ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року Справа № 910/13276/13

Вищий господарський суд України у
складі: суддя Селіваненко В.П. -
головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов
Б.Ю. (доповідач),

розглянувши касаційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Спільне
українсько-англійське підприємство з
іноземною інвестицією "СолоМія", м.
Київ,

на рішення господарського суду міста
Києва від 14.10.2013

та постанову Київського апеляційного
господарського суду від 21.01.2014

зі справи № 910/13276/13

за позовом закритого акціонерного
товариства Компанії "Май" (далі -
Компанія), Російська Федерація,

до: товариства з обмеженою
відповідальністю "Спільне
українсько-англійське підприємство з
іноземною інвестицією "СолоМія" (далі -
Товариство),

Державної служби інтелектуальної
власності України (далі - Служба),
м. Київ,

про дострокове припинення дії
свідоцтва на знак для товарів і послуг,

за участю представників сторін:

Компанії - Курзіна О.А.,

Товариства - не з'явився,

Служби - Постоялкіної О.В.,

ВСТАНОВИВ:

Компанія звернулася до господарського
суду міста Києва з позовом про
дострокове припинення дії свідоцтва
України від 15.05.2006 № 62270 на знак для
товарів і послуг "Richard", власником якого
є Товариство, а також просила
зобов'язати Службу внести відповідні
зміни до Державного реєстру свідоцтв
України на знаки для товарів і послуг
та здійснити необхідну офіційну
публікацію.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 14.10.2013 (суддя Марченко О.В.),
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 21.01.2014 (колегія
суддів у складі: Верховець А.А. -
головуючий суддя, судді Пантелієнко
В.О., Шипко В.В.), позов задоволено.

Прийняті судові рішення з посиланням
на приписи пункту 4 статті 18 Закону
України від 15.12.1993 № 3689-ХІІ "Про охорону
прав на знаки для товарів і послуг"
(далі - Закон № 3689) мотивовано
невикористанням Товариством спірної
торговельної марки в Україні більше
трьох років без поважних причин.

У касаційній скарзі до Вищого
господарського суду України
Товариство просить рішення місцевого
та постанову апеляційного
господарських судів зі справи
скасувати внаслідок їх прийняття з
порушенням норм матеріального і
процесуального права та прийняти нове
рішення про відмову в позові.

Компанія подала відзив на касаційну
скаргу, в якому зазначила про
безпідставність її доводів та просила
судові рішення зі справи залишити без
змін, а скаргу - без задоволення.

Від Служби відзив на касаційну скаргу
не надходив.

Учасників судового процесу відповідно
до статті 1114 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) належним чином
повідомлено про час і місце розгляду
касаційної скарги.

Товариством 24.03.2014 подано заяву "про
відкликання касаційної скарги", в якій
воно повідомляє "про відкликання даної
касаційної скарги у зв'язку з
примиренням сторін та відсутністю,
станом на сьогоднішній день, предмету
спору" і просить скаргу "повернути без
розгляду".

Зазначене клопотання касаційною
інстанцією відхилено з огляду на
відсутність підстав для повернення
касаційної скарги без розгляду згідно
з пунктом 7 частини першої статті 1113 ГПК
України через прийняття її до
провадження ухвалою Вищого
господарського суду України від 05.03.2014,
яку того ж дня надіслано сторонам.
Водночас зміст цієї заяви Товариства
також не свідчить ні про наявність
підстав для припинення провадження у
справі (в тому числі за відсутністю
предмета спору; стаття 80 ГПК України),
ані про відмову від касаційної скарги
відповідно до статті 1116 ГПК України,
яка підлягає прийняттю ухвалою суду, що
в подальшому унеможливлює звернення до
суду з цього ж приводу.

Перевіривши повноту встановлення
місцевим та апеляційним
господарськими судами обставин справи
та правильність застосування ними норм
матеріального і процесуального права,
заслухавши представників Компанії та
Служби, Вищий господарський суд
України дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
касаційної скарги з урахуванням
такого.

Відповідно до статті 1 Закону № 3689 знак
- це позначення, за яким товари і
послуги одних осіб відрізняються від
товарів і послуг інших осіб.

Статтею 17 Закону № 3689 встановлено, що
власник свідоцтва повинен
добросовісно користуватися правами, що
випливають із свідоцтва.

Згідно з пунктом 4 статті 16 Закону № 3689
використанням знака визнається:
нанесення його на будь-який товар, для
якого знак зареєстровано, упаковку, в
якій міститься такий товар, вивіску,
пов'язану з ним, етикетку, нашивку,
бирку чи інший прикріплений до товару
предмет, зберігання такого товару із
зазначеним нанесенням знака з метою
пропонування для продажу, пропонування
його для продажу, продаж, імпорт
(ввезення) та експорт (вивезення);
застосування його під час
пропонування та надання будь-якої
послуги, для якої знак зареєстровано;
застосування його в діловій
документації чи в рекламі та в мережі
Інтернет. Знак визнається
використаним, якщо його застосовано у
формі зареєстрованого знака, а також у
формі, що відрізняється від
зареєстрованого знака лише окремими
елементами, якщо це не змінює в цілому
відмітності знака.

Отже, визначальним для вирішення
порушеного питання щодо належного
використання зареєстрованої
торговельної марки є факт наявності
відповідного товару та/або послуги.

За приписами пункту 4 статті 18 Закону №
3689 якщо знак не використовується в
Україні повністю або щодо частини
зазначених у свідоцтві товарів і
послуг протягом трьох років від дати
публікації відомостей про видачу
свідоцтва або від іншої дати після цієї
публікації, будь-яка особа має право
звернутися до суду із заявою про
дострокове припинення дії свідоцтва
повністю або частково. У цьому разі дія
свідоцтва може бути припинена повністю
або частково лише за умови, що власник
свідоцтва не зазначить поважні причини
такого невикористання. Такими
поважними причинами, зокрема, є:
обставини, що перешкоджають
використанню знака незалежно від волі
власника свідоцтва, такі як обмеження
імпорту чи інші вимоги до товарів і
послуг, встановлені законодавством;
можливість введення в оману щодо особи,
яка виробляє товари або надає послуги,
під час використання знака особою, що
звернулася до суду, чи іншою особою
щодо товарів і послуг, відносно яких
висунута вимога про припинення дії
свідоцтва. Для цілей цього пункту
використанням знака власником
свідоцтва вважається також
використання його іншою особою за
умови контролю з боку власника
свідоцтва.

З огляду на наведене попередні судові
інстанції, повно і всебічно дослідивши
обставини справи, перевіривши їх
поданими сторонами доказами, яким дали
необхідну оцінку, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
встановивши реєстрацію Товариством
торговельної марки "Richard" для товарів 5,
30 класів та послуг 43 класу Міжнародної
класифікації товарів і послуг за
свідоцтвом України від 15.05.2006 № 62270 та
дослідивши обставини, пов'язані з її
використанням, за відсутності доказів
фактичної наявності на ринку України
відповідних товарів і послуг
(маркованих спірним позначенням)
дійшли обґрунтованих висновків про
невикористання Товариством та/або
будь-якою іншою особою під його
контролем спірної торговельної марки в
Україні повністю більше трьох років
(щонайменше з 2009 року і до подання даної
позовної заяви у липні 2013 року) без
поважних причин такого невикористання,
а тому й правомірно задовольнили позов
Компанії.

Доводи скаржника, наведені в
касаційній скарзі, є суперечливими і не
спростовують висновків, викладених у
рішенні місцевого та постанові
апеляційного господарських судів. При
цьому в частині встановлення фактичних
обставин справи та переоцінки наявних
доказів касаційна скарга не відповідає
вимогам статті 1117 ГПК України стосовно
меж перегляду справи в касаційній
інстанції.

Таким чином, рішення місцевого та
постанова апеляційного господарських
судів зі справи відповідають
встановленим ними фактичним
обставинам, прийняті з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права і передбачені законом підстави
для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 1117 - 11111 ГПК України,
Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду міста
Києва від 14.10.2013 та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 21.01.2014 зі
справи № 910/13276/13 залишити без
змін, а касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Спільне
українсько-англійське підприємство з
іноземною інвестицією "СолоМія" - без
задоволення.

Суддя
В.Селіваненко

Суддя І.Бенедисюк

Суддя
Б.Львов