ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.03.2014
Справа № 905/129/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Риженко Т.М.,

при секретарі Куньчик Е.А., розглянув у
відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою: Товариства з
обмеженою відповідальністю Агрофірма
«Сади України», м.Харків

до Відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
«Новоолександрівська»,
с.Новоолександрівка, Донецька область

про: стягнення заборгованості у сумі 50
000,00грн., 30% річних у розмірі 14 013,70грн.,
штрафу у сумі 7 500,00грн., штрафу за не
укладення договору забезпечення
зобов'язання у розмірі 15 000,00грн.

за участю:

від позивача: Побийвовк Л.О. (за
довіреністю);

від відповідача: Куліш В.І. (за
паспортом);

У судовому засіданні відповідно до ст.77
Господарського процесуального кодексу
України оголошувалась перерва з
05.02.2014р. по 25.02.2014р. та з 25.02.2014р. по
11.03.2014р.

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю Агрофірма «Сади
України», м.Харків (далі - Позивач)
звернулось до Господарського суду
Донецької області з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
«Новоолександрівська»,
с.Новоолександрівка, Донецька область
(далі - Відповідач) про стягнення
заборгованості у сумі 50 000,00грн., 30%
річних у розмірі 14 013,70грн., штрафу у
сумі 7 500,00грн., штрафу за не укладення
договору забезпечення зобов'язання у
розмірі 15 000,00грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач
посилається на неналежне виконання
Відповідачем зобов'язань договором
купівлі-продажу № А0300130 від 07.05.2012р.,
щодо оплати за поставлений товар.

На підтвердження вказаних обставин
Позивач надав належним чином
засвідчені копії наступних документів:
договору купівлі-продажу №А0300130 від
07.05.2012р., видаткової накладної,
довіреності на отримання матеріальних
цінностей, акту звіряння взаємних
розрахунків, який підписано та
засвідчено печатками з боку обох
Сторін без зауважень, відповідно до
якого заборгованість станом на 11.11.2013р.
складає 50 000,00грн., платіжних доручень з
доказами здійснення Відповідачем
часткових оплат за поставлений товар.

Нормативно свої вимоги Позивач
обґрунтовує ст.124 Конституції України,
ст.ст. 1, 2, 5, 12, 13, 15, 33, 36, 49, 54, 55
Господарського процесуального кодексу
України, ст.ст. 536, 627, 629, ст. 694 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 173, 174, 193, 216, 231, 234
Господарського кодексу України.

21.01.2014р. Відповідачем через канцелярію
суду надано відзив на позовну заяву №6
від 30.01.2014р. в якому заборгованість, що
утворилася, повністю визнає і від
погашення не відмовляється. Проте
повне виконання зобов'язань перед
Позивачем було дуже ускладнене через
вкрай поганий врожай соняшнику. Через
снігопад, який випав в перших числах
жовтня 2013 року на площі 100 гектар,
рослини були незрілі і їх повалило на
землю. Урожай з площ склав не більше 4
центрів з гектара. Крім того надано
належним чином засвідчені копії
правоустановчих документів Товариства
з обмеженою відповідальністю
Агрофірма «Новоолександрівська».

05.02.2014р. Позивачем через канцелярію
суду надано належним чином засвідчені
копії наступних документів:
правоустановчих документів Товариства
з обмеженою відповідальністю
агрофірма «Сади України» та податкову
накладну.

25.02.2014р. Позивачем через канцелярію
суду надані письмові пояснення по
справі №467 від 24.02.2014р. в яких
посилається на наступні підстави. За
положеннями п.4.5.2 Договору оплата
відсотків, що передбачені п.4.5.1 даного
Договору є оплатою за користування
чужими грошовими коштами, що визначена
ч.5 ст.694 Цивільного кодексу України.
Згідно роз'яснень, наданих у листі
Вищого господарського суду від 29.04.2013р.
№01-06/767/2013 «Про деякі питання практики
застосування господарськими судами
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань»
застосування пені не виключає
одночасного нарахування процентів за
користування чужими грошовими коштами
(стаття 536 ЦК України), у тому числі
процентів на прострочену суму оплати
товару, проданого в кредит (частина
п'ята статті 694 ЦК України), оскільки
стягнення відповідних процентів не є
видом забезпечення виконання
зобов'язань, ані штрафною санкцією. Що
стосується вимоги про стягнення з
Відповідача штрафу за не укладення
договору забезпечення зобов'язання.
Згідно, положень ч.6 ст. 694 Цивільного
кодексу України з моменту передання
товару, проданого в кредит, і до його
оплати продавцю належить право застави
на цей товар. Беручи до уваги специфіку
Товару за Договором, а саме те, що це є
насіння, яке підлягає посіву, Сторони
погодили вид забезпечення
Відповідачем саме заставу майбутнього
врожаю 2012, оскільки врожай цей мав бути
вирощений саме з насіння, придбаного
Відповідачем у Позивача. Крім того, за
положеннями ч.2 ст. 576 ЦК України
предметом застави може бути майно, яке
заставодавець набуде після виникнення
застави (майбутній урожай, приплід
худоби тощо). Тобто, є цілком
обґрунтованим та законним зазначення у
договорі купівлі-продажу №А0300130 від
07.05.2012 року пункту 6.1, згідно якого як
забезпечення виконання зобов'язання
Відповідача по оплаті Товару в розмірі
загальної вартості Товару
поставленого за даним Договором і в
строки, визначені даним Договором
Відповідач зобов'язаний у строк до
15.06.2012 року (включно) надати Позивачеві
забезпечення виконання зобов'язання за
даним Договором у вигляді застави
майбутнього врожаю 2012 року, а саме:
передати в заставу майбутній урожай
посівів товарного соняшника загальною
площею 48,8га. Застава майбутнього
врожаю оформлюється в письмовій формі
шляхом укладення Договору застави
майбутнього врожаю.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду Донецької області
від 25.02.2014р. справу передано на розгляд
судді Довгалюк В.О.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду Донецької області
від 03.03.2014р. справу передано на розгляд
судді Риженко Т.М.

Представник Позивача у судове
засідання 11.03.2014р. з'явився, підтримав
позовні вимоги.

Представник Відповідача у судове
засідання 11.03.2014р. з'явився, проти
позовних вимог не заперечив.

До початку судового засідання надано
до суду клопотання про розгляд справи
без застосування технічних засобів
фіксації судового процесу. Дане
клопотання не суперечить чинному
законодавству, інтересам сторін, тому
приймається судом та підлягає
задоволенню.

Розглянувши матеріали справи,
долучивши до матеріалів справи надані
сторонами докази, суд

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2012 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю Агрофірма
«Сади України» (Продавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
«Новоолександрівська» (Покупець) було
укладено договір купівлі-продажу №
А0300130, відповідно п.1.1 якого Продавець
зобов'язується передати у власність
Покупця, а Покупець прийняти й оплатити
на умовах даного договору
сільськогосподарську продукцію -
насіннєвий матеріал в асортименті,
іменований надалі Товар:

№НайменуванняОд. Вим.КількістьЦіна
без ПДВСума без ПДВ1Насіння гібриду
соняшника імператор екстра
(F1)По31759,04223530,292Насіння гібриду
соняшника Конгрес екстра (F1)по91719,09265437,34
Усього без ПДВ88967,63 ПДВ17793,53 Усього
з ПДВ106761,16

Термін - посівна одиниця (далі за
текстом п.о.) для цього Договору
визначається в такий спосіб:

п.о.=80 000 насінин; 1 п.о.= 1 мішок (для
насіння кукурудзи);

п.о.=150 000 насінин; 1 п.о.=1 мішок (для
насіння соняшнику);

У розділі 4 договору Сторони дійшли
згоди щодо порядку оплати:

- загальна вартість Товару складає 88
967,63грн.; ПДВ-20% 17793,53грн.; усього 106761,16грн.
і еквівалентна 13345 доларам США виходячи
з офіційного курсу долара
встановленого НБУ на дату підписання
даного Договору 8,00грн. /$ 1.(п.4.1
Договору);

- Покупець остаточний розрахунок за
поставлений Товар здійснює у період з 01
серпня 2012 року по 10 жовтня 2012 року
включно (п.4.2 Договору);

- оплата, здійснена в зазначений даним
Договором строк, вважається
своєчасною. При проведенні оплати
після строку, зазначеного п.4.2 даного
Договору оплата вважається
простроченою (п.4.4 Договору);

- при здійснені Покупцем оплати після
строку, зазначеного в п.4.2 даного
Договору Покупець у порядку ч.5 ст. 694
Цивільного кодексу України
зобов'язаний сплатити відсотки за
користування коштами у розмірі 30%
річних від простроченої суми, що
підлягає до оплати. Відсотки
нараховуються з того дня, коли Товар
повинен бути оплачений і до дня його
фактичної оплати на суму простроченого
платежу за весь період прострочення
(п.4.5.1 Договору);

У пункті 6.1 договору як забезпечення
виконання зобов'язань Покупцем по
сплаті за Товар в розмірі загальної
вартості Товару поставленого за даним
Договором і в строки, визначені даним
Договором, Покупець зобов'язаний у
строк до 15.06.2012р. (включно) надати
Продавцеві забезпечення виконання
зобов'язань за даним Договором у
вигляді застави майбутнього врожаю
2012р., а саме: передати в заставу
майбутній врожай посівів товарного
соняшника загальною площею 48,8 га.
Площу поля сторони визначають із
розрахунку 1 п.о.=0,4 га поля з посівом
товарного соняшника. Застава
майбутнього врожаю оформляється в
письмовій формі шляхом укладання
Договору застави майбутнього врожаю.

Згідно п.7.1 договору у випадку, якщо
Покупець не зробить оплату в строки
зазначені в даному Договорі, він несе
майнову відповідальність у вигляді
сплати штрафу в розмірі 15% від вартості
Товару.

Відповідно п.6.4 договору у випадку не
надання визначеного в п.6.1 даного
Договору забезпечення зобов'язань або
несвоєчасного його оформлення
Покупець несе майнову
відповідальність у вигляді сплати
штрафу в розмірі 30% від вартості
поставленого Товару.

Договір набуває чинності з моменту
підписання його обома Сторонами й діє
до 31 грудня 2012 року, а у відношенні
виконання зобов'язань до виконання
зобов'язань Сторонами в повному обсязі
(п.10.1 Договору);

На виконання умов договору Позивачем
було здійснено поставку Відповідачу на
суму 106 761,16грн., що підтверджується
видатковою накладною №А0300133 від
15.05.2012р., вказана накладна підписана та
засвідчена печатками з боку обох
Сторін без зауважень.

Відповідачем вказаний товар отримано
на підставі довіреності на отримання
матеріальних цінностей №12.

Внаслідок цього обов'язок передачі
Постачальником товару вважається
виконаним.

Відповідачем незважаючи на настання
строку оплати була здійснена лише
часткова оплата за поставлений товар у
сумі 56 761,16грн., що підтверджується
платіжними дорученнями, внаслідок чого
виникла заборгованість у сумі 50 000,00грн.

За таких обставин та у зв'язку із
неналежним виконанням грошових
зобов'язань Відповідачем Позивач
звернувся до суду з позовом.

Стан розрахунків також
підтверджується актом звіряння
взаємних розрахунків, який підписано
та засвідчено печатками з боку обох
Сторін без зауважень, відповідно до
якого заборгованість станом на 11.11.2013р.
складає 50 000,00грн.

Дослідивши матеріали справи, керуючись
ст.ст. 32, 33, 34, 36 Господарського
процесуального кодексу України, суд
вважає вимоги Позивача до Відповідача
такими, що підлягають задоволенню,
враховуючи наступне:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509
Цивільного кодексу України, ст.174
Господарського кодексу України
виникають, зокрема, з договору.

Оцінивши зміст договору, з якого
виникли цивільні права та обов'язки
сторін, суд дійшов висновку, що
укладений правочин за своїм змістом та
правовою природою є договором купівлі -
продажу, який підпадає під правове
регулювання норм статті 655-697
Цивільного кодексу України.

За договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму п.1 ст.655 ЦК
України

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутністю таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

При цьому, приписи ч.7 ст. 193
Господарського кодексу України та ст.
525 Цивільного кодексу України
встановлюють загальне правило щодо
заборони односторонньої відмови від
зобов'язання або односторонньої зміни
його умов, що кореспондується із
вимогами ст. 629 Цивільного кодексу
України щодо обов'язковості договору
для виконання сторонами.

Судом встановлено, що відповідно до
умов договору купівлі-продажу №А0300130
від 07.05.2012р. Позивачем було здійснено
поставку Відповідачу на суму 106
761,16грн., але Відповідачем незважаючи на
настання строку оплати не була
здійснена оплата за поставлений товар
у повному обсязі, було здійснено лише
часткову оплату за поставлений товар у
сумі 56 761,16грн.

Документи, які б свідчили про незгоду
Покупця з неналежністю виконання
Постачальником своїх зобов'язань по
Договору - суду не надавались, крім того
Відповідач у відзиві на позовну заяву
зазначив, що суму боргу у розмірі
визнає у повному обсязі.

Відтак, несплачена сума, наявність якої
кваліфікується судом як порушення
грошових зобов'язань у розумінні ст.610
Цивільного кодексу України, становить
50 000,00грн. За змістом ст.625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ст. 202 Господарського
кодексу України та ст.599 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняються виконанням, проведеним
належним чином.

Відповідачем доказів погашення суми
боргу у розмірі 50 000,00грн. до матеріалів
справи не надано, у зв'язку з чим вимоги
про стягнення суми боргу підлягають
задоволенню та стягненню з Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Агрофірма «Новоолександрівська».

З огляду на викладене, враховуючи
наявні в матеріалах справи докази
наявності заборгованості та порушення
зобов'язань за договором, суд вважає,
позовні вимоги в частині стягнення
заборгованості обґрунтованими,
доведеними належним чином та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Статтею 627 Цивільного кодексу України
встановлено вільне укладення договору
сторонами, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

За змістом розділу 5 Господарського
кодексу України, за загальним правилом,
учасники господарських відносин
відповідають за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання на умовах, визначених
положеннями статей, що містить даний
розділ Господарського кодексу України,
якщо інше не передбачено договором, та
не відноситься до спеціальних
суб'єктів, відповідальність яких
встановлена законом за певний вид
правопорушення.

З огляду на встановлений ст. ст. 6, 627 ЦК
України, принцип свободи договору,
сторони при укладанні договору вправі
встановлювати міру відповідальності
за порушення умов договору на власний
розсуд.

На підставі ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, до таких
наслідків зокрема належать:
відшкодування збитків та сплата
неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання (за умовами передбаченими
договором). Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

Відповідно п.7.1 договору у випадку якщо
Покупець не зробить оплату в строки
зазначені в даному договорі, він несе
майнову відповідальність у вигляді
сплати штрафу у розмірі 15% від вартості
Товар.

Факт несвоєчасного виконання
Відповідачем зобов'язань з оплати за
товар, поставлений Позивачем є
доведеним, суд перевіривши
арифметичний розрахунок нарахування
суми штрафу, дійшов висновку про його
задоволення у розмірі заявленому
Позивачем, а саме у сумі 7 500,00грн.

Крім того Сторони у договорі п.6.1
встановили, що як забезпечення
виконання зобов'язань Покупцем по
сплаті за Товар в розмірі загальної
вартості Товару поставленого за даним
Договором і в строки, визначені даним
Договором, Покупець зобов'язаний у
строк до 15.06.2012р. (включно) надати
Продавцеві забезпечення виконання
зобов'язань за даним Договором у
вигляді застави майбутнього врожаю
2012р., а саме: передати в заставу
майбутній врожай посівів товарного
соняшника загальною площею 48,8 га.
Площу поля сторони визначають із
розрахунку 1 п.о.=0,4 га поля з посівом
товарного соняшника. Застава
майбутнього врожаю оформляється в
письмовій формі шляхом укладання
Договору застави майбутнього врожаю.

Відповідно п.6.4 договору у випадку не
надання визначеного в п.6.1 даного
Договору забезпечення зобов'язань або
несвоєчасного його оформлення
Покупець несе майнову
відповідальність у вигляді сплати
штрафу в розмірі 30% від вартості
поставленого Товару.

До матеріалів справи не надано доказу
забезпечення виконання зобов'язань за
даним Договором у вигляді застави
майбутнього врожаю 2012р., суд
перевіривши арифметичний розрахунок
нарахування суми 30% штрафу, дійшов
висновку про його задоволення у
розмірі заявленому Позивачем, а саме у
сумі 15 000,00грн.

Сторони в п.4.5.1 договору встановили, що
при здійснені Покупцем оплати після
строку, зазначеного в п.4.2 даного
Договору Покупець у порядку ч.5 ст. 694
Цивільного кодексу України
зобов'язаний сплатити відсотки за
користування коштами у розмірі 30%
річних від простроченої суми, що
підлягає до оплати. Відсотки
нараховуються з того дня, коли Товар
повинен бути оплачений і до дня його
фактичної оплати на суму простроченого
платежу за весь період прострочення.

Статтею 694 Цивільного кодексу України
передбачено продаж товару в кредит.

Проте, як вбачається з тексту договору
сторонами не досягнуто всіх істотних
умов такого договору, а саме порядок і
розміри платежів у конкретні строки.
Зазначення в тексті договору про те, що
покупець оплату за поставлений товар
здійснює у період з 01.08.2012р. по 10.10.2012р.
включно не є дотриманням сторонами
вимог чинного законодавства України
щодо укладення ними саме договору
продажу в кредит з відстроченням або
розстроченням платежу.

Але, виходячи з того що сторони в
договорі домовились про сплату
відсотків за користування чужими
коштами, що фактично є домовленістю про
застосування ст.536 Цивільного кодексу
України, то вимога про стягнення 30%
процентів річних є правомірною.

На підставі статті 536 ЦК України розмір
процентів за користування чужими
грошовими коштами встановлюється
договором, законом або іншим актом
цивільного законодавства.

За розрахунком Позивача розмір 30%
річних від суми загального боргу
складає 14 013,70грн.

Перевіривши арифметичний розрахунок
даних позовних вимог та період їх
нарахування, суд дійшов висновку про їх
часткове задоволення у розмірі 14
013,25грн.

Розподіл судових витрат здійснюється у
відповідності до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю Агрофірма
«Сади України», м.Харків до Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Агрофірма «Новоолександрівська»,
с.Новоолександрівка, Донецька область
про стягнення заборгованості у сумі 50
000,00грн., 30% річних у розмірі 14 013,70грн.,
штрафу у сумі 7 500,00грн., штрафу за не
укладення договору забезпечення
зобов'язання у розмірі 15 000,00грн.
задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
«Новоолександрівська» (85352, Донецька
область, Красноармійський район,
с.Новоолександрівка, вул.Гагаріна,
) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю Агрофірма
«Сади України» (64032, Харківська область,
Кегичівський район, с.Красне, , р/р 8 в АТ «Райффайзен Банк
Аваль», мКиїв, МФО 380805) заборгованість у
розмірі 50 000,00грн., штраф у сумі 7 500,00грн.,
штраф за не укладення договору
забезпечення зобов'язання у розмірі 15
000,00грн., 30% річних у розмірі 14 013,25грн.,
судовий збір у розмірі 1 730,26грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

3. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

У судовому засіданні 11.03.14р.
проголошено та підписано вступну та
резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано, а у разі подання апеляційної
скарги - після розгляду справи
апеляційним господарським судом, якщо
рішення не буде скасовано.

Суддя
Т.М. Риженко

Повний текст рішення
складено та підписано 17.03.14р.