ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2014 р.Справа № 916/3162/13Колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:

головуючого судді: О.Л. Воронюка

суддів: Г.А. Єрмілова, В.В. Лашина

при секретарі Філончук Т.М.

склад колегії суддів сформований
розпорядженням голови суду №53 від
24.03.2014р.

За участю представників сторін:

від Одеського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України -
Масін В.В., довіреність № 08-13/1332 від
21.03.2014р.

від КП «Теплопостачання міста Одеси» -
Піщємуха Н.В., довіреність № 01/11-740 від
23.12.2013р.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

КП «Теплопостачання міста Одеси»

на рішення господарського суду
Одеської області від 05.02.2014р.

у справі №916/3162/13

за позовом КП «Теплопостачання міста
Одеси»

до Одеського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України

про часткове скасування рішення

Відповідно до ст.ст. 44, 811 ГПК України
здійснювалась фіксація судового
процесу технічними засобами

В судовому засіданні 25.03.2014р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Встановила:

Рішенням господарського суду Одеської
області від 05.02.2014р. по справі № 916/3162/13
(суддя - К.Ф. Погребна) у задоволені
позову КП «Теплопостачання міста
Одеси» - відмовлено в повному обсязі,
посилаючись на необґрунтованість та
недоведеність позовних вимог.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
Комунальне підприємство
«Теплопостачання міста Одеси»
звернулося з апеляційною скаргою, в
якій просить його скасувати та
постановити нове рішення, яким позовні
вимоги позивача задовольнити, оскільки
при прийнятті оскаржуваного рішення,
суд першої інстанції припустив
неправильного застосування норм
матеріального права, а саме: неповне
з'ясував обставини, що мають значення
для справи, а також, висновки суду не
відповідають обставинам справи, що
відповідно до ст. 104 ГПК України є
підставою для його скасування або
зміни.

В обґрунтування апеляційної скарги,
скаржник посилається на те, що
вирішення спору щодо зміни договору
підлягає врегулюванню шляхом
проведення переговорів між сторонами
або звернення до суду, втручання
Одеського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України у зазначену процедуру нормами
діючого законодавства не передбачено;
рішення Адміністративної колегії
Одеського обласного територіального
відділення від 19.09.2013р. № 163-рш по справі
№ 121-01/2013 прийняте при неповному
з'ясуванні обставин, які мають значення
для справи, відповідачем не зроблено
жодних висновків у якості спростування
отриманого розрахунку, не були надані
власні розрахунки у якості
спростування позиції позивача. Крім
того, скаржник зазначає, що розрахунки
обсягів спожитої теплової енергії на
підставі визначеного теплового
навантаження мають приблизне та
відносне значення у порівнянні із
приборним обліком теплової енергії. У
зв'язку з вищенаведеним, відсутні
підстави для кваліфікації дій КП
«Теплопостачання міста Одеси», як
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції.

Одеське обласне територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України вважає, що оскаржуване рішення
винесено відповідно до чинного
законодавства на підставі повного
з'ясування обставин, які мають значення
для справи, без порушень застосування
норм матеріального та процесуального
права, а вимоги, викладені в
апеляційний скарзі є необґрунтованими,
та такими, що не підлягають
задоволенню, з мотивів викладених у
відзиві.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
перевіривши повноту встановлених
обставин та їх юридичну оцінку, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга КП
«Теплопостачання міста Одеси» не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.101 ГПК України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи,
Розпорядженням Адміністративної
колегії Одеського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
30.05.2013р. №122-р була відкрита справа
№121-01/2013 відносно Комунального
підприємства «Теплопостачання міста
Одеса» за ознаками порушення,
передбаченого п.2 ст. 50 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»,
яке кваліфікується за частиною 1 ст. 13
цього ж Закону у вигляді зловживання
монопольним (домінуючим) становищем, що
призвело або може призвести до
ущемлення інтересів споживачів.

Підставою відкриття вказаної справи
стала заява власника офісного
приміщення розташованого за адресою
АДРЕСА_1, ОСОБА_3 від 25.03.2013р. вх.№1237/2013
щодо можливого порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції з боку Комунального
підприємства «Теплопостачання міста
Одеси» при надані послуг (нарахуванні
плати) з централізованого
теплопостачання.

Рішенням Адміністративної колегії
Одеського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України від 19.09.2013р. №163-рш по справі
№121-01/2013 про порушення законодавства
про захист економічної конкуренції та
накладання штрафу, визнано, що
відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
та відповідно до п.10.1.2 «Методики
визнання монопольного (домінуючого)
становища суб'єктів господарювання на
ринку», затвердженої Розпорядженням
Антимонопольного комітету України від
05.03.2002 року №49-р, КП «Теплопостачання м.
Одеси», у січні 2008р. - березі 2013р.
займало монопольне (домінуюче)
становище на ринку надання
житлово-комунальних послуг, зокрема
послуг з постачання теплової енергії
на опалення на території м. Одеси в
межах території, на якій розташовані
діючі мережі КП «Теплопостачання міста
Одеси», з частиною 100%.

Визнано, що дії КП «Теплопостачання
міста Одеси» у вигляді застосування
норм витрат теплової енергії на
опалення 1 кв.м. опалювальної площі
житлових будинків у м. Одесі від джерел
теплоспоживання, які не відповідають
вимогам діючого законодавства,
призводять до сплати споживачем зайвих
коштів та, як наслідок, до ущемлення
інтересів споживача, є порушенням
законодавства про захист економічної
конкуренції, передбаченого п.2 ст. 50
Закону України «Про захист економічної
конкуренції», яке кваліфікується за ч.1
ст. 13 цього ж Закону у вигляді
зловживання монопольним (домінуючим)
становищем, що призвело до ущемлення
інтересів споживача послуг.

За вчинене порушення, наведене у п. 2
відповідного рішення, накладено на КП
«Теплопостачання міста Одеси» штраф у
розмірі 20000грн.

Рішення Адміністративної колегії
Одеського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України від 19.09.2013р. №163-рш по справі
№121-01/2013 про порушення законодавства
про захист економічної конкуренції та
накладання штрафу обґрунтовано тим, що
КП «Теплопостачання міста Одеси» є
суб'єктом господарювання, та займає
монопольне становище на ринку надання
житлово-комунальних послуг, зокрема
послуг з постачання теплової енергії
на опалення на території м. Одеси в
межах території, на якій розташовані
діючі мережі КП «Теплопостачання міста
Одеси», з часткою 100%.

Послуги з центрального опалення та
гарячого водопостачання в
п'ятиповерховому будинку АДРЕСА_1 надає
КП «Теплопостачання міста Одеси».

Власником нежитлового приміщення
ОСОБА_3 укладено з КП «Телопостачання м.
Одеси» договір від 01.03.2007 р. № 1317 на
постачання теплової енергії, згідно
якого облік споживання теплової
енергії на опалення та гаряче
водопостачання визначається
розрахунковим способом. Межа
балансової та експлуатаційної
відповідальності сторін: система
опалення та гарячого водопостачання
будинку і не може бути змінена в
односторонньому порядку. Кількість
спожитої теплової енергії на опалення
визначається розрахунковим способом
згідно теплового навантаження будівлі
з урахуванням середньомісячної
фактичної температури теплоносія від
теплових джерел Теплопостачальної
організації та кількості діб роботи
теплоспоживчого обладнання споживача
в розрахунковий період.

Теплове навантаження - це норма витрат
на опалення будівель, яка визначається
згідно будівельного обсягу та
опалювальних характеристик будівель.

Згідно додатку 1 до вищевказаного
договору теплове навантаження на
опалення складає 0,0092 Гкал/год.

Відносини між суб'єктом
господарювання, предметом діяльності
якого є надання житлово-комунальних
послуг (далі - виконавець), і фізичною та
юридичною особою (далі - споживач), яка
отримує або має намір отримувати
послуги з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення (далі - послуги)
регулюються «Правилами надання послуг
з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення», затвердженими
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005р. № 630 (зі змінами та
доповненнями) (далі - Правила).

Відповідно до п. 21 Правил, у разі
відсутності у квартирі (будинку
садибного типу) та на вводах у
багатоквартирний будинок засобів
обліку води і теплової енергії плата за
надані послуги справляється згідно з
установленими нормативами (нормами)
споживання: - з централізованого
опалення - з розрахунку за 1 кв. метр
(куб. метр) опалюваної площі (об'єму)
квартири (будинку садибного типу) та
додатково за перевищення
розрахункової потужності приладів
опалення (радіаторів) згідно із
законодавством.

П. 1 ст.16 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» визначено,
що порядок надання житлово-комунальних
послуг, їх якісні та кількісні
показники мають відповідати умовам
договору та вимогам законодавства.

Згідно п. 23 Правил користування
тепловою енергією, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.10.2007р. № 1198 розрахунки за спожиту
теплову енергію здійснюються на межі
продажу, яка є межею балансової
належності (відповідальності),
відповідно до договору на підставі
показів вузла обліку згідно з діючими
тарифами (цінами), затвердженими в
установленому порядку.

У споживачів, що не мають приладів
комерційного обліку, обсяг фактично
спожитої теплової енергії
розраховується відповідно до
теплового навантаження, визначеного у
договорі, з урахуванням
середньомісячної фактичної
температури теплоносія в теплових
мережах теплопостачальної
організації, середньомісячної
температури зовнішнього повітря та
кількості годин (діб) роботи
тепловикористального обладнання в
розрахунковому періоді.

Згідно Державних будівельних норм
України (ДБН) В.2.2-15-2005 допускається
забезпечувати теплопостачання
вбудованих нежитлових приміщень, які
розташовуються у габаритах однієї або
двох квартир, від загальнобудинкових
систем теплоспоживання.

КТМ 204 України 244-94 передбачено питомі
норми витрат теплової енергії на
опалення 1 кв.м. опалювальної площі
житлових будинків у м. Одесі від джерел
теплоспоживання для житлових будинків:

1-2 поверхових - 0,367 Гкал/кв.м;

3-4 поверхових - 0,184 Гкал/кв.м ;

5 та більше поверхових будинків-0,126
Гкал/кв.м.

Листами від 18.02.2013р. № 15-01-03-37 на адресу
ОСОБА_3 та від 02.07.13 р № 01/09-31/2 на адресу
Одеського обласного територіального
відділення АМК України КП
«Теплопостачання міста Одеса»
повідомило: - незважаючи на те, що
нежитлове приміщення, яке належить
ОСОБА_3, розташовано на першому поверсі
п'ятиповерхового будинку та у зв'язку з
тим, що тепловтрати приміщень першого
та останнього поверхів, а також кутових
перевищують тепловтрати в приміщеннях
середніх поверхів будинку, при
розрахунку тепловтрат вищевказаного
приміщення застосовані норми
тепловтрат як для 1-2 поверхового
будинку.

Таким чином, в протиріччя діючому
законодавству, а саме КТМ 204 України
244-94, яким передбачено питомі норми
витрат теплової енергії на опалення 1
кв.м. опалювальної площі житлових
будинків у м. Одесі від джерел
теплоспоживашія, КП «Теплопостачання
міста Одеси» при розрахунках витрат
теплової енергії на опалення 1 кв.м.
опалювальної площі нежитлового
приміщення, розташованого за адресою
АДРЕСА_1, застосовув завищені норми
витрат.

За результатами розгляду справи №
121-01/2012 Відділенням листом від 24.07.13 р. №
4303-01/2013 на адресу КП «Теплопостачання м.
Одеси» було направлено подання з
попередніми висновками № 304-Пд від
24.07.2013р.

У відповідь на вищезазначене подання
КП «Теплопостачання міста Одеси»
повідомило, що звернулось до
спеціалізованої організації ТОВ
«Цивільпроскт» з метою додаткової
перевірки розрахунків теплового
навантаження та правильності
застосування КТМ 204 України 244-94 та не
заперечує проти проведення
перерахунку вартості теплової енергій,
спожитої ОСОБА_3, у відповідності з
висновками товариства.

14.08.2013р. між КП «Теплопостачання міста
Одеси» та ОСОБА_3 укладена: додаткова
угода № 3 до договору № 1317 від 01.03.2007р.,
якою була узгоджена зміна теплового
навантаження приміщення з 0,0092 Гкал/год.
на 0,004535 Гкал/год., на підставі ТОВ
«Цивільпроект».

Враховуючи вищевикладене, рішенням
Адміністративної колегії Одеського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
№163-рш від 19.09.2013р. дії КП
«Теплопостачання міста Одеси» у
вигляді застосування норм витрат
теплової енергії на, опалення 1 кв.м.
опалювальної площі житлових будинків у
м. Одесі від джерел теплоспоживання,
які не відповідають вимогам діючого
законодавства, призводять до сплати
споживачем зайвих коштів та, як
наслідок, до ущемлення інтересів
споживача, були визнані порушенням
законодавства про захист економічної
конкуренції, передбаченого п. 2 ст. 50
Закону України «Про захист економічної
конкуренції», яке кваліфікується за ч. 1
ст. 13 цього ж Закону у вигляді
зловживання монопольним (домінуючим)
становищем, що призвело до ущемлення
інтересів споживача послуг.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
Антимонопольний комітет України» від
26.11.1993р., Антимонопольний комітет
України є державним органом із
спеціальним статусом, метою діяльності
якого є забезпечення державного
захисту конкуренції у підприємницькій
діяльності та у сфері державних
закупівель. Особливості спеціального
статусу Антимонопольного комітету
України обумовлюються його завданнями
та повноваженнями, в тому числі роллю у
формуванні конкурентної політики, та
визначаються цим Законом, іншими
актами законодавства.

Згідно зі ст. 35 Закону України «Про
захист економічної конкуренції» від
11.01.2001р., розгляд справ про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції починається з прийняттям
розпорядження про початок розгляду
справи та закінчується прийняттям
рішення у справі.

Статтею 48 Закону України «Про захист
економічної конкуренції» передбачено,
що за результатами розгляду справ про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції органи
Антимонопольного комітету України
приймають рішення, зокрема, про:
визнання вчинення порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції; накладення штрафу.

Отже, вирішення питання про наявність
або відсутність факту порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції та зайняття суб'єктом
господарювання монопольного
(домінуючого) становища на ринку
вирішується виключно за наслідками
розгляду відповідної справи органами
Антимонопольного комітету України, що
включає в себе послідовність
проведення певних дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
визначено, що рішення та розпорядження
органів Антимонопольного комітету
України, голів його територіальних
відділень є обов'язковими до виконання.
Особа, на яку накладено штраф за
рішенням органу Антимонопольного
комітету України, сплачує його у
двомісячний строк з дня одержання
рішення про накладення штрафу.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»,
заявник, відповідач, третя особа мають
право оскаржити рішення органів
Антимонопольного комітету України
повністю або частково до
господарського суду у двомісячний
строк з дня одержання рішення. Цей
строк не може бути відновлено.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»,
підставами для зміни, скасування чи
визнання недійсними рішень органів
Антимонопольного комітету України є
неповне з'ясування обставин, які мають
значення для справи; не доведення
обставин, які мають значення для справи
і які визнано встановленими;
невідповідність висновків, викладених
у рішенні, обставинам справи; порушення
або неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

Згідно з преамбулою Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
він визначає правові засади підтримки
та захисту економічної конкуренції,
обмеження монополізму в господарській
діяльності і спрямований на
забезпечення ефективного
функціонування економіки України на
основі розвитку конкурентних відносин.

Відповідно ж до вимог ст. 1 названого
Закону економічна конкуренція
(конкуренція) - це змагання між
суб'єктами господарювання з метою
здобуття завдяки власним досягненням
переваг над іншими суб'єктами
господарювання, внаслідок чого
споживачі, суб'єкти господарювання
мають можливість вибирати між кількома
продавцями, покупцями, а окремий
суб'єкт господарювання не може
визначати умови обороту товарів на
ринку.

За приписами п. 2 ст. 50 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції, зокрема, є
зловживання монопольним (домінуючим)
становищем.

Відповідно до частини першої ст. 13
цього Закону зловживанням монопольним
(домінуючим) становищем на ринку є дії
чи бездіяльність суб'єкта
господарювання, який займає монопольне
(домінуюче) становище на ринку, що
призвели або можуть призвести до
недопущення, усунення чи обмеження
конкуренції, або ущемлення інтересів
інших суб'єктів господарювання чи
споживачів, які були б неможливими за
умов існування значної конкуренції на
ринку.

Відповідно до пункту 11 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. N 15 «Про деякі
питання практики застосування
конкурентного законодавства»,
передбачено що закон не покладає на
Антимонопольний комітет України та
його органи здійснення контролю за
ціноутворенням у сфері застосування
вільних цін і тарифів. Водночас за
пунктом 1 частини другої статті 13
Закону України «Про захист економічної
конкуренції» встановлення, зокрема,
таких цін, які неможливо було б
встановити за умов існування значної
конкуренції на ринку, кваліфікується
як зловживання монопольним
(домінуючим) становищем на ринку. Отже,
господарським судам у вирішенні спорів
слід мати на увазі, що зазначені органи
можуть здійснювати контроль за
дотриманням вимог законодавства про
захист економічної конкуренції і у
встановленні та застосуванні вільних
цін і тарифів.

Враховуючи вищезазначене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов висновку, що під
час прийняття рішення від 19.09.2013р.
№163-рш по справі №121-01/2013,
адміністративною колегією Одеського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
було надано належну оцінку обставинам
справи, в зв'язку з чим, колегія дійшла
обґрунтованого висновку про наявність
підстав для визнання дій позивача,
неправомірними у вигляді застосування
норм витрат теплової енергії на
опалення 1кв.м. опалювальної площі
житлових будинків, що призводить до
сплати зайвих коштів та, як наслідок до
ущемлення інтересів споживача, а також
є порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції,
передбаченого п.2 ст. 50 Закону України
«Про захист економічної конкуренції».

Посилання скаржника, на те, що
господарським судом не був врахований
той факт, що ОСОБА_3 до винесення
оскаржуваного рішення, надав письмову
заяву про припинення розгляду заяви
(від 25.03.2013р. вх. №1237/2013), тобто між КП
«Теплопостачання міста Одеси» та
ОСОБА_3 було досягнуто згоди по
спірному питанню, судовою колегією не
приймається оскільки, відповідно до п.19
Правил розгляду заяв і справ про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції України,
затверджених розпорядженням
Антимонопольного комітету України від
19.04.1994р. №5 якщо заявник відмовився від
заяви, вона залишається без розгляду,
що не є перешкодою для продовження
Комітетом, відділенням дослідження з
питань, порушених у заяву.

Доводи КП «Теплопостачання міста
Одеси», що відповідачем не було надано
власних розрахунків теплового
навантаження або витрат теплової
енергії на опалення, судовою колегією
не приймається, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язанні діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 5 Закону України «Про
Антимонопольний комітет України»
Антимонопольний комітет України
здійснює свою діяльність відповідно до
Конституції України, законів України
«Про захист економічної конкуренції»,
«Про захист від недобросовісної
конкуренції», цього Закону, інших
законів та нормативно-правових актів,
прийнятих відповідно до цих законів.

Отже, питання щодо проведення будь-яких
розрахунків теплового навантаження
або витрат на його опалення не
відносяться до компетенції Одеського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України.

Крім того, як вже зазначалось та
вбачається з матеріалів справи, за
результатами розгляду справи № 121-01/2012,
Одеським обласним територіальним
відділенням Антимонопольного комітету
України листом від 24.07.2013р. № 4303-01/2013 на
адресу КП «Теплопостачання міста
Одеси» було направлено подання з
попередніми висновками № 304-Пд від
24.07.2013р.

У відповідь на вищезазначене подання,
КП «Теплопостачання міста Одеси»
повідомило, що звернулось до
спеціалізованої організації ТОВ
«Цивільпроект» з метою додаткової
перевірки розрахунків теплового
навантаження та правильності
застосування КТМ 204 України 244-94 та не
заперечує проти проведення
перерахунку вартості теплової енергії,
спожитої ОСОБА_3, у відповідності з
висновками товариства.

14.08.2013р. між КП «Теплопостачання міста
Одеси» та ОСОБА_3 укладена додаткова
угода № 3 до договору № 1317 від 01.03.2007р.,
якою була узгоджена зміна теплового
навантаження приміщення з 0,0092 Гкал/год.
на 0,004535 Гкал/год., на підставі висновків
ТОВ «Цивільпроект».

Аналізуючи матеріали справи, судова
колегія доходить до висновку про те, що
судом першої інстанції повно та цілком
вірно встановлені обставини справи при
прийнятті оскаржуваного рішення.

Оскільки доводи, викладені в
апеляційній скарзі, та матеріали
справи не спростовують вищенаведені
висновки суду першої інстанції,
колегія суддів вважає, що оскаржене
судове рішення прийнято з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, відповідає фактичним обставинам
і матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 99,103-105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів -

постановила:

Рішення господарського суду Одеської
області від 05.02.2014р. у справі №916/3162/13
залишити без змін, а апеляційну скаргу
КП «Теплопостачання міста Одеси» без
задоволення.

Повний текст постанови складено та
підписано 28.03.2014р.

Головуючий суддя
О.Л. Воронюк

Суддя
Г.А. Єрмілов

Суддя
В.В. Лашин