КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2014 р. Справа№ 927/1331/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Сітайло Л.Г.

Мальченко А.О.

від позивача: Горецький О.В. - дов. №
13/625 від 28.03.2013р.

Паламаренко Д.А. - дов. №
14/50 від 16.01.2014р.

від відповідача: не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Провідна» на
рішення Господарського суду
Чернігівської області від 26.11.2013р.

у справі № 927/1331/13 (суддя Кушнір
І.В.)

за позовом Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія

«Провідна»

до Приватного акціонерного
товариства «Українська інноваційна

страхова компанія
«Інвестсервіс»

про стягнення 11 688, 63 грн.

В судовому засіданні 12.03.2014р.
відповідно до ст. ст. 85, 99
Господарського процесуального кодексу
України оголошено вступну та
резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2013р. Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія
«Провідна» звернулось до
Господарського суду Чернігівської
області з позовом до Приватного
акціонерного товариства «Українська
інноваційна страхова компанія
«Інвестсервіс» про стягнення 11 688, 63
грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначав, що виплативши
своєму страхувальнику згідно договору
добровільного страхування наземного
транспорту № 06/0635887/0310/12 від 26.01.2012р.
страхове відшкодування, набув права
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток,
якою, на думку позивача, є відповідач.

Рішенням Господарського суду
Чернігівської області від 26.11.2013р. у
справі № 927/1331/13 позов задоволено
частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного
товариства «Українська інноваційна
страхова компанія «Інвестсервіс» на
користь Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Провідна» в порядку регресу страхове
відшкодування у розмірі 10 688, 63 грн. та 1
720, 50 грн. на відшкодування судового
збору.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Провідна» в доход Державного бюджету
України 1 300, 00 грн. штрафу.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням, позивач звернувся до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить оскаржуване
рішення в частині стягнення з позивача
1 300, 00 грн. штрафу скасувати,
посилаючись на безпідставність його
накладення.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Провідна»
передано на розгляд судді Скрипці І.М.

Розпорядженням В.о. голови Київського
апеляційного господарського суду від
25.12.2013р. для розгляду справи № 927/1331/13
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий-суддя Скрипка І.М., судді -
Зеленін В.О., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 25.12.2013р.
колегією суддів в зазначеному складі
прийнято апеляційну скаргу до
провадження та призначено до розгляду
на 20.02.2014р.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 20.02.2014р. у
відповідності до ст. 77 ГПК України
розгляд справи відкладено на 12.03.2014р.,
продовжено строк розгляду справи на 15
днів.

24.02.2014р. через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду від представника
позивача надійшли додаткові пояснення
в обґрунтування апеляційної скарги.

Розпорядженням Секретаря палати
Київського апеляційного
господарського суду від 12.03.2014р., у
зв'язку з участю судді Зеленіна В. О. у
розгляді інших справ, сформовано
судову колегію у складі: головуючий
суддя - Скрипка І.М., судді - Мальченко
А.О., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 12.03.2014р.
колегією суддів в зазначеному складі
прийнято апеляційну скаргу до
провадження.

Представники позивача в судовому
засіданні апеляційної інстанції
12.03.2014р. вимоги апеляційної скарги
підтримали, просили її задовольнити,
оскаржуване рішення в частині
стягнення з позивача 1 300, 00 грн. штрафу
скасувати.

Представник відповідача в судове
засідання апеляційної інстанції
12.03.2014р. не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, причини неявки суду не
повідомив, у зв'язку з чим колегія
суддів вважає за можливе розглянути
справу у його відсутність за наявними у
справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги та
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Згідно ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі ХІІ ГПК
України.

Колегія суддів, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення
представників позивача, перевіривши
правильність застосування
господарським судом при прийнятті
оскарженого рішення норм
матеріального та процесуального права,
дійшла висновку про те, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а рішення
підлягає частковому скасуванню
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
26.01.2012р. між Приватним акціонерним
товариством «Страхова компанія
«Провідна» (позивач, страховик за
договором) та ОСОБА_5 (страхувальник за
договором) укладено договір
добровільного страхування наземного
транспорту № 06/0635887/0310/12, відповідно
якого страховиком було застраховано
майнові інтереси страхувальника,
пов'язані з володінням, користуванням
та розпоряджанням автомобілем «DAF TE
47XS», д. н. НОМЕР_1.

Згідно розгорнутої довідки ВДАІ про
ДТП, 14.03.2012р. о 16 год. 50 хв. в м. Ковелі по
вул. Брестській сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Fiat Ducato», д. н. НОМЕР_2, що
належить ОСОБА_6, під керуванням ОСОБА_7,
та автомобіля «DAF TE 47XS», д. н. НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_5, під керуванням ОСОБА_8

Постановою Ковельського
міськрайонного суду від 23.03.2012р. у
справі № 0306/1893/2012 ОСОБА_7 визнано винним
у вчиненні даної ДТП та притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу.

Згідно Звіту № 44/04/12 від 09.04.2012р. про
оцінку вартості матеріального збитку,
заподіяного ушкодженням транспортного
засобу, складеного на замовлення
позивача ОСОБА_9, вартість
матеріального збитку, завданого
власнику автомобіля «DAF TE 47XS», д. н.
НОМЕР_1, в результаті його пошкодження
при ДТП, складає 11 688, 63 грн.

Страховим актом № 0301/06/1604/77222 від
23.04.2012р. позивачем зазначену подію
визнано страховим випадком та
призначено до виплати страхове
відшкодування у розмірі 11 688, 63 грн.

Позивач, виконуючи свої зобов'язання за
договором добровільного страхування
наземного транспорту № 06/0635887/0310/12 від
26.01.2012р., на підставі страхового акту №
0301/06/1604/77222 від 23.04.2012р. (а. с. 46), заяви
страхувальника на виплату страхового
відшкодування (а. с. 27) здійснив виплату
страхового відшкодування в розмірі 11
688, 63 грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 0020440 від 24.04.2012р. (належним
чином завірена копія наявна в
матеріалах справи (а. с. 47).

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 Цивільного
кодексу України передбачено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Згідно ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності відшкодовує
оцінену шкоду, яка була заподіяна у
результаті ДТП майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством.

Статтею 12.1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

Як вбачається з матеріалів справи,
цивільно-правова відповідальність
власника автомобіля «Fiat Ducato», д. н.
НОМЕР_2, на момент ДТП була застрахована
Приватним акціонерним товариством
«Українська інноваційна страхова
компанія «Інвестсервіс» згідно Полісу
№ АА/4560862 обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
(належним чином завірена копія наявна в
матеріалах справи (а. с. 31). Термін дії
полісу з 15.10.2011р. до 14.10.2012р. Тип полісу -
1.

Відповідно до п. 15.1. ст. 15 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
договори обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
можуть укладатися на умовах
страхування відповідальності за шкоду,
заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх
осіб внаслідок експлуатації
транспортного засобу, визначеного в
договорі страхування, будь-якою особою,
яка експлуатує його на законних
підставах (договір I типу).

Згідно даного полісу передбачено ліміт
відповідальності за шкоду, заподіяну
майну третіх осіб, в сумі 50 000, 00 грн. та
передбачено франшизу в розмірі 1 000, 00
грн.

Вина особи, яка керувала автомобілем
«Fiat Ducato», д. н. НОМЕР_2, під час ДТП,
встановлена у судовому порядку.

З огляду на викладене, до позивача, як
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором
добровільного страхування наземного
транспорту № 06/0635887/0310/12 від 26.01.2012р.
перейшло право вимоги до відповідача
як до особи, відповідальної за
заподіяну винуватцем ДТП шкоду.

Дана позиція узгоджується з позицією
Верховного Суду України, викладеною в
постанові від 25.11.2008р. у справі № 11/406-07
за позовом ВАТ «Страхова компанія
«Крона» до АТ «Українська
пожежно-страхова компанія» про
стягнення 4 526, 80 грн.

18.07.2013р. за вих. № 42/26 позивач звернувся
до відповідача з претензією про
відшкодування шкоди в порядку регресу
в розмірі 11 688, 63 грн., яка залишена
відповідачем без відповіді та
задоволення.

Таким чином, з урахуванням матеріалів
справи в їх сукупності, колегія суддів
погоджується з висновком місцевого
господарського суду про те, що з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню, у відповідності до
ст. 993 Цивільного кодексу України та ст.
27 Закону України «Про страхування», 10
688, 63 грн. страхового відшкодування в
порядку регресу (з урахуванням
франшизи в розмірі 1 000, 00 грн.,
передбаченої Полісом № АА/4560862).

Крім того, місцевим господарським
судом на підставі п. 5 ч. 1 ст. 83 ГПК
України було стягнуто з позивача штраф
у розмірі 1 300, 00 грн. з посиланням на те,
що позивач відмовився виконувати
покладені на нього господарським судом
дії, а саме не надав довідку органів
Державної казначейської служби про
зарахування судового збору у сумі 1 720, 50
грн., сплаченого платіжним дорученням
№ 049103 від 23.09.2013р., до Державного
бюджету України та документів, що
підтверджують факт сплати судового
збору саме за позовом ПрАТ «СК
«Провідна» до ПрАТ «Українська
інноваційна страхова компанія
«Інвестсервіс» у даній справі; не надав
наказ про призначення керівника
позивача та оригінали доданих до
позовної заяви документів для огляду в
судовому засіданні.

Однак, колегія суддів не може
пригодитись з такими висновками суду
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
ухвалами від 17.10.2013р., від 29.10.2013р. та від
12.11.2013р. місцевим господарським судом
зобов'язано позивача, зокрема, надати:

- довідку органів Державної
казначейської служби про зарахування
судового збору у сумі 1720, 50 грн.,
сплаченого платіжним дорученням № 049103
від 23.09.2013р., до державного бюджету та
документи, що підтверджують факт
сплати судового збору саме за позов
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Провідна» до
Приватного акціонерного товариства
«Українська інноваційна страхова
компанія «Інвестсервіс», як це
вимагається п. 3 ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України та п.
2.21 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
21.02.2013р. № 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України»;

- наказ про призначення керівника
позивача;

- оригінали доданих до позовної заяви
документів для огляду в судовому
засіданні.

Щодо витребування місцевим
господарським судом ухвалами від
17.10.2013р., від 29.10.2013р. та від 12.11.2013р.
довідки органів Державної
казначейської служби про зарахування
судового збору у сумі 1720, 50 грн.,
сплаченого платіжним дорученням № 049103
від 23.09.2013р., до Державного бюджету та
документів, що підтверджують факт
сплати судового збору саме за позов
Приватного акціонерного товариства
«Страхова Компанія «Провідна» до
Приватного акціонерного товариства
«Українська інноваційна страхова
компанія «Інвестсервіс», як це
вимагається п. 3 ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України та п.
2.21. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
21.02.2013р. № 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України», колегія суддів зазначає
наступне.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до
позовної заяви подаються документи,
які підтверджують сплату судового
збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до п. 2.21. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013р. № 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України» платіжне доручення на
безготівкове перерахування судового
збору, квитанція установи банку про
прийняття платежу готівкою додаються
до позовної заяви (заяви, скарги) і
мають містити відомості про те, яка
саме позовна заява (заява, скарга, дія)
оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до
господарського суду тільки в
оригіналі; копії, у тому числі
виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо), цих
документів не можуть бути належним
доказом сплати судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що при
зверненні з даним позовом до суду
позивачем було надано оригінал
платіжного доручення № 049103 (№ 28470162)
від 23.09.2013р. на суму 1 720, 50 грн. з
призначенням платежу «22030001. Судовий
збір за позовом ПрАТ «СК «Провідна»,
Господарський суд Чернігівської
області, . Без ПДВ».

Також колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що на офіційному
веб-сайті Господарського суду
Чернігівської області в розділі
«Судовий збір/Платіжні реквізити для
перерахування судового збору»
зазначено, що при сплаті судового збору
в призначенні платежу необхідно
зазначати «Судовий збір, за позовом _____
(ПІБ чи назва установи, організації
позивача), Господарський суд
Чернігівської області (назва суду, де
розглядається справа),
(суду, де розглядається справа)», а
також наведено приклад заповнення
графи «Призначення платежу»: Судовий
збір, за позовом ОСОБА_10, Господарський
суд Чернігівської області, .

При цьому позивачем, на виконання вимог
ухвал суду, було направлено
супровідний лист № 3 від 08.11.2013р. вих. №
1331/26/4 та супровідним листом від 21.11.2013р.
вих. № 1331/100 письмові пояснення від
21.11.2013р. вих. № 1331/26/4, які надійшли на
адресу Господарського суду
Чернігівської області 11.11.2013р. та
26.11.2013р. відповідно, в яких з посиланням
на п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України та п. 2.21.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
21.02.2013р. № 7 позивач зазначав, що ним
виконано вимоги чинного законодавства
щодо підтвердження сплати судового
збору за подання ним позовної заяви до
ПАТ «Українська інноваційна страхова
компанія «Інвестсервіс».

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про те, що вищезазначений
оригінал платіжного доручення № 049103 (№
28470162) від 23.09.2013р. з призначенням
платежу «22030001. Судовий збір за позовом
ПрАТ «СК «Провідна», Господарський суд
Чернігівської області, . Без
ПДВ» про сплату судового збору в
розмірі 1 720, 50 грн. є належним
документом, що підтверджує сплату
судового збору до Державного бюджету
України за подання даного позову до
Господарського суду Чернігівської
області.

Отже, витребування місцевим
господарським судом з посиланням на п. 3
ст. 57 ГПК України та п. 2.21 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 21.02.2013р. № 7 «Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України», довідки органів
Державної казначейської служби про
зарахування судового збору у сумі 1720, 50
грн., сплаченого платіжним дорученням
№ 049103 від 23.09.2013р., до державного
бюджету та документів, що
підтверджують факт сплати судового
збору саме за позов Приватного
акціонерного товариства «Страхова
Компанія «Провідна» до Приватного
акціонерного товариства «Українська
інноваційна страхова компанія
«Інвестсервіс» було безпідставним,
оскільки наданий позивачем оригінал
платіжного доручення № 049103 (№ 28470162)
від 23.09.2013р. оформлений у відповідності
до вимог чинного законодавства, а в
призначенні платежу вказано
інформацію, як це наведено у прикладі
на офіційному веб-сайті Господарського
суду Чернігівської області.

При цьому, якщо наданий позивачем
оригінал платіжного доручення № 049103 (№
28470162) від 23.09.2013р., на думку суду першої
інстанції, не був належним документом,
що підтверджує сплату судового збору
до державного бюджету за подання
позову до Господарського суду
Чернігівської області, останній вправі
був повернути позовну заяву з доданими
до неї документами позивачу на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Що стосується витребування місцевим
господарським судом ухвалами від
17.10.2013р., від 29.10.2013р. та від 12.11.2013р.
наказу про призначення керівника
позивача, колегія суддів зазначає
наступне.

З матеріалів справи вбачається вжиття
позивачем заходів щодо виконання ухвал
суду, що підтверджується його
супровідними листами № 1 від 05.11.2013р. за
вих. № 1331/26/3, від 21.11.2013р. за вих. № 1331/100,
які надійшли на адресу Господарського
суду Чернігівської області 11.11.2013р. та
26.11.2013р. відповідно.

Так, позивачем тричі було надано суду
першої інстанції довідку АБ № 689235 з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України (а.
с. 80, 163-164, 172-173), з якої вбачається, що
керівником позивача є Пахомов Євгеній
Іванович, витяг зі статуту товариства
(а. с. 79, 165, 174), яким передбачено коло
його повноважень.

Не прийняття місцевим господарським
судом до уваги вказаної довідки
обґрунтовано тим, що вона видана не
державним реєстратором з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців відповідно
до Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», а органами
державної служби статистики. Крім того,
вона видана 05.04.2013р., тобто більше ніж 7
місяців назад.

З огляду на обставини справи, колегія
суддів зазначає, що маючи сумніви щодо
інформації, яка міститься у довідці АБ
№ 689235 з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України,
місцевий господарський суд вправі був
звернутись до Державної реєстраційної
служби України з запитом про надання
витягу або довідки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців щодо
позивача, як це було зроблено судом
щодо даних відносно відповідача (а. с.
150-160).

Одночасно апеляційний суд зазначає, що
інформація щодо керівника будь-якої
юридичної особи, в тому числі
Приватного акціонерного підприємства
«Страхова компанія «Провідна», є
відкритою та загальнодоступною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, який
міститься на офіційному веб-сайті
Державного підприємства
«Інформаційно-ресурсний центр», а тому
місцевий господарський суд не був
позбавлений можливості отримати такі
дані станом дату здійснення
електронного запиту на даному
веб-сайті.

Однією з підстав для накладення штрафу
на позивача, місцевий господарський
суд визначив ненадання позивачем
оригіналів доданих до позовної заяви
документів для огляду в судовому
засіданні та не направлення своїх
представників для пред'явлення таких
оригіналів.

Однак, колегія суддів звертає увагу на
те, що супровідним листом № 1 від
05.11.2013р. вих. № 1331/26/3, який надійшов на
адресу Господарського суду
Чернігівської області 11.11.2013р.,
позивачем, на виконання вимог ухвал
суду від 17.10.2013р. та 29.10.2013р., було
направлено копії всіх доданих до
позовної заяви документів,
засвідчених, крім підпису повноважної
особи, ще й печаткою товариства, як це
вимагається ст. 36 Господарського
процесуального кодексу України та п. 5.27
Національного стандарту України
Уніфікованої системи
організаційно-розпорядчої
документації «Вимоги до оформлення
документів» (ДСТУ 4163-2003), затвердженого
наказом Держспоживстандарту України
від 07.04.2003р. № 55.

Крім того, у клопотаннях від 08.11.2013р.
вих. № 1331/26/5 (а. с. 75) та від 12.11.2013р. вих. №
1331/26/6 (а. с. 143), які надійшли на адресу
Господарського суду Чернігівської
області 11.11.2013р. та 15.11.2013р. відповідно,
позивач просив розглядати справу за
відсутності його представника на
підставі вже поданих документів, у
зв'язку з віддаленістю суду та
неможливістю явки в судове засідання
представника позивача.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
неподання позивачем оригіналів
доданих до позовної заяви документів
для огляду в судовому засіданні та
нез'явлення його представників для
пред'явлення таких оригіналів, при
наявності в матеріалах справи їх
належним чином завірених копій, та
відсутності заперечень іншої сторони
щодо дійсності наявних документів, не
перешкоджало розгляду справи по суті,
що і було зроблено місцевим
господарським судом.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
місцевим господарським судом без
достатніх правових підстав було
накладено на позивача штраф у розмірі 1
300, 00 грн. на підставі п. 5 ч. 1 ст. 83 ГПК
України, а тому апеляційна скарга
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Провідна», з
підстав, викладених у ній, підлягає
задоволенню, а рішення Господарського
суду Чернігівської області від 26.11.2013р.
у справі № 927/1331/13 в частині стягнення з
позивача в доход Державного бюджету
України штрафу - скасуванню. В решті
рішення місцевого господарського суду
підлягає залишенню без змін.

Оскільки в даному випадку позивачем
оскаржуються в апеляційному порядку
процесуальні дії суду, підстав для
розподілу судових витрат у
відповідності до ст. 49 ГПК України за
подання апеляційної скарги - немає.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 85, 99, 101-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна» на рішення
Господарського суду Чернігівської
області від 26.11.2013р. у справі № 927/1331/13
задовольнити.

2. Рішення Господарського суду
Чернігівської області від 26.11.2013р. у
справі № 927/1331/13 скасувати в частині
стягнення з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Провідна» в доход Державного бюджету
України 1 300, 00 грн. штрафу.

3. В решті рішення Господарського
суду Чернігівської області від 26.11.2013р.
у справі № 927/1331/13 залишити без змін.

4. Матеріали справи № 927/1331/13 повернути
до господарського суду Чернігівської
області.

Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом двадцяти днів з
дня її прийняття.

Повний текст постанови підписано
18.03.2014р.

Головуючий суддя
І.М. Скрипка

Судді
Л.Г. Сітайло

А.О. Мальченко