ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

03.04.2014р.
Справа № 5006/7/10/2012

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Кротінової
О.В., суддів Осадчої А.М., Сич Ю.В., у
відкритому судовому засіданні
розглянув скаргу Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго», м.Горлівка
Донецької області, №32юр-459/13 від 18.10.2013р.
на бездіяльність органу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України щодо виконання ухвали
суду від 03.07.2012р. у справі №5006/7/10/2012 за
позовом Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Донецькобленерго»,
м.Горлівка Донецької області,

до відповідача, Державного
підприємства «Донецька обласна
дирекція з ліквідації збиткових
вугледобувних та вуглепереробних
підприємств», м.Макіївка Донецької
області,

про стягнення суми боргу у розмірі 20147,73
грн., зобов'язання виконати в натурі
обов'язки, передбачені п.3.3 Додаткової
угоди від 23.01.2012р. про реструктуризацію
та порядок погашення заборгованості по
Договору про постачання електричної
енергії №237-76а від 01.03.2011р.,-

за участю представників сторін:

від заявника: Велігорська М.О. - за
довіреністю;

від боржника (відповідача):
Могильницький О.О. - за довіреністю;

Чудакова О.В. -
за довіреністю;

від органу Державної виконавчої
служби: Берюх О.В. - за довіреністю, -

Згідно ст.77 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні оголошувалась
перерва з 28.01.2014р. по 11.02.2014р. та з 01.04.2014р.
по 03.04.2014р.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Донецькобленерго», м.Горлівка
Донецької області, звернулось до
господарського суду Донецької області
із позовом до Державного підприємства
«Донецька обласна дирекція з
ліквідації збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств»,
м.Макіївка Донецької області, про
стягнення суми боргу в розмірі 20 147,73
грн. та зобов'язання виконати в натурі
обов'язки передбачені п.3.3 додаткової
угоди від 23.01.2012р. про реструктуризацію
та порядок погашення заборгованості до
договору про постачання електричної
енергії №237-76а від 01.03.2012р.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 14.02.2012р. даний позов
прийнято та порушено провадження по
справі №5006/7/10/2012р.

24.04.2012р. у справі замінено найменування
позивача з Публічного акціонерного
товариства «Донецькобленерго» на
Публічне акціонерне товариства «ДТЕК
Донецькобленерго», про що винесено
відповідний процесуальний документ.

Господарський суд Донецької області
ухвалою від 03.07.2012р. у справі №5006/7/10/2012
затвердив мирову угоду укладену між
Публічним акціонерним товариством
«ДТЕК Донецькобленерго» та Державним
підприємством «Донецька обласна
дирекція з ліквідації збиткових
вугледобувних та вуглепереробних
підприємств».

22.10.2013р. господарським судом Донецької
області отримано скаргу Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго», м.Горлівка
Донецької області, №32юр-459/13 від
18.10.2013р., у якій останній просить
визнати бездіяльність державного
виконавця Державної виконавчої служби
України щодо не проведення дій з
примусового виконання ухвали
господарського суду Донецької області
по справі №5006/7/10/2012 та такою, що не
відповідає Закону України «Про
виконавче провадження»; визнати
бездіяльність державного виконавця
Державної виконавчої служби України
щодо не накладення арешту на майно та
кошти боржника та не оголошення
заборони на його відчуження відповідно
до ст.19 Закону України «Про виконавче
провадження» незаконною та такою, що не
відповідає зазначеному закону; визнати
бездіяльність державного виконавця
Державної виконавчої служби України,
щодо не звернення стягнення на майно
Державного підприємства «Донецька
обласна дирекція з ліквідації
збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств» шляхом
його реалізації незаконною та такою, що
не відповідає Закону України «Про
виконавче провадження»; зобов'язати
державного виконавця Державної
виконавчої служби України здійснити
дії, які передбачені Законом України
«Про виконавче провадження» для
примусового виконання ухвали
господарського суду Донецької області
в рамках виконавчого провадження ВП
№37513134 відносно боржника Державного
підприємства «Донецька обласна
дирекція з ліквідації збиткових
вугледобувних та вуглепереробних
підприємств»; зобов'язати державного
виконавця Державної виконавчої служби
України накласти арешт на майно та
кошти боржника та оголосити заборону
на його відчуження відповідно до ст.19
Закону України «Про виконавче
провадження»; зобов'язати державного
виконавця Державної виконавчої служби
України звернути стягнення на майно
Державного підприємства «Донецька
обласна дирекція з ліквідації
збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств».

Розпорядженням голови господарського
суду Донецької області від 24.10.2013р.
справу №5006/7/10/2012 передано на розгляд
судової колегії у складі головуючого
судді Малікової Е.І. та судів Кучерявої
О.О., Бокової Ю.В.

Ухвалою суду від 24.10.2013р. по справі
№5006/7/10/2012 скаргу Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго», м. Горлівка
Донецької області, №32юр-459/13 від 18.10.2013р.
призначено до розгляду.

В обґрунтування заявлених вимог
скаржник посилається на бездіяльність
органу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України,
під час здійснення ним примусового
виконання ухвали від 03.07.2012р. у справі
№5006/7/10/2012, невиконання означеного
процесуального документу в повному
обсязі у шестимісячний строк,
встановлений Законом України «Про
виконавче провадження», не вчинення
жодного заходу з примусового виконання
ухвали суду, передбаченого наведеним
нормативним актом.

На підтвердження викладених доводів
суду заявником (скаржником)
представлено копії: постанови від
08.04.2013р. про відкриття виконавчого
провадження №37513134.

Нормативним обґрунтуванням визначено
положення Закону України «Про
виконавче провадження», ст.ст.51, 69, 121-2
Господарського процесуального кодексу
України, п.п.4, 7 постанови Пленуму
Верховного суду України №14 від 26.12.2003р.
«Про практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження», п.8
роз'яснення Президії Вищого
господарського суду України №04-5/365 від
28.03.2002р. «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України», п.3
положення (стандарт) бухгалтерського
обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової
звітності», затвердженого наказом
Міністерства фінансів України №87 від
31.03.1999р.

13.11.2013р. через канцелярію суду
представником боржника надані
пояснення №01-12/1890 від 08.11.2013р. з
додатками, відповідно до яких останній
зазначив про здійснення ним певних
заходів, спрямованих на погашення
існуючої заборгованості перед
стягувачем, але, разом з цим, вказав на
відсутність можливості виконати свої
зобов'язання перед ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» у розмірі 67 445 873,34
грн. на підставі ухвали господарського
суду Донецької області від 03.07.2012р. про
затвердження мирової угоди по справі
№5006/7/10/2012, оскільки на теперішній час
не вирішено питання, щодо додаткового
виділення бюджетних коштів для
погашення заборгованості за спожиту
електроенергію минулого та поточного
періодів.

Боржником представлено копії: листа
№01-09/1116 від 31.05.2012р., листа №21-01-398 від
13.06.2012р., листа №21-01-527 від 27.07.2012р. разом
з протоколом наради з питань оплати
спожитої електроенергії
підприємствами реструктуризації від
17.07.2012р., листа №01-09/265 від 11.02.2013р., листа
№01-12/712 від 23.04.2013р., листа №01-09/1034 від
19.06.2013р., листа №2/13-3854 від 18.10.2013р., листа
№34.03.02-422 від 22.10.2013р.

28.11.2013р. через канцелярію суду
представником Державної виконавчої
служби України надані заперечення
№3-4-1621 від 27.11.2013р., за змістом яких
останній вважає, що доводи скаржника не
відповідають нормам матеріального
права та викладені із застосуванням
хибного тлумачення вимог чинного
законодавства. На примусовому
виконанні у Відділу Державної
виконавчої служби України перебуває
виконавче провадження з примусового
виконання ухвали від 03.07.2012р. по справі
№5006/7/10/2012. 08.04.2013р. державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, копії якої
направлені сторонам виконавчого
провадження, впродовж примусового
виконання державним виконавцем 29.05.2013р.
направлено запити до
обліково-реєстраційних установ, а саме
до ВРЕР ДАІ ГУМВС у Донецькій області;
Територіального управління
Держгірпромнагляду по Донецькій
області; Інспекції державного
технічного нагляду Донецької області
державної адміністрації; головного
управління Держземагенства в
Донецькій області та Державної
податкової служби України та повторно
до цих органів, у зв`язку з тривалою
відсутністю відповіді на перші запити.
Після надходження відповідних
інформаційних довідок, державним
виконавцем будуть вжиті відповідні
заходи передбачені чинним
законодавством. До того ж, 31.10.2013р.
державним виконавцем винесено
постанову про арешт коштів боржника та
направлено на адреси банківських
установ до виконання.

З огляду на таке, Державна виконавча
служба України вважає, що нею
вживаються заходи з примусового
виконання ухвали господарського суду
Донецької області від 03.07.2012р. по справі
№5006/7/10/2012. у повному обсязі, тому
відсутні підстави для визнання
бездіяльності державного виконавця.

Одночасно, органом Державної
виконавчої служби 28.11.2013р. суду наданий
супровідний лист №б/н від 28.11.2013р., яким
долучено до матеріалів справи
документи виконавчого провадження
№648/6 номер за ЄДРВП 37513134.

Розпорядженням голови господарського
суду Донецької області від 25.12.2013р.
справу №5006/7/10/2012 передано на повторний
автоматичний розподіл, за результатами
якого визначено головуючим суддю
Соболєву С.М.

Розпорядженням голови господарського
суду Донецької області від 25.12.2013р.
змінений склад судової колегії по
справі №5006/7/10/2012: замінено суддю
Кучеряву О.О. на суддю Сич Ю.В.

28.01.2014р. через канцелярію суду
представником Державної виконавчої
служби України поданий супровідний
лист №б/н від 28.01.2014р., яким долучено до
матеріалів справи копії витягів з
Журналу реєстрації вихідної
кореспонденції (розпочатий 31.10.2013р.,
закінчено 14.11.2013р.) та Журналу
реєстрації вихідної кореспонденції
Відділу примусового виконання рішень
(книга №4) 2013р.

11.02.2014р. від представника Державної
виконавчої служби України отримано
додаткові пояснення №3-4-1621 від 10.02.2014р.,
у яких підтверджено правову позицію
означену вище та підкріплює її
наступними доводами: за твердженнями
виконавчого органу, з копій матеріалів
виконавчого провадження стягувачем,
при звернені із заявою про відкриття
виконавчого провадження не було
зазначено про арешт коштів боржника та
майно, саме разом з відкриттям
виконавчого провадження; відповідно до
вимог Закону України «Про виконавче
провадження», зокрема, накладення
арешту на майно боржника, накладення
арешту на кошти та інші цінності
боржника, на кошти, які перебувають на
рахунках і вкладах у банках, інших
фінансових установах, на рахунки в
цінних паперах, є правом державного
виконавця; після встановлення
відкритих рахунків боржника вчинено
відповідні дії. Разом з цим, вказано, що
за приписами Закону України «Про
виконавче провадження» стягнення за
виконавчими документами звертається в
першу чергу на кошти боржника у гривнях
та іноземній валюті, інші цінності, у
тому числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитарних установах. Лише у разі
відсутності в боржника достатніх
коштів чи рухомого майна проводиться
звернення стягнення на будинок,
квартиру, земельну ділянку, інше
нерухоме майно фізичної особи.
Одночасно, звернуто увагу суду на ті
обставини, що згідно журналів
реєстрації вихідної кореспонденції
державним виконавцем неодноразово
надсилались запити до
обліково-реєстраційних установ, з
метою перевірки майнового стану
боржника, а саме до ВРЕР ДАІ ГУМВС
України у Донецькій області,
територіального управління
Держгірпромнагляду по Донецькій
області, Інспекції технічного нагляду
Донецької обласної державної
адміністрації, Головного управління
Держземагенства в Донецькій області.
Державним виконавцем вживаються
заходи з примусового виконання ухвали
суду від 03.07.2012р. у справі №5006/7/10/2012 у
повному обсязі.

11.02.2014р. через канцелярію суду
представником ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго», надані пояснення
№52юр-42в/14 від 11.02.2014р., у яких скаржник
наполягає на тому, що державним
виконавцем, належним чином, не були
здійснені заходи щодо примусового
виконання ухвали суду від 03.07.2012р., а
саме 29.05.2013р. державним виконавцем
направлено запити до
обліково-реєстраційних установ, однак
тривалий час останній не отримував
інформаційної довідки від запитуючого
органу. З цього приводу, державним
виконавцем не був складений акт про
відповідне порушення та не було
надіслано до правоохоронних органів
подання про притягнення винної особи
до відповідальності, що на думку
скаржника є недодержанням державним
виконавцем вимог ст.90 Закону України
«Про виконавче провадження». Також,
державним виконавцем не було зроблено
всіх необхідних запитів до державних
органів, у відповідності з п.3.12
«Інструкції з організації примусового
виконання рішень», затвердженої
Наказом Міністерства юстиції України
№512/5 від 02.04.2012р., для розшуку майна
боржника та державним виконавцем не
був здійснений вихід за
місцезнаходженням (місцем проживання)
боржника. Разом з цим, в порушення вимог
ч.3 ст.11, ч.3 ст.65, ч.2 ст.52, ч.1, 2 ст.57 Закону
України «Про виконавче провадження»
державним виконавцем не накладено
арешт на кошти та майно боржника, а
також не виставлені платіжні доручення
до банківських установ. Одночасно,
скаржник наголосив, що 04.11.2013р.
державним виконавцем були повторно
направлені запити в межах ВП№37513134,
однак, на момент подання скарги -
22.10.2013р., державним виконавцем не було
вчинено всіх необхідних дій для
примусового виконання ухвали про
затвердження мирової угоди від 03.07.2012р.
по справі №5006/7/10/2012. З огляду на
вищевикладене, скаржник просить суд
задовольнити скаргу у повному обсязі.

Розпорядженням голови господарського
суду Донецької області від 20.02.2014р.
змінений склад судової колегії по
справі №5006/7/10/2012 замінено суддю Бокову
Ю.В. на суддю Осадчу А.М.

Розпорядженням голови господарського
суду Донецької області від 11.03.2014р.
справу №5006/7/10/2012 передано на повторний
автоматичний розподіл, за результатами
якого визначено головуючим суддю
Кротінову О.В.

03.04.2014р. через канцелярію суду
скаржником подано клопотання №б/н від
03.04.2014р., яким долучено до матеріалів
справи копію заяви №52юр-2115/13 від
26.03.2013р.

Одночасно, боржником 03.04.2014р. суду
надано клопотання №б/н від 03.04.2014р.,
яким долучено до матеріалів справи
копію листа №10-09/2294 від 30.12.2013р.

03.04.2014р. від Державної виконавчої
служби України отримано клопотання
№б/н від 03.04.2014р. з додатками, які судом
долучені до матеріалів справи.

В судових засіданнях представник
заявника (позивача-стягувача)
наполягав на задоволенні скарги у
повному обсязі з підстав викладених у
представлених суду заявах та письмових
поясненнях, зауважив, що виконавче
провадження не виконано у
шестимісячний строк та мова йдеться
про бездіяльність, яка мала місце на
час звернення із розглядуваною
скаргою.

Представники боржника проти
задоволення скарги заперечують,
зазначили, що органом Державної
виконавчої служби України виконання
ухвали господарського суду Донецької
області від 03.07.2012р. по справі №5006/7/10/2012
здійснюється належним чином та у
повному обсязі. Крім того вказали, що
державним виконавцем вчинено
відповідні виконавчі дії, відбулось
звернення до боржника, тривали
відповідні переговори щодо виконання
означеного виконавчого документу, чому
є підтвердженням часткове погашення
існуючої заборгованості.

Представник Державної виконавчої
служби України проти задоволення
скарги заперечив з підстав, викладених
у запереченнях на скаргу, до того ж
підкреслив, що періодичність вчинення
певних виконавчих дій законом не
встановлена та останні здійснюються
ним по мірі надходження інформації,
порушення шестимісячного строку
проведення виконавчого провадження
тягне за собою відповідні наслідки, але
це не є визнання бездіяльності органу
виконавчої служби у спірному випадку.

Дослідивши надані матеріали та
оцінивши подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, суд дійшов
висновку щодо наступного.

Згідно із ст.4-5 Господарського
процесуального кодексу України,
господарські суди здійснюють
правосуддя шляхом прийняття
обов'язкових до виконання на усій
території України рішень, ухвал,
постанов.

Відповідно до ст.124 Конституції
України, судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

За приписом ст.115 Господарського
процесуального кодексу України,
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються в
порядку, встановленому Законом України
«Про виконавче провадження».

При цьому, відповідно до ст.116
Господарського процесуального кодексу
України, виконання рішення
господарського суду проводиться на
підставі виданого ним наказу, який є
виконавчим документом. Наказ видається
стягувачеві або надсилається йому
після набрання судовим рішенням
законної сили.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закон України «Про виконавче
провадження», як спеціальний
нормативний акт, що регулює порядок
здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
виконавче провадження», виконавче
провадження, як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Згідно із ст.2 Закону України «Про
виконавче провадження», примусове
виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою господарського суду Донецької
області від 03.07.2012р. у справі №5006/7/10/2012
затверджено мирову угоду укладену між
Публічним акціонерним товариством
"ДТЕК Донецькобленерго", м. Горлівка
Донецької області, та Державним
підприємством «Донецька обласна
дирекція з ліквідації збиткових
вугледобувних та вуглепереробних
підприємств», м.Макіївка Донецької
області.

Зі змісту скарги слідує, що за заявою
стягувача даний процесуальний
документ направлено на примусове
виконання до Державної виконавчої
служби України. Однак, за твердженнями
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Донецькобленерго», станом на
дату подання скарги №32юр-459/13 від
18.10.2013р. встановлений Законом України
«Про виконавче провадження»
шестимісячний строк для вчинення
виконавчих дій сплинув, виконання
означеного документу не відбулось,
державним виконавцем не здійснено
жодного заходу, передбаченого
наведеним нормативним актом, з
виконання цієї ухвали суду, що свідчить
про бездіяльність виконавчого органу.
Зокрема, позивач наголошує на
наступному: державним виконавцем не
зроблено запиту до Державної інспекції
сільського господарства в Донецькій
області, не зроблено запиту до
підрозділу Державтоінспекції для
отримання інформаційної довідки
стосовно зареєстрованого транспорту
за боржником, не зроблено запиту до КП
«Бюро технічної інвентаризації
м.Макіївки» та Державної реєстраційної
служби для отримання інформаційної
довідки з Державного реєстру прав на
нерухоме майно, не зроблено запит до
підрозділу Держземагенства для
отримання інформаційної довідки
стосовно державної реєстрації
земельної ділянки за боржником, не
витребувано баланс боржника та не
проаналізовано його, державний
виконавець не скористався своїм правом
та не звернувся до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду керівника боржника за
межі України до виконання зобов'язань
за рішенням, не накладено арешт на
майно боржника за адресою: м.Макіївка,
вул.Успенського, 3б, не було укладено
договір зі спеціалізованою
організацією на реалізацію
арештованого майна, а також не було
здійснено інших дій, спрямованих на
реалізацію майна боржника, що свідчить,
за висновками позивача, про
бездіяльність органу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України стосовно виконання
ухвали суду від 03.07.2012р. по справі
№5006/7/10/2012.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

За визначеннями нормативних актів
діючого законодавства України,
бездіяльність посадової особи - це
певна форма поведінки особи, пов'язана
з невиконанням нею дій, які вона
повинна була і могла вчинити в силу
покладених на неї посадових обов'язків
і згідно з чинним законодавством
України.

08.04.2013р. старшим державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
прийнято постанову ВП №37513134 про
відкриття виконавчого провадження з
виконання ухвали №5006/7/10/2012 від 03.07.2012р.,
копія якої міститься у матеріалах
справи.

Статтею 11 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено
певний перелік обов'язків та прав
державних виконавців, до яких
віднесено: обов'язок неупередженого,
своєчасного і у повному обсязі
вчинення виконавчих дій, здійснення
заходів, необхідних для своєчасного і в
повному обсязі виконання рішення,
зазначеного в документі на примусове
виконання рішення, у спосіб та в
порядку, встановленому виконавчим
документом і цим Законом; надання
сторонам виконавчого провадження та їх
представникам можливості ознайомитись
з матеріалами виконавчого провадження;
розгляд заяв сторін та інших учасників
виконавчого провадження і іх
клопотання; заявлення в установленому
порядку про самовідвід за наявності
обставин, передбачених цим Законом;
роз'яснення сторонам їх прав та
обов'язків. До прав державного
виконавця віднесено: проведення
перевірки виконання боржниками рішень,
що підлягають виконанню відповідно до
цього Закону; здійснення перевірки
виконання юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами,
фізичними особами - підприємцями
рішень стосовно працюючих у них
боржників; з метою захисту інтересів
стягувача одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі конфіденційну; безперешкодно
входити до приміщень і сховищ, що
належать боржникам або зайняті ними,
проводити огляд зазначених приміщень і
сховищ, у разі необхідності примусово
відкривати та опечатувати такі
приміщення і сховища; накладати арешт
на майно боржника, опечатувати,
вилучати, передавати таке майно на
зберігання та реалізовувати його в
установленому законодавством порядку;
накладати арешт на кошти та інші
цінності боржника, зокрема на кошти,
які перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах, а також
опечатувати каси, приміщення і місця
зберігання грошей; за згодою власника
використовувати приміщення, у тому
числі комунальної власності, для
тимчасового зберігання вилученого
майна, а також транспортні засоби
стягувача або боржника для перевезення
майна; звертатися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення рішення, про видачу
дубліката виконавчого документа, про
встановлення чи зміну порядку і
способу виконання, про відстрочку та
розстрочку виконання рішення;
звертатися до органу (посадової особи),
який видав виконавчий документ, про
роз'яснення змісту документа;
звертатися до суду з поданням про
розшук боржника - фізичної особи або
дитини чи про постановлення
вмотивованого рішення про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної або
іншої особи, в якої перебуває майно
боржника чи майно та кошти, належні
боржникові від інших осіб, або дитина,
стосовно якої складено виконавчий
документ про її відібрання; викликати
фізичних осіб, посадових осіб з приводу
виконавчих документів, що знаходяться
у виконавчому провадженні, а в разі
неявки боржника без поважних причин
виносити постанову про його привід
через органи внутрішніх справ;
залучати у встановленому порядку до
провадження виконавчих дій понятих,
працівників органів внутрішніх справ,
інших осіб, а також експертів,
спеціалістів, а для оцінки майна -
суб'єктів оціночної діяльності -
суб'єктів господарювання; накладати
стягнення у вигляді штрафу на фізичних,
юридичних та посадових осіб у випадках,
передбачених законом; застосовувати
під час провадження виконавчих дій
відеозапис, фото- і кінозйомку; у
процесі виконання рішень за наявності
вмотивованого рішення суду про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння фізичної особи
безперешкодно входити на земельні
ділянки, до житлових та інших приміщень
боржника - фізичної особи, особи, у якої
знаходиться майно боржника чи майно та
кошти, належні боржникові від інших
осіб, проводити в них огляд, у разі
необхідності примусово відкривати їх в
установленому порядку із залученням
працівників органів внутрішніх справ,
опечатувати такі приміщення,
арештовувати, опечатувати та вилучати
належне боржникові майно, яке там
перебуває та на яке за законом можливо
звернути стягнення; вимагати від
матеріально відповідальних і
посадових осіб боржників - юридичних
осіб або від боржників - фізичних осіб
надання пояснень за фактами
невиконання рішень або законних вимог
державного виконавця чи іншого
порушення вимог законодавства про
виконавче провадження; з метою
профілактичного впливу повідомляти
органам державної влади, громадським
об'єднанням, трудовим колективам і
громадськості за місцем проживання
або роботи особи про факти порушення
нею вимог законодавства про виконавче
провадження; у разі ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішенням, звертатися до суду
за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи за межі України - до
виконання зобов'язань за рішенням; у
разі необхідності залучати до
проведення чи організації виконавчих
дій суб'єктів господарювання, у тому
числі на платній основі, за рахунок
авансового внеску стягувача;
здійснювати інші повноваження,
передбачені цим Законом та іншими
законами.

Порядок реалізації цих прав
обумовлений у Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України №512/5 від 02.04.2012р.

З аналізу викладених норм Закону
слідує, що віднесені стягувачем дії
державного виконавця, що за його
висновками не вчинені ним, є правом
останнього і вчиняються на його розсуд,
але у межах встановлених зобов'язань.
Тобто, неупереджено, своєчасно і у
повному обсязі, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Разом з цим, окремих строків або
періодичності вчинення таких дій не
визначено, встановлено загальний
строк, протягом якого державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення.

Як вбачається з представлених суду
доказів, державним виконавцем з метою
забезпечення повного, своєчасного та
законного виконання ухвали суду, були
направлені вимоги державного
виконавця щодо надання інформації на
запит органу державної влади, а саме
вимога №12-0-35-1747/5-457/4 від 29.05.2013р. до ВРЕР
ДАІ ГУМВСУ у Донецькій області, вимога
№12-0-35-1747/5-457/4 від 29.05.2013р. до
Територіального управління
Держгірпромнагляду по Донецькій
області, вимога №12-0-35-1747/5-457/4 від
29.05.2013р. до Інспекції державного
технічного нагляду Донецької обласної
державної адміністрації, вимога
№12-0-35-1747/5-457/4 від 29.05.2013р. до Головного
управління Держземагенства в
Донецькій області.

На підтвердження здійснення цих дій,
представником Державної виконавчої
служби надана копія Журналу реєстрації
вихідної кореспонденції відділу
примусового виконання рішень (книга №4
2013р.), з якого слідує, що 30.05.2013р. старшим
державним виконавцем Кедою М.В. були
направлені означені вимоги.

Дані обставини, у порядку
встановленому господарським
процесуальним законодавством, не
спростовані.

Також, державним виконавцем зроблений
запит №2321235 від 05.09.2013р. до Державної
податкової служби України про номери
рахунків, відкритих у банках та інших
фінансових установах боржниками -
юридичними особами та/або фізичними
особами - підприємцями. У відповіді
№ від 06.09.2013р. надійшов перелік
рахунків боржника відкритих у
фінансових установах.

Одночасно, з листів №01-12/712 від 23.04.2013р.,
№ 01-09/1034 від 19.06.2013р., №01-12/707 від 22.04.2013р.,
№12/886 від 28.05.2013р., №13-0-36-339/5-4 від 06.09.2013р.
вбачається обізнаність боржника щодо
відкриття відносно нього виконавчого
провадження з виконання ухвали
господарського суду Донецької області
від 03.07.2012р. по справі №5006/7/10/2012 та
ведення переговорів із виконавчою
службою щодо добровільного виконання
цього документу суду. Дане вказує на
проведення роботи із боржником
стосовно виконання означеного
виконавчого документу.

Заходами примусового виконання
рішення, згідно зі статтею 32 Закону
України «Про виконавче провадження» є:
1) звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; 2) звернення стягнення на
заробітну плату (заробіток), доходи,
пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення
в боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; 4) інші
заходи, передбачені рішенням.

Порядок звернення стягнення на кошти
та інше майно боржника визначений ст.52
Закону України «Про виконавче
провадження», відповідно до ч.ч.1, 2 якої
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації. Стягнення за
виконавчими документами звертається в
першу чергу на кошти боржника у гривнях
та іноземній валюті, інші цінності, у
тому числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитаріях цінних паперів.

Державний виконавець звертає
стягнення на кошти боржника - юридичної
особи, що перебувають у банках або
інших фінансових установах, у порядку,
встановленому цим Законом. Інформацію
про наявні у боржника рахунки і вклади
державний виконавець отримує в
податкових органах, інших органах
державної влади, підприємствах,
установах та організаціях (ч. 3 ст. 65
Закону України «Про виконавче
провадження»).

На кошти та інші цінності боржника, що
знаходяться на рахунках, вкладах та на
зберіганні у банках чи інших
фінансових установах, накладається
арешт. Арешт поширюється також на кошти
на рахунках, які будуть відкриті після
винесення постанови про накладення
арешту (ч.ч.3, 4 ст.52 Закону України «Про
виконавче провадження»).

У разі відсутності у боржника коштів та
інших цінностей, достатніх для
задоволення вимог стягувача, стягнення
звертається також на належне боржнику
інше майно, за винятком майна, на яке
згідно із законом не може бути
накладено стягнення. Звернення
стягнення на майно боржника не зупиняє
звернення стягнення на кошти боржника.
Боржник має право запропонувати ті
види майна чи предмети, на які
необхідно в першу чергу звернути
стягнення. Черговість стягнення на
кошти та інше майно боржника остаточно
визначається державним виконавцем (ч.5
ст.52 Закону України «Про виконавче
провадження»).

Для забезпечення реального виконання
рішення застосовується арешт майна
боржника. Вилучення арештованого майна
з передачею його для реалізації
здійснюється у строк, встановлений
державним виконавцем, але не раніше ніж
через п'ять днів після накладення
арешту (ч.ч.1, 7 ст.57 Закону України «Про
виконавче провадження»).

У разі якщо в органі державної
виконавчої служби відкрито кілька
виконавчих проваджень про стягнення
коштів з одного боржника, вони
об'єднуються у зведене виконавче
провадження і на майно боржника
накладається арешт у межах загальної
суми стягнення, виконавчого збору і
можливих витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій (ч.1 ст.33 Закону України
«Про виконавче провадження»).

Частиною 2 ст.30 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії з виконання
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, а з виконання
рішення немайнового характеру - у
двомісячний строк. Строк здійснення
виконавчого провадження не включає час
відкладення провадження виконавчих
дій або зупинення виконавчого
провадження на період проведення
експертизи чи оцінки майна,
виготовлення технічної документації
на майно, реалізації майна боржника,
час перебування виконавчого документа
на виконанні в адміністрації
підприємства, установи чи організації,
фізичної особи, фізичної особи -
підприємця, які здійснюють
відрахування із заробітної плати
(заробітку), пенсії та інших доходів
боржника. Строк здійснення зведеного
виконавчого провадження обчислюється
з моменту приєднання до такого
провадження останнього виконавчого
документа.

Суд приймає до уваги ту обставину, що
відповідній дії передує інша, як то,
зверненню стягнення на майно шляхом
його реалізації - встановлення
відсутності у боржника коштів та інших
цінностей, достатніх для задоволення
вимог стягувача, накладення арешту на
нього, встановленню відсутності у
боржника коштів та інших цінностей -
направлення запитів до відповідних
органів і установ та відповіді на них
останніх, накладенню арешту на майно чи
кошти боржника та забороні на його
відчуження - виявлення цих об'єктів, що
потребує певного часу.

Матеріали справи свідчать, що протягом
квітня-жовтня 2013р. державним
виконавцем вживалися заходи з
примусового виконання ухвали в межах
виконавчого провадження №37513134 про
стягнення заборгованості з Державного
підприємства «Донецька обласна
дирекція з ліквідації збиткових
вугледобувних та вуглепереробних
підприємств» на користь Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго», направлено
відповідні запити з метою виявлення
коштів та майна боржника.

До того ж, посилання скаржника на
порушення державним виконавцем
встановленого ст.19 Закону України «Про
виконавче провадження» строку
накладання арешту на кошти та майно
боржника є безпідставними, оскільки
зазначена стаття Закону визначає
підстави для відкриття виконавчого
провадження, зміст заяви про відкриття
виконавчого провадження і необхідні
для подання державному виконавцю
документи, та не регулює строки
вчинення заходів примусового
виконання рішення.

В матеріалах справи відсутні
відомості, що позивач під час звернення
із заявою про відкриття виконавчого
провадження з виконання ухвали
господарського суду Донецької області
від 03.07.2012р. по справі №5006/7/10/2012
скористався передбаченим ч.3 ст.19
Закону України «Про виконавче
провадження» правом стягувача -
просити державного виконавця накласти
арешт на майно та кошти боржника та
оголосити заборону на його відчуження.

Слід зауважити, що 31.10.2013р. старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Кедою М.В. винесено постанову у
виконавчому провадженні №37513134 про
стягнення з боржника виконавчого
збору.

Разом з цим, 31.10.2013р. виконавчим органом
винесено постанову у виконавчому
провадженні №37513134 про арешт коштів
боржника, що містяться на рахунках в
банківських установах, згідно з
інформацією наданою Державною
податковою службою України.

Крім того, старшим державним
виконавцем повторно направлені вимоги
державного виконавця щодо надання
інформації на запит органу державної
влади, а саме вимога №12-0-35-1747/5-457/4 від
04.11.2013р. до ВРЕР ДАІ ГУМВСУ у Донецькій
області, вимога №12-0-35-1747/5-457/4 від
04.11.2013р. до Територіального управління
Держгірпромнагляду по Донецькій
області, вимога №12-0-35-1747/5-457/4 від
04.11.2013р. до Інспекції державного
технічного нагляду Донецької обласної
державної адміністрації, вимога
№12-0-35-1747/5-457/4 від 29.05.2013р. до Головного
управління Держземагенства в
Донецькій області.

В підтвердження викладеного,
представником Державної виконавчої
служби надана копія Журналу реєстрації
вихідної кореспонденції (розпочатий
31.10.2013р., закінчений 14.11.2013р.) з якого
слідує, що означені вимоги направлені
старшим державним виконавцем Кедою М.В.
05.11.2013р.

Зокрема, управління Державної
автомобільної інспекції головного
управління МВС України в Донецькій
області у листі №9/10553 від 20.11.2013р.
надіслало зведення про транспортні
засоби, які зареєстровані станом на
13.11.2013р. за ДП «Донецька обласна
дирекція з ліквідації збиткових
вугледобувних та вуглепереробних
підприємств», Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«Приватбанк» листом №20.1.0.0.0/7- 20131113/2390
від 13.11.2013р. повідомило про відсутність
коштів на рахунках боржника.

25.03.2013р. старшим державним виконавцем
Кедою М.В. винесено постанову про арешт
всього майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження.

27.03.2014р. старшим державним виконавцем
Кедою М.В. винесено постанову про
приєднання виконавчого провадження до
зведеного виконавчого провадження.

Враховуючи викладене вище, суд не
вбачає підстав вважати наявною
бездіяльність державного виконавця
щодо виконання ухвали господарського
суду Донецької області від 03.07.2012р. в
межах виконавчого провадження №37513134 у
відповідності до вимог Закону України
«Про виконавче провадження», як у
перебіг шестимісячного строку з дня
винесення постанови про відкриття
означеного виконавчого провадження,
так і на даний час.

Недотримання загального строку
(протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження) проведення виконавчих дій
з виконання рішення має встановлені
Законом наслідки та не свідчать про
бездіяльність у спірному випадку.

Отже, доводи, зазначені позивачем в
обґрунтування скарги на бездіяльність
державного виконавця є безпідставними.

Щодо вимог скаржника в частині
зобов'язання відділу Державної
виконавчої служби України вчинити
певні дії, які передбачені Законом
України «Про виконавче провадження»
для примусового виконання ухвали
господарського суду Донецької області
в рамках виконавчого провадження
№37513134 відносно боржника Державного
підприємства «Донецька обласна
дирекція з ліквідації збиткових
вугледобувних та вуглепереробних
підприємств», у тому числі, але не
виключно, накласти арешт на майно та
кошти боржника та оголосити заборону
на його відчуження відповідно до ст.19
Закону України «Про виконавче
провадження» та звернути стягнення на
майно означеної особи
(відповідача-боржника), слід зазначити
наступне.

По-перше, приписами п.7 постанови
Пленуму Верховного Суду України №14
від26.12.2003р. «Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб
державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження» встановлено, що заяви,
подання учасників виконавчого
провадження вирішуються загальним і
господарським судами мотивованими
ухвалами відповідно до вимог статей 232 -
234 ЦПК та статей 86, 121-2 ГПК. Виходячи зі
змісту ст. 248-24 ЦПК у разі визнання
неправомірними рішення, дій або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби суд зобов'язує їх
усунути допущені порушення або іншим
шляхом поновлює порушені права чи
свободи заявника. При цьому суд не
вправі зобов'язувати зазначених осіб
до вчинення тих дій, які згідно із
Законом України «Про виконавче
провадження» можуть здійснюватися
тільки державним виконавцем або
відповідною посадовою особою
державної виконавчої служби
(наприклад, постановити ухвалу про
зупинення виконавчого провадження у
випадках, передбачених ст.35
зазначеного закону), проте може
привести визначений державним
виконавцем строк зупинення
провадження у відповідність із
законом або скоротити його (ч. 3 ст. 36
Закону).

Відповідно до вимог ч.7 ст.83 Закону
України «Про виконавче провадження»
забороняється втручання інших
державних або недержавних органів та
їх посадових осіб у виконавче
провадження, крім випадків,
передбачених цим Законом.

Таким чином, суд не вправі
зобов'язувати державного виконавця
вчинити дії, вчинення яких передбачено
на законодавчому рівні, як то накласти
арешт на майно та кошти боржника,
оголосити заборону на його відчуження,
а також звернути стягнення на майно
боржника, що в свою чергу може
призвести до порушення ст.19
Конституції України.

По-друге, суд вважає за необхідне
звернути увагу заявника на той факт, що,
як було зазначено вище, 31.10.2013р. старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Кедою М.В. винесено постанову у
виконавчому провадженні №37513134 про
арешт коштів боржника, що містяться на
рахунках в банківських установах,
згідно з інформацією наданою Державною
податковою службою України.

25.03.2014р. старшим державним виконавцем
означеного органу Державної
виконавчої служби України винесено
постанову ВП№37513134 про арешт всього
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження.

Також, 27.03.2014р. приєднано виконавче
провадження №37513134 до зведеного
виконавчого провадження №42744813, яке
веде відділ примусового виконання
рішень Державної виконавчої служби
України, м.Київ, про що державним
виконавцем Кедою М.В. винесено
відповідну постанову.

Враховуючи зазначене, керуючись
Законом України «Про виконавче
провадження», приписами п.7 постанови
Пленуму Верховного Суду України №14
від26.12.2003р. «Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб
державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження», ст.ст.4-3, 32-36, 86, 121-2
Господарського процесуального кодексу
України, суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Донецькобленерго»,
м.Горлівка Донецької області, №32юр-459/13
від 18.10.2013р. на бездіяльність органу
Державної виконавчої служби України,
залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили в
день її прийняття.

Головуючий суддя
О.В. Кротінова

Суддя
А.М. Осадча

Суддя
Ю.В. Сич