн. 56 коп.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Як встановлено ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 7.3 договору оплата
Користувачем послуг з утримання
технологічних електричних мереж
спільного використання здійснюється
шляхом перерахування грошових коштів
на поточний рахунок Власника на
підставі виставленого, після
підписання сторонами Акту про обсяг
переданої електричної енергії, рахунку
та Акту прийому-здачі наданих послуг.
Користувач сплачує рахунок протягом 10
днів, починаючи з дня його отримання
від Власника.

Матеріалами справи підтверджено факт
отримання відповідачем рахунків на
оплату наданих послуг.

Обов'язок з оплати наданих позивачем
послуг відповідачем у справі у
встановлений договором строк
виконаний не був.

За таких обставин позовна вимога про
стягнення з відповідача
заборгованості у розмірі 13992 грн. 56 коп.
є обґрунтованою.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконане.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» розмір пені,
передбачений статтею 1 Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Умовами пункту 8.2.1 договору сторони
встановили період нарахування пені - по
день фактичної оплати. Період
нарахування пені позивачем у справі
визначений вірно.

У відповідності з вимогами ст. 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 % річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Позивачем обґрунтовано нараховано та
заявлено до стягнення з відповідача
пеню у розмірі 454 грн. 92 коп. (за період з
19.09.2013 по 28.02.2014), 3% річних у сумі 104 грн. 98
коп. (за період з 19.09.2013 по 28.02.2014) та
інфляційні нарахування у сумі 78 грн. 64
коп. (за період з 19.09.2013 по 01.02.2014), що
підтверджено розрахунками позивача
наявними у матеріалах справи.

З урахуванням викладеного вище позовні
вимоги є обґрунтованими,
підтвердженими матеріалами справи та
її обставинами, а тому підлягають
задоволенню у повному обсязі, з
віднесенням на відповідача витрат зі
сплати судового збору, згідно зі
статтею 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 22, 43, 49, 82, 83, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

в и р
і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання», кв. Гайового,
35а, м. Луганськ, код 31443937, на користь
Публічного акціонерного товариства
«Укргазвидобування» в особі філії
газопромислове управління
«Шебелинкагазвидобування», вул.
Жовтнева, 9, смт. Червоний Донець
Балаклійського району Харківської
області, код 00153146, борг у сумі 13992 грн. 56
коп., пеню у розмірі 454 грн. 92 коп., 3%
річних у сумі 104 грн. 98 коп., інфляційні
нарахування у сумі 78 грн. 64 коп., а також
витрати зі сплати судового збору у
розмірі 1827 грн. 00 коп., видати наказ
позивачу після набрання рішенням
законної сили.

В судовому засіданні 27.03.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
суду.

Дата складення та підписання повного
рішення - 28.03.2014.

Суддя
М.О. Москаленко