ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2014
Справа № 905/751/14
Господарський суд Донецької області, у
складі судді Огороднік Д.М., при
секретарі судового засідання
Коровіній І.С. розглянувши матеріали

за позовомДонецького прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері Південного регіону
Українив інтересах держави в особі:
1.Державної служби України з
надзвичайних ситуацій; 2.Донецького
спеціального воєнізованого
аварійно-рятувального
(гірничорятувального) загону Державної
служби України з надзвичайних
ситуаційдо відповідачаКомандитного
товариства "Товариство з обмеженою
відповідальністю "Стронгком"про
стягнення 6000,00грн.Представники сторін:
прокурор: від позивача 1: від позивача
2: від відповідача: Бекіров Р.З. - за
посвідченням; не з"явився; Павлов О.О. -
командир; не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду
Донецької області передані позовні
вимоги прокурора з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
Південного регіону України в інтересах
держави в особі Державної служби
України з надзвичайних ситуацій,
Донецького спеціального воєнізованого
аварійно-рятувального
(гірничорятувального) загону Державної
служби України з надзвичайних ситуацій
до Командитного товариства "Товариство
з обмеженою відповідальністю
"Стронгком" про стягнення 6000,00грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач не виконав своїх договірних
зобов'язань перед позивачем -2 щодо
своєчасної та повної оплати вартості
послуг, наданих по договору №3/302 від
25.03.2011, заборгованість становить 6000,00
грн. Прокурор при поданні позову
обґрунтував наявність порушень
економічних державних інтересів.

На підтвердження вказаних обставин,
прокурор та позивач надали належним
чином завірені копії: договору №3/302
від 25.03.2011; заяви КТ "Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Стронгком"; актів обстеження об'єкта
(території) з метою профілактики
виникнення надзвичайної ситуації від
28.03.2012, від 14.06.2012, 03.08.2012, 11.10.2012; актів
звірки розрахунків станом на 01.03.2013,
01.10.2013; листа з проханням погашення
заборгованості від 08.07.2013.

Відповідач подав відзив на позовну
заяву, в якому позовні вимоги позивача
визнає частково у розмірі 4000,00грн.,
оскільки іншу частину заборгованості у
розмірі 2000,00грн. оплатив, про що
свідчать платіжні доручення №8 від
13.01.2014, №4 від 17.01.2014.

25.03.2014 прокурор та позивач 2 в судове
засідання з'явились, позовні вимоги
підтримали в повному обсязі.

Позивач 1 в судове засідання не
з'явився, про причини неявки суду не
повідомив.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, 03.03.2014 подав заяву про розгляд
справи без участі представника
Командитного товариства "Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Стронгком".

Представники учасників процесу
клопотання щодо фіксації судового
процесу не заявляли, у зв'язку з чим,
розгляд справи здійснювався без
застосування засобів технічної
фіксації судового процесу у
відповідності до статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані учасниками процесу
документи і матеріали, заслухавши його
пояснення, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд

В С Т А Н О В И В:

25.03.2011 між Донецьким спеціальним
воєнізованим аварійно-рятувальним
(гірничорятувальним) загоном ДСВГРС
МНС (далі-Аварійно-рятувальна служба)
та Закритим акціонерним товариством
"Краснолиманське кар'єроуправління"
(далі - об'єкт) підписаний договір №3/302
на постійне та обов'язкове
аварійно-рятувальне обслуговування
Краснолиманського родовища
будівельних пісків ЗАТ
"Краснолиманське кар'єроуправління"
підрозділом Державної спеціальної
(воєнізованої) аварійно-рятувальної
служби МНС України. Згідно з умовами
договору позивач (Аварійно-рятувальна
служба) організовує цілодобове
функціонування своїх структурних
підрозділів у режимі постійної
готовності до виконання необхідного
комплексу аварійно-рятувальних робіт в
умовах надзвичайної ситуації (НС) або
загрози її виникнення, забезпечує і
виконує аварійно-рятувальні роботи та
заходи, спрямовані на запобігання та
профілактику виникнення надзвичайних
ситуацій техногенного та природного
характеру, у кількості однієї
оперативної одиниці згідно з
нормативом виїзду на "об'єкт", який
встановлений планом локалізації та
ліквідації аварійних ситуацій і аварій
(ПЛАС) або Планом ліквідації аварії
(ПЛА).

Аварійно-рятувальна служба здійснює
постійне та обов'язкове обслуговування
структурних підрозділів відповідача
(додаток №1) аварійно-рятувальними
засобами.

Відповідно до п.2.6 договору
"Аварійно-рятувальна служба" проводить
обстеження Краснолиманського родовища
будівельних пісків відповідача щодо
готовності до 4 рази на рік.

Пунктом 3.15 договору встановлено, що
відповідач згідно актів, рахунків та
умов договору, своєчасно оплачує
постійне та обов'язкове обслуговування
"Аварійно-рятувальною службою".

Згідно з п.4.1 договору сума договору
встановлена сторонами на підставі
розрахунку (додаток№2), який виконано
відповідно до вимог спільного наказу
МНС України і Міністерства економіки
та з питань європейської інтеграції
України від 15.12.2003 №495/369 і
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 25 грудня 2003р. за №1222/8543
та ГСТУ 75.2.-1-2001, і складає 2,1% від
суми утримання однієї оперативної
одиниці згідно калькуляції, або 9000 грн.
на 2011рік, 1000 грн. на місяць. Відсоток від
суми утримання однієї одиниці може
змінюватись залежно від кількості
чинників небезпеки на об'єкті та умов
обслуговування. відповідач може
здійснювати працівникам
"Аварійно-рятувальної служби"
додаткові виплати понад розміри,
встановлені договором.

Відповідно до п. 4.2 договору, плата за
постійне та обов'язкове обслуговування
"Аварійно-рятувальною службою"
відповідача згідно з цим договором та
наданим рахунком здійснюється
щомісячним перерахуванням місячної
суми договору, до 10 числа поточного
місяця.

Договір вступає в силу 01 квітня 2011 року,
діє до 31 грудня 2011 року і пролонгується
на наступний календарний рік, якщо не
пізніше як за місяць до закінчення
терміну договору не одна із "сторін" не
надіслала пропозиції щодо його
припинення (п.6.6 договору).

Договір підписаний сторонами,
скріплений їх печатками та міститься в
матеріалах справи.

Крім того, в матеріалах справи
міститься одноособова заява
(меморандум) Командитного товариства
"Товариство з обмеженою
відповідальністю "Стронгком".

Відповідно до п. 1.1 заяви Командитне
товариство "Товариство з обмеженою
відповідальністю "Стронгком" є
правонаступником усього майна, усіх
прав, обов'язків, та зобовязань
припиненого шляхом перетворення
Закритого акціонерного товариства
"Краснолиманське кар'єроуправління"
(ідентифікаційний номер 01235202,
зареєстроване виконавчим комітетом
Краснолиманської міської ради
Донецької області 17.12.20001р., номер
запису про включення відомостей про
юридичну особу до ЄДР 1 000253), яке
в свою чергу було правонаступником
акціонерного товариства відкритого
типу "Краснолиманське
кар'єроуправління" зареєстрованого на
підставі рішення виконавчого комітету
Краснолиманської міської ради
народних депутатів від 23.02.1994р. за №132,
свідоцтво про державну реєстрацію
суб'єкта підприємницької діяльності
№01235202 від 12.10.1995).

У 2012 році позивачем-2 надано, а
відповідачем прийнято послуги на
загальну суму 12000грн.

На виконання умов договору №3/302,
прокурором надано акти обстеження
об'єкта (території) з метою
профілактики виникнення надзвичайної
ситуації від 28.03.2012, від 14.06.2012, 03.08.2012,
11.10.2012 підписані позивачем-2 та
відповідачем без будь-яких зауважень.

Таким чином, позивач-2 свої зобов'язання
по наданню послуг за спірним договором
виконав належним чином.

Проте, відповідач свої зобов'язання
щодо оплати вартості послуг по
договору не виконав у повному обсязі.
Відповідач частково визнає
заборгованість перед позивачем-2 у
розмірі 4000,00грн. за договором №3/302 від
25.03.2011, оскільки прокурором при
визначенні ціни позову не врахована
оплата позивачем заборгованості у
розмірі 2000,00грн.(в матеріалах справи
містяться платіжні доручення №8 від
13.01.2014 на суму 1000,00грн., №4 від 17.01.2014 на
суму 1000,00грн.).

Таким чином, як встановлено судом, на
виконання умов договору №3/302 від 25.03.2011
відповідачем частково оплачено
заборгованість перед позивачем-2 у
розмірі 8000,00грн.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язання і
одностороння зміна умов договору не
допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до статті 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу
України якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором. У
разі неможливості виконати договір про
надання послуг, що виникла не з вини
виконавця, замовник зобов'язаний
виплатити виконавцеві розумну плату.
Якщо неможливість виконати договір
виникла з вини замовника, він
зобов'язаний виплатити виконавцеві
плату в повному обсязі, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Пунктом 1.7 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.12.2013
№14 "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" роз'яснено, що -
якщо у договорі або законі не
встановлено строку (терміну), у який
повинно бути виконано грошове
зобов'язання, судам необхідно виходити
з приписів частини другої статті 530
Цивільного кодексу України. Цією
нормою передбачено, між іншим, і
можливість виникнення обов'язку
негайного виконання; такий обов'язок
випливає, наприклад, з припису частини
першої статті 692 Цивільного кодексу
України, якою визначено, що покупець за
договором купівлі-продажу повинен
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього; відтак якщо
договором або актами цивільного
законодавства не встановлено інший
строк оплати товару, відповідна оплата
має бути здійснена боржником негайно
після такого прийняття, незалежно від
того, чи пред'явив йому кредитор
пов'язану з цим вимогу. При цьому
передбачена законом відповідальність
за невиконання грошового зобов'язання
підлягає застосуванню починаючи з дня,
наступного за днем прийняття товару,
якщо інше не вбачається з укладеного
сторонами договору. Відповідні
висновки випливають зі змісту частини
другої статті 530 Цивільного кодексу
України.

Пунктом 4.2 договору встановлено, що
плата за постійне та обов'язкове
обслуговування "Аварійно-рятувальною
службою" згідно наданим рахунком
здійснюється щомісячним
перерахуванням місячної суми договору,
до 10 числа поточного місяця.

За висновками суду, свої зобов`язання
щодо своєчасної та повної оплати
позивачу -2 вартості послуг в сумі 4000,00
грн. за договором №3/302 від 25.03.2011,
всупереч ст.526 Цивільного кодексу
України, ст.193 Господарського кодексу
України, відповідач не виконав.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Судовими доказами, за визначенням
ст.ст. 32-36 Господарського
процесуального кодексу України, слід
вважати документи, які можуть
підтвердити або спростувати обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

Беручи до уваги викладене, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими і
такими, що підлягають задоволенню
частково, а саме у розмірі 4000,00 грн.

Судові витрати, відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, підлягають стягненню з сторін
пропорційно задоволеним вимогам .

Судом враховуються рекомендації
надані в п. 4.6 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
№ 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України, в
якому роз'яснено, що приймаючи рішення
зі справи, провадження в якій порушено
за заявою прокурора, господарський суд
у разі повного або часткового
задоволення позову (скарги) стягує
судовий збір з відповідача (повністю
або пропорційно задоволеним вимогам),
якщо він не звільнений від сплати
судового збору; у разі ж повної або
часткової відмови в позові судовий
збір стягується з визначеного
прокурором позивача (так само повністю
або пропорційно задоволеним вимогам),
за винятком випадків, коли останнього
звільнено від сплати судового збору та
коли позивачем у справі є сам прокурор.
Стягнення відповідних сум судового
збору здійснюється в доход державного
бюджету України у розмірі, визначеному
згідно з частиною першою статті 4
Закону України "Про судовий збір",
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати, встановленого
законом на 1 січня того календарного
року, в якому відповідна заява або
скарга подавалася до суду.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Командитного товариства
"Товариство з обмеженою
відповідальністю "Стронгком"
(вул.Оборони, буд. 232, м.Красний Лиман,
Донецька область, 84402, з
будь якого рахунку виявленого
державним виконавцем під час
виконавчого провадження) на користь
Донецького спеціального воєнізованого
аварійно-рятувального
(гірничорятувального) загону Державної
служби України з надзвичайних ситуацій
(вул. Любавіна, 2, м.Донецьк, 83015, ) суму основного боргу у
розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00коп.

3. В іншій частині відмовити.

4. Стягнути з Командитного товариства
"Товариство з обмеженою
відповідальністю "Стронгком"
(вул.Оборони, буд. 232, м.Красний Лиман,
Донецька область, 84402, з
будь якого рахунку виявленого
державним виконавцем під час
виконавчого провадження) на користь
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 1218 (одна тисяча двісті
вісімнадцять) грн. 00 коп.

5. Cтягнути з Донецького спеціального
воєнізованого аварійно-рятувального
(гірничорятувального) загону Державної
служби України з надзвичайних ситуацій
(вул. Любавіна, 2, м.Донецьк, 83015, ) на користь Державного
бюджету України судовий збір у розмірі
609 (шістсот дев'ять) грн. 00 коп.

6. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
складення повного рішення та може бути
оскаржене в порядку та у строки,
визначені Господарським процесуальним
кодексом України.

Суддя
Д.М. Огороднік

Дата складення повного рішення 31.03.2014.