ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року Справа № 10/5025/2204/11

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого - судді
Карабаня В.Я.

суддів
Жаботиної Г.В., Ковтонюк Л.В.

у відкритому судовому засіданні за
участю представників сторін:

від позивача: Семенов С.В.

від відповідача: Мицько Р.М.

від ДВС: Бойко О.С.

розглянувши касаційну скаргу
Комунального підприємства
"Міськтепловоденергія"

на постанову Рівненського
апеляційного господарського суду від
10.12.2013р.

у справі № 10/5025/2204/11 Господарського
суду Хмельницької області

за позовом Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України"

до Комунального підприємства
"Міськтепловоденергія"

про стягнення 19856613,67грн., з яких
17749888,95грн. основного боргу, 1325584,86грн.
пені, 419553,01грн. інфляційних нарахувань,
361586,85грн. 3% річних,

за скаргою Комунального підприємства
"Міськтепловоденергія" на дії відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України,
які полягають у винесенні постанови
від 09.09.2013р. ВП №33191467 про стягнення з
Комунального підприємства
"Міськтепловоденергія" 150039,23грн.
виконавчого збору,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду
Хмельницької області від 04.11.2013р.
(суддя Виноградова В.В.) задоволено
скаргу Комунального підприємства
"Міськтепловоденергія" на постанову
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
від 09.09.2013 року ВП №33191467 про стягнення з
Комунального підприємства
"Міськтепловоденергія" 150039,23грн.
виконавчого збору. Визнано недійсною
постанову старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України від 09.09.2013 року ВП №33191467
про стягнення з Комунального
підприємства "Міськтепловоденергія"
150039,23грн. виконавчого збору у справі
№10/5025/2204/11.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 10.12.2013р. (судді:
Гулова А.Г., Бучинська Г.Б., Маціщук А.В.)
вищезазначена ухвала скасована,
названа скарга залишена без
задоволення.

Не погоджуючись із вказаною
постановою, Комунальне підприємство
"Міськтепловоденергія" звернулось до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, зокрема ст.ст.25,
28, 43 Закону України "Про виконавче
провадження", ст.ст.4, 33,34,43
Господарського процесуального кодексу
України, просить цю постанову
скасувати, а ухвалу суду першої
інстанції залишити в силі.

Розглянувши касаційну скаргу,
перевіривши правильність застосування
господарськими судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, Вищий
господарський суд України дійшов
висновку, що касаційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про
виконавче провадження"відповідно до
цього Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою такі
виконавчі документи: постанови
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу.

Господарськими судами встановлено:

Рішенням Господарського суду
Хмельницької області від 08.02.2012р. у
даній справі, залишеним без змін
постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 23.04.2012р. та
постановою Вищого господарського суду
України від 02.07.2012р, позов задоволено
частково, з Комунального підприємства
на користь НАК "Нафтогаз України"
стягнуто 17749888грн. 95коп. основного
боргу, 662792грн. 43коп. пені, 419553грн. 01коп.
інфляційних втрат, 361586грн. 85коп. -3%
річних та 56460 грн. судового збору. В
частині стягнення 662 92грн. 43коп. пені - в
позові відмовлено.

На виконання зазначеного рішення
Господарським судом Хмельницької
області 16.05.2012р. виданий наказ
№10/5025/2204/11.

21.06.2012 р. на підставі заяви стягувача
про відкриття виконавчого провадження
старшим державним виконавцем Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Рагімовою А.Н. винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження з
виконання вищезазначеного наказу.
Боржнику запропоновано виконати наказ
в самостійному порядку у семиденний
строк з моменту винесення постанови.

Правила щодо прийняття виконавчого
документа до виконання встановлені ст.
25 Закону України "Про виконавче
провадження" (у редакції на час
виникнення спірних правовідносин), ч. 2
якої визначено, що державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Як вже було зазначено, 21.06.2012р. старшим
державним виконавцем Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Рагімовою А.Н. винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження з
виконання вищезазначеного наказу, в
якій відповідачу-боржнику
запропоновано виконати наказ в
самостійному порядку у семиденний
строк з моменту винесення постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України
"Про виконавче провадження" у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Як випливає з встановлених
господарськими судами обставин,
відповідач у строки встановлені ст. 25
Закону України "Про виконавче
провадження" для самостійного
виконання рішення господарського суду
не надав документального
підтвердження виконання рішення, то
відповідно до приписів вищеназваної
статті державний виконавець був
зобов'язаний розпочати виконавче
провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про виконавче провадження" у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 28 Закону України "Про
виконавче провадження" (у редакції
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) виконавчий збір не
стягується за виконавчими документами
про конфіскацію майна, стягнення
періодичних платежів, стягнення
виконавчого збору, накладення арешту
на майно для забезпечення позовних
вимог, відшкодування витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, і стягнення штрафів,
накладених відповідно до вимог цього
Закону.

Згідно п. 3.7.1 Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5
постанова про стягнення виконавчого
збору виноситься при першому
надходженні виконавчого документа
державному виконавцю на наступний день
після завершення строку, наданого
боржнику для самостійного виконання
рішення. У постанові про стягнення
виконавчого збору визначається розмір
виконавчого збору, що підлягає
стягненню, зазначений у частині першій
статті 28 Закону. Примусове стягнення
виконавчого збору здійснюється
відповідно до вимог Закону.

Отже, як випливає з приписів
вищенаведених правових норм, на
наступний день після завершення
строку, наданого боржнику для
самостійного виконання рішення при
першому надходженні виконавчого
документа, державним виконавцем
виноситься постанова про стягнення
виконавчого збору, в якій визначається
розмір виконавчого збору, що підлягає
стягненню, зазначений у частині першій
статті 28 Закону. Дана постанова є
виконавчим документом, проте,
примусове стягнення виконавчого збору
здійснюється відповідно до вимог
Закону.

Господарськими судами встановлено:

10.12.2012р. старшим державним виконавцем
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
винесено постанову ВП №33191467 про
стягнення з Комунального підприємства
1925028, 12грн. виконавчого збору за
невиконання у самостійному порядку
наказу Господарського суду
Хмельницької області №10/5025/2204/11 від
16.05.2012р.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 26.04.2013р.,
залишеною без змін постановою Вищого
господарського суду України
від12.08.2013р., визнано неправомірною та
скасовано постанову ВП №33191467
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
від 10.12.2012р. про стягнення з
Комунального підприємства
"Міськтепловоденергія" 1925028,12грн.
виконавчого збору.

19.02.2013 року за платіжними дорученнями
№№ 280, 281 державним виконавцем з
боржника було стягнуто 144911,84грн. боргу
та 16101,32грн. виконавчого збору, а також
02.04.2013 року за платіжними дорученнями
№№ 490, 491 було стягнуто 5080,03 грн. боргу
та 564, 45грн. виконавчого збору.

09.09.2013р. старшим державним виконавцем
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
винесено постанову ВП№33191467 про
стягнення з відповідача 150039,23грн.
виконавчого збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 Закону України
"Про виконавче провадження" постанова
про стягнення виконавчого збору
виноситься при першому надходженні
виконавчого документа державному
виконавцю. При наступних пред'явленнях
до виконання виконавчого документа
державному виконавцеві виконавчий
збір стягується в частині, що не була
стягнута при попередньому виконанні.

Як випливає із приписів даної правової
норми, постанова про стягнення
виконавчого збору як виконавчий
документ виноситься державним
виконавцем при першому надходженні до
виконання виконавчого документа і є
виконавчим документом щодо стягнення
виконавчого збору і при наступних
пред'явленнях стягувачем до виконання
виконавчого документа державному
виконавцеві.

Як випливає з встановлених
господарськими судами обставин,
державним виконавцем постанову про
стягнення виконавчого збору було
винесено повторно 09.09.2013р., що є
порушенням приписів ст. 28 Закону
України "Про виконавче провадження" та
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від
02.04.2012р. № 512/5.

Оскільки державним виконавцем було
порушено приписи вищенаведених
правових норм, то місцевий
господарський суд дійшов
обґрунтованого висновку про
задоволення скарги боржника та
визнання недійсною постанови старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
від 09.09.2013 року ВП №33191467 про стягнення з
Комунального підприємства
"Міськтепловоденергія" 150039,23грн.
виконавчого збору.

Скасовуючи ухвалу Господарського суду
Хмельницької області від 04.11.2013р.
апеляційний господарський суд залишив
поза увагою вищенаведене, а відтак
оскаржена постанова підлягає
скасуванню, а ухвала господарського
суду першої інстанції - залишенню в
силі.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-10, 111-11
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Комунального
підприємства "Міськтепловоденергія"
задовольнити.

Постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 10.12.2013р. у
справі №10/5025/2204/11 скасувати.

Ухвалу Господарського суду
Хмельницької області від 04.11.2013р. у
справі №10/5025/2204/11 залишити в силі.

Головуючий - суддя
Карабань В.Я.

судді
Жаботина Г.В.

Ковтонюк Л.В.