ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року
Справа № 925/326/14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Ветфактор"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Селекційний
Племзавод "Золотоніський"

про стягнення 75136 грн. 90 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання
Сиволовська О.І.

Представники сторін:

від позивача: Коцюруба С.В. за
довіреністю від 01.04.2014р.;

від відповідача: не з'явилися.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ветфактор"
звернулося до господарського суду
Черкаської області із позовною заявою
до товариства з обмеженою
відповідальністю "Селекційний
Племзавод "Золотоніський" про
стягнення з відповідача на користь
позивача 75136 грн. 90 коп., у тому числі: 66572
грн. 70 коп. основного боргу за
поставлений товар, 3689 грн. 56 коп. пені, 869
грн. 45 коп. інфляційних нарахувань, 851
грн. 44 коп. три проценти річних та 3153
грн. 75 коп. збитків.

В обґрунтування позову позивач вказав
на неналежне виконання відповідачем
грошових зобов'язань за договором від
16.08.2011р. №399/08 щодо оплати поставленого
йому позивачем товару в установлений
цим договором строк.

Ухвалою від 03.03.2014р. господарський суд
Черкаської області прийняв позовну
заяву товариства з обмеженою
відповідальністю "Ветфактор" до
розгляду, порушив провадження у даній
справі і призначив її розгляд у
судовому засіданні на 10 годину 18.03.2014р.
в приміщенні господарського суду
Черкаської області.

Ухвалою від 18.03.2014р. господарський суд
Черкаської області у зв'язку з
нез'явленням представника відповідача
в судове засідання відклав розгляд
справи на 10 годину 45 хвилин 03.04.2014р. у
приміщенні господарського суду
Черкаської області.

Відповідач був належним чином
повідомлений про дату, час і місце
засідання суду, призначеного на
03.04.2014р., що підтверджується поштовим
повідомленням про вручення йому
21.03.2014р. поштового відправлення з
ухвалою господарського суду від
18.03.2014р. Проте представник відповідача
у це судове засідання не з'явився і про
причини нез'явлення господарський суд
не повідомив.

Відзив на позов до господарського суду
не надійшов.

Нез'явлення представника відповідача у
судове засідання не перешкоджає
вирішенню спору за наявними у справі
матеріалами.

Дослідивши наявні у справі письмові
докази, заслухавши пояснення
представника позивача, господарський
суд

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2011р. товариство з обмеженою
відповідальністю "Ветфактор", як
продавець, і товариство з обмеженою
відповідальністю "Селекційний
Племзавод "Золотоніський", як покупець,
уклали договір поставки №399/08 (далі -
договір №399/08), згідно з яким продавець
зобов'язався передати покупцю у
власність, а останній - прийняти і
оплатити товар (ветеринарні препарати,
вакцини, обладнання), кількість,
асортимент та ціна якого вказуються у
рахунках та видаткових накладних на
кожну окрему поставку.

У п. 5.2 договору №399/08 його сторони
встановили такий порядок оплати
товару: 100% суми кожної поставки
сплачується по факту поставки в термін
21 календарного дня після переходу
права власності на товар. Датою
переходу права власності на товар
вважається дата виписки відповідної
видаткової накладної.

Згідно з п. 5.3 договору №399/08 грошові
кошти, що надходять від покупця, як
оплата за отриманий по договору товар,
зараховується продавцем в рахунок
погашення заборгованості покупця
послідовно, починаючи з першої за датою
видачі неоплаченої видаткової
накладної, незалежно від вказаного в
платіжному дорученні призначення
платежу.

Відповідно до п.6.1 та 6.2 договору №399/08
останній набирає чинності з моменту
підписання його сторонами і діє до
31.12.2012р. Закінчення строку дії договору
не тягне за собою припинення
зобов'язань по оплаті поставленого
товару. Якщо сторони після спливу
терміну дії договору продовжують
співпрацю у визначеній ним сфері та не
заявляють про зміну або припинення
умов договору вважається, що даний
договір пролонгується на один рік без
укладення окремої письмової угоди.

Згідно з п. 7.2 договору №399/08 у разі
порушення терміну розрахунків
покупець за вимогою продавця
зобов'язаний сплатити останньому пеню
в розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діяла
в період такого прострочення, за кожний
день затримки від суми заборгованості.

У п. 7.3 договору №399/08 його сторони
передбачили, що за несвоєчасне
проведення розрахунків продавець має
право стягнути з покупця завдані
збитки, спричинені зміною курсу
Національного банку України іноземної
валюти по відношенню до гривні, що
розраховується за наступною формулою:
S = (C х А2) : А1 - С, де: S -
завдані збитки, які підлягають оплаті
покупцем; С - вартість
поставленого, але неоплаченого вчасно
товару; А1 - курс НБУ іноземної валюти до
гривні на дату відпуску товару; А2 - курс
НБУ іноземної валюти до гривні на дату
пред'явлення вимоги до покупця.

Пунктом 7.5 договору №399/08 сторони
встановили, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язань за договором здійснюється
включно до моменту виконання такого
зобов'язання винною стороною із
застосуванням позовної давності
тривалістю у три роки.

На виконання договору №399/08 товариство
з обмеженою відповідальністю
"Ветфактор" за видатковими накладними
від 16.08.2013р. №5391, від 23.08.2013р. №5551, від
30.08.2013р. №5675 і №5680, від 03.09.2013р. №5765, від
20.09.2013р. №6181 передало товариству з
обмеженою відповідальністю
"Селекційний Племзавод "Золотоніський",
а останнє прийняло через свого
представника Коробочку І.В., який діяв
на підставі довіреностей від 16.08.2013р.
№654, від 23.08.2013р. №677, від 30.08.2013р. №691, від
30.08.2013р. №692, від 03.09.2013р. №705 і від
19.09.2013р. №756, товар на загальну суму 78068
грн. 50 коп.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Селекційний
Племзавод "Золотоніський" оплатило
товариству з обмеженою
відповідальністю "Ветфактор" частину
поставленого за видатковою накладною
від 16.08.2013р. №5391 товару на суму 11495 грн. 80
коп. Решту вартості поставленого за
вказаними вище видатковими накладними
товару в сумі 66572 грн. 70 коп. (78068 грн. 50
коп. - 11495 грн. 80 коп.) товариство з
обмеженою відповідальністю
"Селекційний Племзавод "Золотоніський"
не оплатило.

Станом за 9 місяців 2013р. сторони провели
звірку взаємних розрахунків за
договором №399/08, за результатами якої
склали відповідний акт, згідно з яким
визначили борг товариства з обмеженою
відповідальністю "Селекційний
Племзавод "Золотоніський" перед
товариством з обмеженою
відповідальністю "Ветфактор" за
поставлений за договором №399/08 товар у
сумі 66572 грн. 70 коп.

За прострочення оплати товару
товариство з обмеженою
відповідальністю "Ветфактор"
нарахувало товариству з обмеженою
відповідальністю "Селекційний
Племзавод "Золотоніський" до сплати 3689
грн. 56 коп. передбаченої п. 7.2 договору
№399/08 пені у розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України за період прострочення з
09.09.2013р. по 18.02.2014р., 3153 грн. 75 коп.
передбачених п. 7.3 договору №399/08
збитків, спричинених зміною курсу
іноземної валюти, 851 грн. 44 коп.
передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України три проценти річних за
період прострочення з 09.09.2013р. по
18.02.2014р. та 869 грн. 45 коп. передбачених
ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України
інфляційних нарахувань за період
прострочення з вересня 2013 по січень
2014р.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
встановлено, що у разі, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки та
відшкодування збитків.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Статтею 623 Цивільного кодексу України
визначено, що боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки. Розмір
збитків, завданих порушенням
зобов'язання, доказується кредитором.

Частина 1 ст. 224 Господарського кодексу
України передбачає, що учасник
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено.

При цьому ч. 3 ст. 22 Цивільного кодексу
України і ч. 3 та ч. 5 ст. 225
Господарського кодексу України
передбачають можливість встановлення
розміру збитків у договорі.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
три проценти річних від простроченої
суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

У ст. 629 Цивільного кодексу України
зазначено, що договір є обов'язковим
для виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216
Господарського кодексу України
порушення зобов'язання є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим кодексом, іншими
законами або договором; учасники
господарських правовідносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Стаття 230 Господарського кодексу
України штрафними санкціями у
розумінні цього Кодексу визнає
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського
кодексу України у разі якщо розмір
штрафних санкцій законом не визначено,
санкції застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу
України передбачає право кожного
суб'єкта господарювання на захист
своїх прав і законних інтересів шляхом,
зокрема, присудження до виконання
обов'язку в натурі та застосування
штрафних санкцій.

З огляду на викладені вище обставини та
норми законодавства, господарський суд
прийшов до таких висновків.

Відповідач не виконав належним чином
грошові зобов'язання за договором №399/08
щодо оплати поставленого йому
позивачем на виконання цього договору
товару і тим самим порушив право
позивача на своєчасне і повне
одержання відповідних сум коштів за
поставлений товар.

Відтак позивач в порядку захисту свого
порушеного права вправі вимагати
примусового виконання відповідачем
грошових зобов'язань в натурі шляхом
стягнення з відповідача на свою
користь боргу у сумі 66572 грн. 70 коп., а
також передбачених п. 7.2, п. 7.3 договору
№399/08 пені та збитків спричинених
зміною курсу іноземної валюти, і
передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України інфляційних
нарахувань і трьох процентів річних.

Стягувані суми пені, збитків,
інфляційних нарахувань та трьох
процентів річних нараховані позивачем
у відповідності з умовами договору
№399/08, фактичними обставинами
виконання відповідачем грошових
зобов'язань за цим договором щодо
оплати переданого йому позивачем
товару та вимогами законодавства.

За таких обставин позов підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
позивачу за рахунок відповідача
підлягають відшкодуванню витрати на
сплату судового збору у сумі 1827 грн.
судового збору.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 49, 82-84 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Селекційний
Племзавод "Золотоніський" (вул.
Шевченка, буд. 61, с. Пісчане,
Золотоніський район, Черкаська
область, 19723, ідентифікаційний код 33418504)
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Ветфактор" (вул.
Ушинського, буд. 25-А, м. Київ, 03151,
ідентифікаційний код 35251859) - 66572 грн. 70
коп. основного боргу, 3689 грн. 56 коп. пені,
869 грн. 45 коп. інфляційних нарахувань, 851
грн. 44 коп. три проценти річних, 3153 грн. 75
коп. збитків та 1827 грн. витрат на сплату
судового збору.

Це рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду у порядку та
строки, передбачені розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено і підписано
07.04.2014р.

СУДДЯ
М.В. Дорошенко