ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.04.2014 р.
Справа№ 914/1145/14

Суддя Петрашко М.М. розглянувши
матеріали

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фітодоктор»,
м.Харків

до відповідача Приватного
торговельно-посередницького малого
підприємства Фірми «Едельвейс»,
м.Рава-Руська Жовкіського району
Львівської області

про стягнення 62 218,07 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду
Львівської області Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Фітодоктор» подано позов до
Приватного
торговельно-посередницького малого
підприємства Фірми «Едельвейс» про
стягнення 62 218,07 грн.

Вирішуючи питання про прийняття
позовної заяви б/н від 19.03.2014р. (вх.№1190
від 03.04.2014р.) до розгляду, судом
встановлено наявність підстав для її
повернення без розгляду зважаючи на
наступне.

У позовній заяві позивач зазначає, що
між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Фітодоктор» та
Приватним торговельно-посередницьким
малим підприємством Фірмою
«Едельвейс» існують господарські
правовідносини за договором
купівлі-продажу №03/05-12 від 03.05.2012р. та за
договором про відступлення права
вимоги №7/05-21П від 07.05.2012р.

Як зазначено у позовній заяві, за
договором №03/05-12 за період з 01.01.2013р. по
сьогоднішній день продавець поставив
покупцю товар на загальну суму 14 999,20
грн., що підтверджується наступними
накладними:

- видаткова накладна №917 від 23.04.2013р.;

- видаткова накладна №1566 від 20.06.2013р.;

- видаткова накладна №1567-С від 20.06.2013р.

Окрім цього, як зазначає позивач,
станом на 01.01.2013р. вже існувала
заборгованість покупця перед
продавцем, що підтверджується, зокрема,
накладними:

- видаткова накладна №676 від 15.05.2012р.;

- видаткова накладна №677-С від 15.05.2012р.

Як вбачається із видаткових накладних
№676 від 15.05.2012р. та №677-С від 15.05.2012р.,
останні видані на підставі договору
№12/12-ФД від 14.05.2012р. Однак позивачем не
зазначено про існування господарських
правовідносин між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Фітодоктор» та Приватним
торговельно-посередницьким малим
підприємством Фірмою «Едельвейс» за
договором №12/12-ФД від 14.05.2012р.

Крім цього, як вбачається із позовної
заяви та додатків до неї, між сторонами
існують відносини, пов'язані з
відступленням права вимоги. Зокрема до
позовної заяви позивачем долучено
копію договору №7/05-21П від 07.05.2012р.,
відповідно до умов якого Товариство з
обмеженою відповідальністю «Торговий
Будинок Ефект» (кредитор) відступило
право вимоги Товариству з обмеженою
відповідальністю «Фітодоктор» (новий
кредитор) до Приватного
торговельно-посередницького малого
підприємства Фірми «Едельвейс»
(боржник) за зобов'язанням, що виникло
за договором №ТД-32/12 купівлі-продажу
від 03.01.2012р., укладеним між Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Торговий Будинок Ефект» та Приватним
торговельно-посередницьким малим
підприємством Фірмою «Едельвейс».
Відповідно до вказаного договору
відступлення права вимоги №7/05-21П від
07.05.2012р. сума переданого (відступленого)
кредитором новому кредитору права
вимоги становить 38 702,98 грн.

Тобто як вбачається із позовної заяви
та додатків до неї позивач фактично
просить стягнути заборгованість з
відповідача за трьома договорами, а
саме:

- за договором купівлі-продажу №03/05-12
від 03.05.2012р.;

- за договором №12/12-ФД від 14.05.2012р.;

- за договором відступлення права
вимоги №7/05-21П від 07.05.2012р., яка виникла
на підставі договору купівлі-продажу №
ТД-32/12 від 03.01.2012р.

Позивач у позовній заяві та клопотанні
про об'єднання позовних вимог просить
об'єднати позовні вимоги щодо
стягнення боргу за договором
купівлі-продажу №03/05-12 від 03.05.2012р. та за
договором відступлення права вимоги
№7/05-21П від 07.05.2012р. При цьому позивач
посилається на наступне.

По-перше: акт звірки взаєморозрахунків
станом на 25.10.2013р. включає в себе
заборгованість за обома договорами
(купівлі-продажу №03/05-12 від 03.05.2012р. та
за договором відступлення права вимоги
№7/05-21П від 07.05.2012р.), а факт підписання
відповідачем вказаного акту свідчить,
на думку позивача, про визнання ним
своєї заборгованості перед позивачем
за обома договорами.

По-друге: позовні вимоги стосуються
одних і тих самих сторін.

По-третє: підставою виникнення
відносин у обох випадках є
господарські договори.

По-четверте: при сплаті грошових
зобов'язань, як стверджує позивач,
відповідач не відокремлював підстави
за різними договорами, у зв'язку з чим
розмежувати такі докази за різними
вимогами не є можливим.

Відповідно до ст. 58 ГПК України в одній
позовній заяві може бути об'єднано
кілька вимог, зв'язаних між собою
підставою виникнення або поданими
доказами.

Суд звертає увагу позивача на те, що
загальна сума заборгованості, яку
позивач просить стягнути з відповідача
ґрунтується на різних підставах
виникнення, а саме: за договором
купівлі-продажу №03/05-12 від 03.05.2012р., за
договором №12/12-ФД від 14.05.2012р. та за
договором відступлення права вимоги
№7/05-21П від 07.05.2012р., яка виникла на
підставі договору купівлі-продажу №
ТД-32/12 від 03.01.2012р.

Крім того, вказані позовні вимоги не
пов'язані поданими доказами.

Щодо акту звірки взаєморозрахунків суд
зазначає наступне.

У Постанові Вищого господарського суду
України від 28.02.2006 року у справі №14/158 з
посиланням на ст.ст. 1, 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" зазначено, що акт
звірки взаєморозрахунків як зведений
обліковий документ не належить до
первинних документів бухгалтерської
звітності. Такий акт є, по суті,
документом, що містить зведені
відомості про бухгалтерський облік
здійснених операцій на підприємствах,
однак не може вважатися належним
доказом проведення цих операцій та
наявності заборгованості у суб'єкта
господарювання.

Таким чином, акт звірки
взаєморозрахунків не можна вважати
документом, що підтверджує наявність
зобов'язання за господарським
договором, оскільки він не відповідає
вимогам до первинних документів.

Щодо твердження позивача про те, що при
сплаті грошових зобов'язань, як
стверджує позивач, відповідач не
відокремлював підстави за різними
договорами, у зв'язку з чим розмежувати
такі докази за різними вимогами не є
можливим, суд зазначає наступне.

Позивачем до позовної заяви долучено
платіжні доручення, в підтвердження
здійснення відповідачем часткових
оплат. Суд звертає увагу, що відповідно
до платіжних доручень, які долучено до
позовної заяви в графі призначення
платежу чітко видно підставу платежу,
зокрема в кожному платіжному дорученні
зазначено конкретні накладні на
підставі яких здійснювався платіж.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд не
приймає до уваги обґрунтування
позивача щодо необхідності об'єднання
позовних вимог в одне провадження.

Відтак, на підставі вищевикладеного,
суд дійшов висновку, що позивачем
порушено правила об'єднання вимог і
спільний розгляд об'єднаних позивачем
вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін, що суттєво
утруднить вирішення спору у строк,
визначений статтею 69 ГПК України.

Крім того, суд звертає увагу позивача
на те, що ухвалою господарського суду
Львівської області від 28.01.2014р. у справі
№914/230/14 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Фітодоктор» до відповідача
Приватного
торговельно-посередницького малого
підприємства Фірми «Едельвейс» про
стягнення заборгованості на підставі
п.3, п.5 ч.1 ст.63, ст. 86 ГПК України було
повернуто Товариству з обмеженою
відповідальністю «Фітодоктор» позовну
заяву і додані до неї документи без
розгляду.

Позивачем було усунуто допущені
порушення частково, а саме було вказано
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги. Решта порушень, зокрема щодо
об'єднання позовних вимог позивачем
допущених порушень не усунуто.

Пунктом 5 ст.63 ГПК України передбачено,
що суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо порушено правила об'єднання вимог
або об'єднано в одній позовній заяві
кілька вимог до одного чи кількох
відповідачів і сумісний розгляд цих
вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін чи суттєво
утруднить вирішення спору.

Суд повторно звертає увагу позивача на
те, що відповідно до ч.3 ст.63
Господарського процесуального кодексу
України повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущенного
порушення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
п.5 ч.1 ст.63, ст. 86 ГПК України, суд-

УХВАЛИВ:

1. Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю «Фітодоктор» позовну
заяву і додані до неї документи без
розгляду на 76 аркушах.

2. Ухвала може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
господарського суду впорядку і строки
вказані в ст.ст.91-93 ГПК України.

3. Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню до
господарського суду в загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Суддя
Петрашко М.М.