ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2014 року
Справа № 904/6186/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Тищик І.В.
(доповідач)

суддів Верхогляд Т.А., Білецька Л.М.

при секретарі Валяр М.Г.

за участю представників

позивача Озірна Л.В.

відповідача Самуха А.О.

розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Укрнафта» в
особі структурної одиниці
Полтавського тампонажного управління,
м. Полтава на рішення господарського
суду Дніпропетровської області від
12.02.2014р. у справі № 904/6186/13

за позовом публічного
акціонерного товариства «Укрнафта» в
особі структурної одиниці
Полтавського тампонажного управління,
м. Полтава

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто-Трейд Україна»,
м. Дніпропетровськ

про стягнення 153 600,0 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського
суду з позовом про стягнення з
відповідача 128 000,0 грн. вартості
двигуна ЯМЗ 28Д-1, поставленого за
договором №225-МТР від 02.11.2012р., та 25 600,0
грн. штрафу за поставку неякісного
товару.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 12.02.2014
року у справі № 904/6186/13 (колегія суддів у
складі: головуючий суддя Турчин С.О.,
судді Мартинюк С.В., Ніколенко М.О.) в
задоволенні позову відмовлено.

Вмотивовуючи рішення суд дійшов
висновку про недоведеність
відповідачем належними доказами факту
отримання від відповідача товару
неналежної якості; позивач не
відмовився від договору, не повернув
відповідачеві отриманий за договором
товар та не довів неналежну якість
останнього, внаслідок чого підстави
для задоволення позову відсутні.

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивач звернувся з апеляційною
скаргою, у якій просить рішення
господарського суду скасувати та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі. При цьому скаржник посилається
на те, що позивачем доведений факт
поставки неякісної продукції та
доведена вина відповідача в поставці
останньої.

При цьому скаржник вказує, на те, що:

- умовами договору був визначений
конкретний виробник товару, що мав бути
поставлений - Ярославський моторний
завод (ЯМЗ) ВАТ «Автодизель», Росія;
вимог договору відповідач не
дотримався;

- відповідачем не було порушено приписи
п.16 Інструкції № П-7 щодо виклику
представника позивача для участі у
прийманні продукції, оскільки виклик
іногороднього постачальника не є
обов'язковим згідно положень вказаної
Інструкції та умов договору;

- надані позивачем матеріали апелянт
вважає достатніми доказами на
підтвердження факту неналежного
виконання відповідачем договірних
зобов'язань.

Відповідач у відзиві на апеляційну
скаргу вважає доводи апеляційної
скарги необґрунтованими та такими, що
не підлягають задоволенню та просить
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

В удовому засіданні оголошувалася
перерва до 01.04.2014р.

В судовому засіданні 01.04.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши повноту встановлення
господарським судом обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного:

Як убачається з матеріалів справи,
02.11.2012 року між ТОВ «Авто-Трейд Україна»
(Продавець) та Полтавським тампонажним
управлінням, яке діяло від імені ПАТ
«Укрнафта» (Покупець) був укладений
договір поставки № 225-МТР, відповідно
до якого сторони зобов'язалися:
продавець-передати, а
покупець-прийняти та оплатити товар -
двигун ЯМЗ 238Д-1 в комплекті з
зчепленням вартістю в кількості 1 шт. за
ціною 128 000,0 грн.

Сторони дійшли згоди про те, що якість
товару повинна відповідати
Держстандартам, технічним або іншим
умовам та посвідчуватися сертифікатом
якості виробника (у разі наявності);
поставка має здійснюватися на умовах EXW
(Інкотермс 2010) - склад Продавця, оплата -
у формі попередньої оплати у розмірі 100%
вартості товару, поставка - протягом 30
днів з моменту перерахування коштів на
рахунок продавця.

На виконання умов договору 06.12.2012р.
позивачем у якості попередньої оплати
були перераховані грошові кошти у сумі
128 000,0 грн., в рахунок якої відповідачем
було поставлено двигун ЯМЗ 238Д-1 в
комплекті з зчепленням. Факт поставки
сторонами не заперечується.

В подальшому позивач дійшов висновку
щодо неналежної якості двигуна, однак,
в добровільному порядку спір між
сторонами врегульований не був.
Позивач звернувся до господарського
суду з вимогою про стягнення з
відповідача вартості поставленого
двигуна.

Господарським судом в задоволенні
позовних вимог було відмовлено і
колегія суддів вважає висновок
місцевого суду правомірним.

І. Статтею 265 ГК України визначено, що за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 1, 4, 5 ст. 268 ГК України
якість товарів, що поставляються,
повинна відповідати стандартам,
технічним умовам, іншій технічній
документації, яка встановлює вимоги до
їх якості, або зразкам (еталонам), якщо
сторони не визначають у договорі більш
високі вимоги до якості товарів.
Постачальник повинен засвідчити
якість товарів, що поставляються,
належним товаросупровідним
документом, який надсилається разом з
товаром, якщо інше не передбачено в
договорі. У разі поставки товарів більш
низької якості, ніж вимагається
стандартом, технічними умовами чи
зразком (еталоном), покупець має право
відмовитися від прийняття і оплати
товарів, а якщо товари уже оплачені
покупцем, - вимагати повернення
сплаченої суми.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

В силу приписів ч. 1 ст. 673 ЦК України
продавець повинен передати покупцеві
товар, якість якого відповідає умовам
договору купівлі-продажу.

Відповідність товару вимогам
законодавства, згідно з ст. 674 ЦК
України, підтверджується способом та в
порядку, встановленими законом та
іншими нормативно-правовими актами.

Доводячи обставини поставки товару
неналежної якості, позивач посилається
на акт приймання продукції (товарів) за
кількістю та якістю за № 04 від 08.02.2013
року та листи Ярославського моторного
заводу ВАТ «Автодизель», копії яких
прилучені до матеріалів справи.

Колегія суддів вважає, що факт поставки
неякісної продукції не доведений
позивачем належними та допустимими
доказами з наступних підстав:

Згідно ст. 679 ЦК України продавець
відповідає за недоліки товару, якщо
покупець доведе, що вони виникли до
передання товару покупцеві або з
причин, які існували до цього моменту.

Умовами укладеного між сторонами
договору поставки сторонами не було
визначено конкретного заводу або
країни виробника товару, а також не
встановлено додаткових вимог до
характеристик товару.

За умовами договору поставці підлягав
наступний товар: код товару - 34.10.1,
найменування товару - двигун ЯМЗ 238Д-1 в
комплекті з зчепленням кількістю - 1шт.
вартістю із ПДВ 128 000,0 грн., виробник -
ЯМЗ ( п.1.1 договору); якість товару
повинна відповідати Держстандартам,
технічним або іншим умовам ( п.1.2 ).

Доказів, які б посвідчували
невідповідність товару
Держстандартам, технічним або іншим
умовам, матеріали справи не містять.

Порядок приймання-передачі товару за
якістю сторонами у договорі визначений
не був, відтак до спірних правовідносин
належить застосовувати положення
Інструкції про порядок приймання
продукції виробничо-технічного
призначення і товарів народного
споживання за якістю, затвердженої
постановою Державного арбітражу Союзу
РСР від 25.04.66 р. за N П-7.

Застосування зазначеної Інструкції
передбачено Постановою Верховної Ради
України від 12.09.91 N 1545-XII "Про порядок
тимчасової дії на території України
окремих актів законодавства Союзу РСР",
оскільки лише вказаним
нормативно-правовим актом визначено
форму, зміст та процедуру складання
актів приймання товарів за якістю.

У разі коли відповідно до положень
Цивільного кодексу України сторони в
договорі на власний розсуд урегулювали
питання щодо порядку
приймання-передачі продукції,
застосування Інструкції не є
обов'язковим.

В обґрунтування поставки неякісного
товару позивач посилається на акт № 04
приймання продукції (товарів) за
кількістю та якістю від 08.02.13р., який,
всупереч твердженням позивача, не
відповідає вимогам Інструкції П-7.

Так, в силу п. 6 Інструкції N П-7 приймання
продукції за якістю належить здійснити
не пізніше 20 днів після її отримання на
складі отримувача.

Машини, устаткування, прилади і інша
продукція, що поступила в тарі і має
гарантійні терміни служби або
зберігання, перевіряються за якістю і
комплектності при розкритті тари, але
не пізніше встановлених гарантійних
термінів.

Відповідно до пп. 14, 15, 16, 19, 20, 22, 26, 29 умов
Інструкції N П-7 При виявленні
невідповідності якості, комплектності,
маркування продукції, що поступила,
тари або упаковки вимогам стандартів,
технічних умов, договору або даним,
вказаним в маркуванні і супровідних
документах, що засвідчують якість
продукції, одержувач призупиняє
подальше приймання продукції і складає
акт, в якому вказує кількість оглянутої
продукції і характер виявлених при
прийманні дефектів. Одержувач
зобов'язаний забезпечити зберігання
продукції неналежної якості або
некомплектної продукції в умовах, що
запобігають погіршенню її якості і
змішенню з іншою однорідною
продукцією.

Одержувач також зобов'язаний викликати
для участі в продовженні приймання
продукції і складання двостороннього
акту представника іногороднього
виробника (постачальника), якщо це
передбачено в Основних і Особливих
умовах постачання, інших обов'язкових
правилах або договорі.

Зазначені пункти Інструкції також
визначають інші вимоги, зокрема, щодо
прав осіб у прийманні продукції за
якістю, їх компетентності у питаннях
визначення якості продукції, що
підлягає прийманню.

Пунктом 2.8 договору передбачено, що за
вимогою однієї із сторін або
вантажоотримувача приймання товару
проводиться в присутності повноважних
представників продавця .

У строки, передбачені Інструкцією №П-7,
виклик представників відповідача не
здійснювався, представник
громадськості до складання акту не
залучався.

Матеріалами справи посвідчується, що
поставка спірного товару відбулася
25.01.2013р., питання з приводу виробника
товару виникли до здійснення прийомки
товару - запит на виготовлення двигуна
надісланий на Ярославський моторний
завод - 31.01.2013р., приймання товару
здійснено 08.02.13р. (при цьому на
відповідальне зберігання відповідач
товар не приймався і взагалі на
зберіганні не перебував).

З акту приймання продукції за
кількістю та якістю за № 04 від 08.02.2013р.
убачається, що приймання спірного
товару здійснювалося позивачем з
порушенням встановленого Інструкцією
П-7 порядку, зокрема, зазначений акт не
містить опису упаковки, маркування
тари, наявності пломб та ін., акт
складений в односторонньому порядку
без виклику представника відповідача,
без зазначення прізвища та посади осіб,
які його підписали, окрім того,
повноваження представника
контрольно-ревізійної служби
Полтавського НПР (повне найменування
не відображено в акті і неможливо дійти
висновку представник якої організації
був залучений до приймання товару) не
підтверджені належним чином складеною
довіреністю.

Акт приймання містить закреслення та
дописки, що суперечить вимогам, які
зазвичай пред'являються до офіційних
документів.

З зазначеного акту неможливо
встановити ні місцезнаходження товару
на момент приймання, ні компетентність
осіб, що здійснювали приймання товару,
у питаннях визначення якості
останнього, ні умови зберігання товару
до здійснення приймання; з акту не
убачається яким чином був упакований
двигун, чи відповідала упаковка та її
маркування вимогам стандартів та
супровідним документам, не вказано
коли було здійснено розкриття тари (у
момент приймання чи до нього), не
мотивовані причини звернення до
виробника (ЯМЗ ТОВ «Автодизель») з
запитом щодо виготовлення спірного
двигуна тощо.

Оскільки ні договір, ні видаткові
документи не містять номеру
відвантажуваного двигуна, відсутність
інформації щодо його упаковки,
позбавляє суд можливості
ідентифікувати двигун, приймання якого
здійснювалося за спірним актом. Наразі
місцевий суд дійшов обґрунтованого
висновку про неможливість встановити,
що досліджуваний товар є саме тим
товаром, який був отриманий позивачем
від відповідача.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що наданий відповідачем акт
приймання товару не являється доказом
відвантаження неякісного товару.

ІІ. Господарським судом обґрунтовано
не прийняті до уваги листи ЯМЗ ВАТ
«Автодизель» (№ 786-05/180 від 06.02.2013р. та
№786-05/2201 від 15.11.13р.) в якості доказу
поставки неякісної продукції,
оскільки:

- висновок Ярославського моторного
заводу , як убачається з листування,
щодо виготовлення спірного двигуна
ЯМЗ-238Д-1 із серійним номером С2468197 не є
однозначним та остаточним і виробник
вимагав надання додаткових матеріалів
для дослідження, які відповідачем
надані не були; наразі висновок щодо
конрафактності спірного двигуна є лише
припущенням виробника;

- надані позивачем листи Ярославського
моторного заводу № 786-05/180 від 06.02.2013р.
(а.с.33) та № 786-05/2201 від 15.11.13р. (а.с.81)
підписані різними особами (ОСОБА_4 та
ОСОБА_5.), які при цьому обіймають одну і
ту ж посаду (директора по засисту
ресурсів ВАТ «Автодизель» ЯМЗ, однак,
документальне підтвердження
повноважень даних осіб позивачем
надано до суду не надавалося;

- сертифікат відповідності UA1.066.0129525-12
містить вказівку на те, що виробником
продукції є Алтайський моторний завод,
виробнича площа ВАТ «Автодизель»
Ярославський моторний завод. Наразі з
вищевказаних листів Ярославського
моторного заводу не можливо дійти
висновку де знаходяться його виробничі
площі, в якій кількості, яку нумерацію
використовують тощо.

За викладених обставин листи ЯМЗ ВАТ
«Автодизель» не можуть вважатися
належними та допустимими доказами у
справі в розумінні ст. 34 ГПК України.

ІІІ. У випадку поставки товару з
порушенням умов договору щодо
кількості, асортименту, якості,
комплектності, цивільне (ч.2 ст. 678 ЦК
України) та господарське (ч.5 ст. 268 ГК
України) законодавство надає покупцю
право відмовитися від прийняття і
оплати товарів, а якщо товари уже
оплачені покупцем - вимагати
повернення сплаченої суми. Позивач від
прийняття двигуна ЯМЗ-238Д-1 не
відмовився, на вимогу відповідача
неякісний двигун постачальнику не
повернув, інформації щодо
місцезнаходження спірного двигуна на
момент розгляду справи не надав..

Висновок місцевого суду щодо
недоведеності факту поставки
неякісного товару за договором № 225-МТР
від 02.11.2012 року ґрунтується на
матеріалах справи, відтак правові
підстави для задоволення позовних
вимог відсутні.

З огляду на відповідність висновків,
викладених в рішенні господарського
суду, обставинам справи та чинному
законодавству, вимоги скаржника про
скасування оскаржуваного рішення
являються необґрунтованими і не
підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Укрнафта» в
особі структурної одиниці
Полтавського тампонажного управління
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 12.02.2014
року у справі №904/6186/13 залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого господарського суду
України.

Головуючий
І.В. Тищик

Судді

Т.А.Верхогляд

Л.М.
Білецька