ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.04.2014
Справа № 905/960/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Мирошниченка Я.С., при
секретарі судового засідання
Татьковій Н.Г., розглянув у відкритому
судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВЕЛЕС-ДОНБАС", м.
Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю
" ВОСТОКЕНЕРГОКОНСТРУКЦІЯ",
м. Дімітров Донецької області

про стягнення заборгованості у
розмірі 256676,69 грн., з яких 231264,76 грн. -
сума основного боргу, 3234,38грн.-
інфляційні втрати, 5809,97 грн.- 3% річних
16367,58 грн. - пеня, -

За участю представників сторін:

від позивача: Авілов Д.С., за
довіреністю

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ВЕЛЕС-ДОНБАС",
м. Донецьк (далі-Позивач)
звернулось до господарського суду
Донецької області з позовом
до Товариства з обмеженою
відповідальністю
"ВОСТОКЕНЕРГОКОНСТРУКЦІЯ",
м. Дімітров Донецької області
(далі-Відповідач) про стягнення
заборгованості у розмірі 256676,69 грн., з
яких 231264,76 грн. - сума основного боргу,
3234,38грн.- інфляційні втрати, 5809,97 грн.- 3%
річних 16367,58 грн. - пеня.

В обґрунтування позовних вимог
Позивач, посилається на неналежне
виконання Відповідачем зобов'язань за
договором купівлі-продажу №08/02-2012 від
08.02.2012р. в частині розрахунків за
поставлений товар, внаслідок чого
утворилась заборгованість - 231264,76 грн.

Крім того, Позивач просить суд стягнути
з Відповідача пеню у розмірі
16367,58 грн., 3234,38грн.- інфляційні втрати,
5809,97 грн.- 3% річних.

Нормативно свої вимоги Позивач
обґрунтовує посиланням на ст.193
Господарського кодексу України,
ст.ст.525,526,527,530,623,625 Цивільного кодексу
України, ст.ст.1,21,32,44,54-57 Господарського
процесуального кодексу України.

На підтвердження позовних вимог
Позивач надав суду (у копіях): договір
купівлі-продажу №08/02-2012 від 08.02.2012р.,
додаткову угоду №1 до Договору
поставки №08/02-2012 від 08.02.2012р. від
03.01.2013р., рахунки-фактури за період з
лютого 2012р. по березень 2013р., видаткові
накладні за період з лютого 2012р. по
березень 2013р., довіреності, податкові
накладні, банківські виписки,
правоустановчі документи Позивача та
судову практику.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 13.02.2014р. позовну заяву
прийнято до розгляду та порушено
провадження у справі. Справу
призначено до розгляду на 05.03.2014р.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду Донецької області
від 05.03.2014р. справу передано на розгляд
судді Філімоновій О.Ю., у зв'язку з
перебуванням судді Мирошниченка Я.С. у
відпустці.

Представник Позивача у судовому
засіданні 05.03.2014р. позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, на
задоволенні позовних вимог наполягав.

У зв'язку з нез'явленням Відповідача, з
метою надання йому права на захист
своїх прав та інтересів, ненаданням
сторонами витребуваних документів в
повному обсязі та необхідністю
витребування нових доказів, розгляд
справи відкладався судом з 05.03.2014р. на
19.03.2014р.

Розпорядженням в.о. голови
господарського суду Донецької області
від 19.03.2014р. справу передано на розгляд
судді Мирошниченко Я.С.

Відповідач в судове засідання не
з`явився, відзив на позовну заяву не
надав, своїми процесуальними правами
відповідно ст.22 ГПК України не
скористався. Про час та місце розгляду
справи був належним чином повідомлений
(повідомлення про вручення поштового
відправлення від
25.02.2014р.,17.03.2014р.,31.03.2014р.). Згідно з
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, станом на 06.02.2014р.,
Товариства з обмеженою
відповідальністю
" ВОСТОКЕНЕРГОКОНСТРУКЦІЯ",
м. Дімітров Донецької області
знаходиться за адресою: 85322, Донецька
область , м.Димитров , вул.Артема , буд.16.

Враховуючи вищенаведене , суд визнав за
можливе розглянути справу згідно із
ст.75 Господарського процесуального
кодексу України за наявними в ній
матеріалами.

Представник Позивача клопотання щодо
фiксацii судового процесу не заявляв, у
зв'язку з чим, розгляд справи
здiйснювався без застосування
техничного фiксування судового процесу
у відповідності до ст. 81-1 ГПК Украiни.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення Позивача,
всебiчно i повно з'ясувавши всi факти і
обставини справи, об'ективно оцiнивши
докази, якi мають значення для вирiшення
справи, суд:

ВСТАНОВИВ:

08 лютого 2012 р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«ВЕЛЕС-ДОНБАС», м. Донецьк (надалі -
Позивач/Продавець) та Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ВОСТОКЕНЕРГОКОНСТРУКЦІЯ», м. Дімітров
Донецької області (надалі -
Відповідач/Покупець), укладено Договір
купівлі-продажу №08/02-2012
(надалі-Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору, Продавець
зобов'язується поставити й передати у
власність (повне господарське відання)
Покупцю товар, а Покупець прийняти та
оплатити його на умовах цього Договору.

Згідно п. 2.1. Договору, загальна
вартість товару, що поставляється,
складає 300000,00 грн. з урахуванням ПДВ й
може змінюватися шляхом складання
Додаткових угод.

Розд. 4 Договору, передбачено, що
передання товару за Договором
здійснюється в асортименті й кількості
згідно оформлених накладних. Товар
вважається поставленим за умови
надання в розпорядження Покупця
товарної накладної чи акту
приймання-передачі товару, підписаними
представниками сторін. Товар
вважається прийнятим за кількістю,
вказаній у належним чином оформленій
товарній накладній чи акті приймання -
передачі товару.

Договір, з урахуванням Додаткової
угоди до Договору №1 від 03.01.2013 р., діє до
31.12.2014 р.

Згідно зі ст.33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим ( ст.43 Господарського
процесуального кодексу України).

Оцінивши зміст зазначеного договору,
суд дійшов висновку, що укладений
правочин за своїм змістом та правовою
природою є договором поставки, який
підпадає під правове регулювання норм
статті 712 Цивільного кодексу України та
статей 264-271 Господарського кодексу
України. В частині, що не суперечить
договору, до вказаного правочину також
застосовуються норми Цивільного
кодексу України, які регулюють правила
купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного
кодексу України).

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.3 ст.264 Господарського
кодексу України, основні вимоги щодо
укладення та виконання договорів
поставки встановлюються цим Кодексом,
іншими законодавчими актами.

Згідно ч.1 ст.265 Господарського кодексу
України, за договором поставки одна
сторона - постачальник зобов'язується
передати (поставити) у зумовлені строки
(строк) другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1, ч.2 статті 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік і фінансову
звітність в Україні», накладні є
первісними звітними документами, на
підставі яких проводиться звіт
господарської діяльності.

Відповідно до «Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 року №88 та
інших підзаконних нормативних актів,
які регулюють порядок ведення
бухгалтерського обліку на
підприємствах, у бухгалтерському
обліку повинні відображатися
господарські операції, що впливають на
стан майна, капіталу, зобов'язань і
фінансових результатів на підставі
первинних документів, які повинні мати
крім обов'язкових реквізитів додаткові
в залежності від характеру операції,
зокрема підставу для здійснення
господарських операцій. Тобто, в якості
доказу первинні документи мають
містити повні дані про конкретні
господарські операції та підставу їх
здійснення.

Відповідно до ч.1 ст.691 Цивільного
кодексу України, покупець зобов'язаний
оплатити товар за ціною, встановленою у
договорі купівлі-продажу.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

На виконання умов Договору (а.с. 24)
Позивачем був поставлений товар
Відповідачу за видатковими накладними
на загальну суму 653309,00 грн. (а.с. 65-116). А
саме, за видатковими накладними:

- № від 20.03.2013 р. на суму 1700,12
грн.;

- № від 20.03.2013 р. на суму 15075,46
грн.;

- № від 06.03.2013 р. на суму 233,76
грн.;

- № від 20.02.2013 р. на суму 4566,06
грн.;

- № від 20.02.2013 р. на суму 8421,66
грн.;

- № від 12.02.2013 р. на суму 47343,48
грн.;

- № від 04.03.2013 р. на суму 2319,66
грн.;

- № від 21.01.2013 р. на суму 686,58
грн.;

- № від 03.01.2013 р. на суму 19193,62
грн.;

- № від 03.01.2013 р. на суму 6822,43
грн.;

- № 862 від 27.12.2012 р. на суму 12371,18 грн.;

- № 861 від 26.12.2012 р. на суму 17257,19 грн.;

- № 860 від 26.12.2012 р. на суму 407,04 грн.;

- № 838 від 11.12.2012 р. на суму 16646,36 грн.;

- № 822 від 30.11.2012 р. на суму 35488,46 грн.;

- № 757 від 26.11.2012 р. на суму 9507,52 грн.;

- № 803 від 26.11.2012 р. на суму 20439,37 грн.;

- № 783 від 20.11.2012 р. на суму 3886,62 грн.;

- № 728 від 06.11.2012 р. на суму 8226,66 грн.;

- № 724 від 01.11.2012 р. на суму 16233,35 грн.;

- № 723 від 31.10.2012 р. на суму 24351,32 грн.;

- № 722 від 31.10.2012 р. на суму 28913,36 грн.;

- № 651 від 08.10.2012 р. на суму 3938,95 грн.;

- № 620 від 26.09.2012 р. на суму 22678,94 грн.;

- № 606 від 20.09.2012 р. на суму 41131,70 грн.;

- № 590 від 17.09.2012 р. на суму 12033,44 грн.;

- № 589 від 13.09.2012 р. на суму 13229,94 грн.;

- № 551 від 31.08.2012 р. на суму 109,68 грн.;

- № 541 від 31.08.2012 р. на суму 18338,42 грн.;

- № 540 від 31.08.2012 р. на суму 1051,31 грн.;

- № 493 від 14.08.2012 р. на суму 18642,55 грн.;

- № 492 від 14.08.2012 р. на суму 9349,12 грн.;

- № 415 від 12.07.2012 р. на суму 11388,14 грн.;

- № від 07.06.2012 р. на суму 617,76
грн.;

- № від 06.06.2012 р. на суму 30000,00
грн.;

- № від 31.05.2012 р. на суму 693,72
грн.;

- № від 31.05.2012 р. на суму 28559,66
грн.;

- № від 30.05.2012 р. на суму 7719,84
грн.;

- № від 30.05.2012 р. на суму 1386,31
грн.;

- № від 24.05.2012 р. на суму 527,59
грн.;

- № від 24.05.2012 р. на суму 16153,38
грн.;

- № від 24.05.2012 р. на суму 4142,57
грн.;

- № від 24.04.2012 р. на суму 22446,55
грн.;

- № від 24.04.2012 р. на суму 18481,86
грн.;

- № від 09.04.2012 р. на суму 3213,80
грн.;

- № від 09.04.2012 р. на суму 1861,44
грн.;

- № від 04.04.2012 р. на суму 912,00
грн.;

- № від 21.03.2012 р. на суму 2442,07
грн.;

- № від 23.02.2012 р. на суму 25956,98
грн.;

- № від 22.02.2012 р. на суму 24972,83
грн.;

- № від 21.02.2012 р. на суму 9561,47
грн.;

- № від 09.02.2012 р. на суму 1675,94
грн.

Товар зі сторони Відповідача,
відповідно до відміток на видаткових
накладних було прийнято належним чином
уповноваженим представником
Відповідача (в т.ч. за довіреностями: №15
від 19.02.2013 р., № 71 від 06.06.2012 р., № 50 від
24.04.2012 р., № 27 від 22.02.2012 р., № 26 від 21.02.2012
р., № 19 від 08.02.2012 р.).

Доказів наявності заперечень, з боку
Відповідача, щодо кількості
поставленого товару, а також порядку
поставки та інших зауважень суду не
надано.

На виконання вимог статті 43
Господарського процесуального кодексу
України щодо всебічного та повного
розгляду справи, перевірено в межах
яких договорів здійснювалась поставка,
чи відповідав поставлений товар тому,
який сторони визначили у вказаному
вище договорі, чи укладались між
сторонами будь-які інші договори,
зокрема, за яким здійснювали поставку
товару на підставі видаткових
накладних, наявних в матеріалах справи.

Позивач у судовому засіданні пояснив,
що спірні правовідносини між Позивачем
та Відповідачем виникли саме з
Договору №08/02-2012 від 08.02.2012 р.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що
надані Позивачем первинні документи є
належним доказом здійснення передачі
Відповідачу товару та прийняття його
останнім в межах спірного правочину.

Зазначені обставини у порядку статей
32-36 Господарського процесуального
кодексу України не спростовані.

Отже, Позивачем належним чином
доведено факт виконання обов'язку щодо
передачі товару у відповідності до
норм статті 664 Цивільного кодексу
України та умов, визначених Договором
№08/02-2012 від 08.02.2012 р.

Згідно п. 5.1. та 5.2. Договору, Товар має
бути поставлений Покупцю протягом 7-ми
робочих днів з моменту з моменту
надходження 50% передплати на
розрахунковий рахунок Продавця.
Кінцевий розрахунок за поставлений
товар здійснюється не пізніше 5-ти
банківських днів з моменту його
прийняття.

Проте, як вбачається з фактичних
обставин справи, Покупець грошове
зобов'язання перед Продавцем в частині
розрахунку за прийнятий товар у
повному обсязі не виконав. Сума боргу у
розмірі 231264,76 грн.- не сплачено.

Часткова сплата Відповідачем суми
боргу у розмірі 422044,46 грн.
підтверджується виписками з особового
рахунку Позивача (а.с.174-200).

Відповідачу було пред`явлено Претензію
№1/24 від 24.01.2014р, у якій Позивач
наполягає на погашенні наявної
заборгованості в розмірі 231264,76 грн.

Відповідач, у встановлений строк не
відреагував на вимогу Позивача, та свої
зобов'язання перед ним не виконав.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 202 Господарського
кодексу України та ст.599 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняються виконанням, проведеним
належним чином.

Відповідач доказів погашення суми
боргу у сумі 231264,76 грн. не надав, тому
суд, вважає позовні вимоги Позивача, у
частині стягнення суми основного
боргу, доведеними, обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Одночасно, Позивачем заявлені вимоги
про стягнення з Відповідача інфляційні
втрати у розмірі 3234,38, 3% річних у
розмірі 5809,97 грн., пені у розмірі 16367,58
грн.

Відповідно до ст.ст.216-218 Господарського
кодексу України, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за порушення у сфері господарювання
шляхом застосування до
правопорушників господарських
санкцій. Підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Згідно п.1, п.3 ст.549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.6.3 Договору Покупець за
порушення строків оплати Товару
сплачує Продавцю пеню у розмірі
подвійної ставки НБУ від несвоєчасно
перерахованої суми за кожен день
прострочки.

Судом встановлено, що, враховуючи п. 5.2.
Договору, остаточний розрахунок за
товар отриманий Відповідачем мав бути
здійснений не пізніше 27.03.2013 р.

Позивачем наданий арифметичний
розрахунок пені за період з 01.04.2013 р. по
30.09.2014 р. на суму основного боргу 231264,76
грн. у розмірі 16367,58.

Судом встановлено, що Позивачем були
допущені арифметичні помилки, у зв`язку
з чим, ця вимога підлягає частковому
задоволенню у розмірі 16365,94.

В частині позовних вимог щодо
стягнення пені у розмірі 1,64 грн., суд
відмовляє.

Стосовно вимоги Позивача щодо
стягнення інфляційних втрат у розмірі
3234,38 та 3% річних у розмірі 5809,97 грн., суд
зазначає наступне.

Ст. 625 Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов`язання, на вимогу кредитора має
сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентв не встановлений
договором або законом.

Позивачем наданий арифметичний
розрахунок 3% за період з 01.04.2013 р. по
31.01.2014 р. на суму основного боргу 231264,76
грн. у розмірі 5809,97 грн.

Судом встановлено, що Позивачем були
допущені арифметичні помилки, проте
суд не може виходити за межі позовних
вимог, у зв`язку з чим ця вимога
підлягає задоволенню у повному обсязі.

Позивачем наданий арифметичний
розрахунок інфляційних втрат за період
з 01.04.2013 р. по 31.01.2014 р. на суму основного
боргу 231264,76 грн. у розмірі 3234,38 грн.

Судом встановлено, що Позивачем були
допущені арифметичні помилки, проте
суд не може виходити за межі позовних
вимог, у зв`язку з чим ця вимога
підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст.49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати покладаються на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст.32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85, 115,
116, Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариство з обмеженою
відповідальністю "ВЕЛЕС-ДОНБАС",
м. Донецьк до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"
ВОСТОКЕНЕРГОКОНСТРУКЦІЯ", м. Дімітров
Донецької області про стягнення
заборгованості у розмірі 256676,69 грн., з
яких 231264,76 грн. - сума основного боргу,
3234,38грн.- інфляційні втрати, 5809,97 грн.- 3%
річних 16367,58 грн. - пеня задовольнити
частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
" ВОСТОКЕНЕРГОКОНСТРУКЦІЯ",
м. Дімітров Донецької області (85322,
Донецька область, м.Димитров,
вул.Артема, будинок 16, )
на користь Товариство з обмеженою
відповідальністю "ВЕЛЕС-ДОНБАС", м.
Донецьк ((83004, Донецька область,
м.Донецьк, Київський район, вулиця
Університетська, будинок 132 квартира 8,
) суму основного боргу
у розмірі 231264,76 грн., 3234,38грн.-
інфляційні втрати, 5809,97 грн.- 3% річних
16365,94 грн. - пеня та судовий збір в сумі
5133,50 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні 02 квітня 2014 року
проголошено та підписано вступну та
резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та
підписано 07 квітня 2014 року.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ у встановленому порядку.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано, а у разі подання апеляційної
скарги - після розгляду справи
апеляційним господарським судом, якщо
рішення не буде скасовано.

Суддя
Я.С.
Мирошниченко

тел.(305-61-45)

Надруковано 3 примірника:

1-до справи;

1-позивачу;

1-відповідачу