ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

,

25.03.14р. Справа № 904/54/14

За позовом Дніпропетровської міської
ради, м. Дніпропетровськ

до Приватного підприємства "Приватна
фірма "ВІКТОР-13", м. Дніпропетровськ

третя особа-1, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: виконавчий комітет
Дніпропетровської міської ради, м.
Дніпропетровськ;

третя особа-2, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача:

Фінансово - економічний департамент
Дніпропетровської міської ради, м.
Дніпропетровськ

про спонукання укласти договір

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від позивача: Герасимчук С.С.,
довіреність № 4/10-624 від 16.12.2013 року,
представник;

від відповідача: Сицько О.В.,
довіреність від 05.11.2013 року,
представник.

від третьої особи-1: Герасимчук С.С.,
довіреність № 4/10-624 від 16.12.2013 року,
представник;

від третьої особи-2: Таслицька В.О.,
довіреність № 10/15-9 від 17.01.2014 року,
представник.

СУТЬ СПОРУ:

Дніпропетровська міська рада
звернулась до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом
про зобов'язання Приватного
підприємства "Приватна фірма "ВІКТОР-13"
укласти з фінансово-економічним
департаментом Дніпропетровської
міської ради договір про пайову участь
на розвиток соціальної та
інженерно-транспортної інфраструктури
м.Дніпропетровська.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на те, що 20.04.2005 року
рішенням Дніпропетровської міської
ради № 442/26 відповідачу була передана в
оренду земельна ділянка по Донецькому
шосе в районі будинку № 15 для
будівництва житлового будинку під
зобов'язання за
договором-зобов'язанням № 60 від 10.07.2003
року передати виконавчому комітету
міської ради житло під час введення
житлового будинку в експлуатацію.

29.07.2011 року Дніпропетровська міська
рада прийняла рішення № 5/14 "Про
внесення змін до рішення міської ради
№ 6/14 від 21.03.2007 року "Про порядок
залучення коштів на розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста
Дніпропетровська" відповідно до пункту
2.6. якого величина пайової участі
визначається у договорі, укладеному
між Дніпропетровською міською радою в
особі департаменту та замовником.
Листами №10/15-88 від22.04.2011 року, № 10/15-656
від 16.07.2013 року та № 10/14-1 від 03.01.2013 року
позивач звертався до відповідача з
проханням привести договірні
зобов'язання щодо пайової участі у
відповідність до Закону України № 3038-VI
від 17.02.2011 року "Про регулювання
містобудівної діяльності" та здійснити
розрахунки, однак останній на
звернення не відреагував, що на думку
позивача свідчить про порушення
відповідачем вимог, передбачених
статтею 40 зазначеного Закону.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
підстав, наведених у позові.

У відзиві на позовну заяву відповідач
просить відмовити у задоволенні
позовних вимог. При цьому посилається
на те, що згідно з
договором-зобов'язанням № 60 від 10.07.2003
року відповідач прийняв на себе
зобов'язання передати виконкому
Дніпропетровської міської ради 5% від
загальної площі при введенні житлового
будинку в експлуатацію. Передача житла
повинна здійснюватись квартирами з
додержанням їх цілісності за
погодженням з виконкомом
Дніпропетровської міської ради.
Будівництво виконувалось відповідачем
сумісно із ЗАТ "Будівельник-1" за
договором № 111 від 02.03.2002 року про
сумісну діяльність. У порушення умов
зазначеного договору № 111 від 02.03.2002
року ЗАТ "Будівельник-1" відступив свої
права іншим особам, перевищив
кількість квартир, які мали належати
ЗАТ "Будівельник-1", в результаті чого
усі квартири як ЗАТ "Будівельник-1", так
і ті, що мали бути передані виконкому
Дніпропетровської міської ради наразі
зайняті мешканцями-інвесторами.

Стосовно договору про пайову участь на
розвиток соціальної та
інженерно-транспортної
інфраструктури, запропонованого для
підписання, відповідач зазначає
наступне. По-перше, вказана адреса у
договорі: Донецьке шосе, 15 не
відповідає дійсності, так як
відповідачем збудовано та здано до
експлуатації житловий будинок № 9
(секція 1) по Донецькому шосе в місті
Дніпропетровську. По-друге, розмір
пайової участі згідно Закону України
"Про порядок регулювання містобудівної
діяльності" не повинен перевищувати 4%
від вартості будівництва, про що
свідчить наданий позивачем додаток № 3
до рішення міської ради № 14 від 29.07.2011
року. При вартості основних фондів у
сумі 2 761 900,00 грн., які приймаються в
експлуатацію, розмір пайової участі не
повинен перевищувати 110 476 грн., а не
становити розмір пайової участі, що
вказаний позивачем у договорі про
пайову участь на розвиток соціальної
та інженерно-транспортної
інфраструктури у сумі 481 931,31 грн.
По-третє, взагалі не враховано внесок
відповідача до інфраструктури міста у
вигляді побудованих за рахунок
відповідача тепломереж, електромереж
та інше. Також відповідач посилається
на те, що істотні умови договору не
погоджені сторонами.

У судовому засіданні представник
відповідача підтримав заперечення
проти позову з підстав, зазначених у
відзиві.

Ухвалою господарського суду від 28.01.2014
року до участі у справі у якості третіх
осіб, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача були залучені виконавчий
комітет Дніпропетровської міської
ради та Фінансово-економічний
департамент Дніпропетровської міської
ради.

Представники третіх осіб у судовому
засіданні вважали за можливе
задовольнити позовні вимоги з підстав,
зазначених у позові.

Розгляд справи призначався на 28.01.2014
року, 17.02.2014 року, 03.03.2014 року, 17.03.2014 року,
25.03.2013 року.

Ухвалою господарського суду від 03.03.2014
року розгляд спору продовжено на 15 днів
до 26.03.2014 року.

У судовому засіданні 25.03.2014 року
проголошені вступна та резолютивна
частини рішення.

Під час розгляду справи судом
досліджені письмові докази, що
містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представників
сторін, третіх осіб, дослідивши
матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.04.2005 року рішенням Дніпропетровської
міської ради (далі - Позивач) № 442/26
Приватній фірмі "Віктор" передана в
оренду земельна ділянка площею 0,0456 га
(кадастровий номер :01:435:0085) за
адресою: шосе Донецьке в районі будинку
№15 (АНД район) для будівництва
житлового будинку (а.с. 57 - 59 том 1).

Пунктом 3.9. зазначеного рішення на
Приватну фірму "Віктор" було покладено
зобов'язання під час введення
житлового будинку в експлуатацію
передати виконавчому комітету міської
ради житло, передбачене
договором-зобов'язанням № 60 від 10.07.2003
року.

Відповідно до договору-зобов'язання №
60 від 10.07.2003 року /із змінами від 08.08.2006
року № 2/47 щодо передачі зобов'язань за
договором Приватному підприємству
"Приватна фірма "Віктор-13" у зв'язку з
перереєстрацією Приватної фірми
"Віктор"/ (далі - Договір), укладеного між
відповідачем та виконкомом
Дніпропетровської міської ради,
відповідачу як замовнику виділена
земельна ділянка для будівництва
житлового будинку, секція в осях 10:14 по
Донецькому шосе в районі будинку № 15,
кадастровий номер :01:435:0085. За
пунктом 1.2. договору на замовника
покладене зобов'язання передати
виконкому 5% від загальної площі
квартир при введенні будинку в
експлуатацію (а.с. 55-56 том 1).

Розрахунки, передбачені у пункті 1.2.
договору, здійснюються шляхом
оформлення права власності на квартири
за територіальною громадою міста (п. 2.1.
договору).

Передача житла здійснюється
квартирами з додержанням їх цілісності
за погодженням з виконкомом розміру,
етажності, технічного стану (п. 2.2.
договору).

Згідно з пунктом 4.1. договору останній
набирає чинності з моменту його
підписання сторонами і діє до повного
виконання.

Частиною шостою статті 40 прийнятого
17.02.2011 року Закону України № 3038-VI "Про
регулювання містобудівної діяльності"
(далі - Закон № 3038) передбачено, що
встановлений органом місцевого
самоврядування для замовника розмір
пайової участі у розвитку
інфраструктури населеного пункту не
може перевищувати граничний розмір
пайової участі у розвитку
інфраструктури населеного пункту.

Граничний розмір пайової участі у
розвитку інфраструктури населеного
пункту з урахуванням інших
передбачених законом відрахувань не
може перевищувати:

1) 10 відсотків загальної кошторисної
вартості будівництва об'єкта - для
нежитлових будівель та споруд;

2) 4 відсотки загальної кошторисної
вартості будівництва об'єкта - для
житлових будинків.

Згідно з пунктом 7 розділу V Закону № 3038
якщо договором про пайову участь, який
укладений до набрання чинності цим
Законом, передбачена сплата пайової
участі замовником будівництва
(повністю або частково) в обсягах інших,
ніж визначено цим Законом, такий
договір підлягає приведенню у
відповідність із цим Законом.

Будь-які рішення органів місцевого
самоврядування про надання замовником
будівництва будь-яких послуг, передачу
активів у будь-якій формі (матеріальній
чи нематеріальній), передачу частини
(відсоткової частки) площ прийнятих в
експлуатацію об'єктів містобудування,
крім пайової участі відповідно до
цього Закону, прийняті до набрання
чинності цим Законом, підлягають
приведенню у відповідність із цим
Законом.

З метою приведення порядку залучення
коштів на розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста Дніпропетровська
до вимог чинного законодавства
України, на виконання Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" 29.07.2011 року
Дніпропетровська міська рада прийняла
рішення № 5/14 "Про внесення змін до
рішення міської ради № 6/11 від 21.03.2007
року "Про порядок залучення коштів на
розвиток інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури міста
Дніпропетровська" (а.с. 36 том 1).

Відповідно до пункту 2.6. Порядку
залучення, розрахунку і використання
коштів пайової участі (внесків) у
розвитку інфраструктури міста
Дніпропетровська (у редакції згідно з
рішенням міськради від 29.07.2011 року № 5/14)
величина пайової участі визначається в
договорі, укладеному між
Дніпропетровською міською радою в
особі департаменту та замовником
(забудовником).

Договір про пайову участь укладається
не пізніше п'ятнадцяти робочих днів з
дня реєстрації департаментом
звернення замовника (забудовника) про
його укладення.

Кошти пайової участі сплачуються в
повному обсязі до прийняття об'єкта в
експлуатацію єдиним платежем або
частинами за графіком, що визначається
договором, якщо інше не передбачено
договором, укладеним до набрання
чинності цим Порядком (а.с. 39 том 1).

Відповідно до пункту 2.5. вказаного
Порядку та додатку 3 до нього граничний
розмір пайової участі у відсотках від
загальної кошторисної вартості
об'єктів визначений на рівні 4% для
будинків (приміщень) житлового
призначення (а.с. 38, 42 том 1).

Листами № 10/15-656 від 16.07.2012 року та № 10/15-1
від 03.01.2013 року Фінансово-економічний
департамент Дніпропетровської міської
ради запропонував відповідачу
привести зобов'язання за
договором-зобов'язанням № 60 від 10.07.2003
року (із змінами від 08.08.2006 року № 2/47) у
відповідність до Закону № 3038 та
здійснити розрахунки (а.с. 25, 26 том 1).

Відповіді на зазначені листи
відповідач не надав.

Листом № 10/15-600 від 10.09.2013 року
Фінансово-економічний департамент
Дніпропетровської міської ради
надіслав на адресу відповідача проект
договору про пайову участь на розвиток
соціальної та інженерно-транспортної
інфраструктури м. Дніпропетровська з
додатком 1 ("Розрахунок пайової участі
на розвиток соціальної та
інженерно-транспортної інфраструктури
м. Дніпропетровська") та додатком 2
("Графік сплати забудовником пайової
участі на розвиток соціальної та
інженерно-транспортної інфраструктури
м. Дніпропетровська у зв'язку з
будівництвом житлового будинку (секція
№1) за адресою: Донецьке шосе, 15 (далі -
Об'єкт)") (а.с. 19 - 24 том 1).

Відмова відповідача в укладенні
запропонованого йому договору і є
причиною виникнення спору.

Відповідно до частин першої - третьої
статті 40 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
порядок залучення, розрахунку розміру
і використання коштів пайової участі у
розвитку інфраструктури населеного
пункту встановлюють органи місцевого
самоврядування відповідно до цього
Закону.

Замовник, який має намір щодо забудови
земельної ділянки у відповідному
населеному пункті, зобов'язаний взяти
участь у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури населеного пункту, крім
випадків, передбачених частиною
четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку
інфраструктури населеного пункту
полягає у перерахуванні замовником до
прийняття об'єкта будівництва в
експлуатацію до відповідного
місцевого бюджету коштів для створення
і розвитку зазначеної інфраструктури.

Нормативними положеннями частин
восьмої - дев'ятої статті 40 цього Закону
розмір пайової участі у розвитку
інфраструктури населеного пункту
визначається протягом десяти робочих
днів з дня реєстрації органом
місцевого самоврядування звернення
замовника про укладення договору про
пайову участь та доданих до нього
документів, що підтверджують вартість
будівництва об'єкта, з
техніко-економічними показниками.

У разі зміни замовника розмір пайової
участі у розвитку інфраструктури
населеного пункту зменшується на суму
коштів, сплачених попереднім
замовником відповідно до укладеного
ним договору про пайову участь.

Договір про пайову участь у розвитку
інфраструктури населеного пункту
укладається не пізніше ніж через 15
робочих днів з дня реєстрації
звернення замовника про його
укладення, але до прийняття об'єкта
будівництва в експлуатацію.

Таким чином, ініціатором укладення
договору про пайову участь у розвитку
інфраструктури населеного пункту є
замовник, який має намір щодо забудови
земельної ділянки і процедура
укладення такого договору повинна
здійснюватися до прийняття об'єкта в
експлуатацію.

Згідно з пунктом 2 Порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 13.04.2011
року № 461 (із змін. і доп.), прийняття в
експлуатацію об'єктів, що належать до I -
III категорії складності, та об'єктів,
будівництво яких здійснено на підставі
будівельного паспорта, проводиться
шляхом реєстрації Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
та її територіальними органами поданої
замовником декларації про готовність
об'єкта до експлуатації.

Житловий будинок (секція № 1) по
Донецькому шосе в районі будинку № 15
Амур-Нижньодніпровського району м.
Дніпропетровська, код об'єкта 1122.1
(відноситься до класу наслідків СС2 3
(третьої) категорії складності)
зареєстрований інспекцією ДАБК у
Дніпропетровській області 17.05.2012 року
№ ДП2, що підтверджується наданою
позивачем відповідною декларацією про
готовність об'єкта до експлуатації
(а.с.28 - 35 том 1).

За вказаних обставин позовні вимоги
позивача суперечать зазначеним
нормативним приписам.

Крім того, за змістом статті 187
Господарського кодексу України судом
розглядаються спори, що виникають при
укладанні господарських договорів за
державним замовленням, або договорів,
укладення яких є обов'язковим на
підставі закону та в інших випадках,
встановлених законом. Інші
переддоговірні спори можуть бути
предметом розгляду суду у разі, якщо це
передбачено угодою сторін або якщо
сторони зобов'язані укласти певний
господарський договір на підставі
укладеного між ними попереднього
договору.

Участь відповідача у розвитку
інфраструктури населеного пункту
врегульована укладеним між ним та
виконкомом Дніпропетровської міської
ради чинним на сьогодні
договором-зобов'язанням № 60 від 10.07.2003
року (із змінами від 08.08.2006 року № 2/47).
Приведення даного договору у
відповідність до вимог пункту 7 розділу
V Закону України №3038-VI "Про регулювання
містобудівної діяльності" позивач не
вимагає, хоча таке право має з
дотриманням порядку, передбаченого
статтею 188 Господарського кодексу
України.

Згідно з частинами другою - четвертою
статті 188 цього Кодексу сторона
договору, яка вважає за необхідне
змінити або розірвати договір, повинна
надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала
пропозицію про зміну чи розірвання
договору, у двадцятиденний строк після
одержання пропозиції повідомляє другу
сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди
щодо зміни (розірвання) договору або у
разі неодержання відповіді у
встановлений строк з урахуванням часу
поштового обігу, заінтересована
сторона має право передати спір на
вирішення суду.

Звертаючись до суду з обраним способом
захисту свого права, позивач також не
звернув увагу на частину третю статті 84
Господарсського процесуального
кодексу України, за змістом якої у
спорі, що виник при укладанні або зміні
договору, в резолютивній частині
вказується рішення з кожної спірної
умови договору, а у спорі про
спонукання укласти договір - умови, на
яких сторони зобов'язані укласти
договір, з посиланням на поданий
позивачем проект договору.

Відповідно до пункту 9.9. постанови
пленуму Вищого господарського кодексу
України № 6 від 23.03.2012р. "Про судове
рішення" у рішенні про спонукання
укласти договір господарські суди
повинні зазначати умови, на яких
сторони зобов'язані укласти договір, з
посиланням на поданий позивачем проект
цього договору, наприклад: "Вважати
договір (найменування договору)
укладеним на умовах поданого
(найменування позивача) проекту цього
договору", а в разі необхідності - з
викладенням у рішенні умов (пунктів)
договору повністю або в певній частині.

Визначення редакції позовної вимоги з
урахуванням вказаного повністю
узгоджується також зі статтею 13
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод щодо
ефективного засобу правового захисту,
не забороненого законом.

З огляду на викладене правові підстави
для задоволення позову відсутні.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
через господарський суд
Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 31.03.2014 року.

Суддя І.І. Колісник