ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2014 р.
Справа № 914/4773/13

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

Головуючого судді
Дубник О.П.

Суддів
Скрипчук О.С.

Матущака О.І.

при секретарі
Мусаковському А.В.

розглянувши апеляційну скаргу
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у місті Львові вих.
№687/03 від 17.02.2014 року (вх. №01-05/901/14 від
25.02.2014 року)

на рішення Господарського суду
Львівської області від 11.02.2014 року

у справі №914/4773/13

за позовом Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у місті Львові, м.
Львів

до Львівської обласної державної
телерадіокомпанії, м. Львів

про стягнення 6103,24 грн.

Представники сторін:

від позивача:Вітко І.Б., представник
(довіреність в матеріалах справи);

від відповідача: не з'явився (належно
повідомлений).

Судом роз'яснено права та обов'язки,
передбачені ст.ст. 20, 22 Господарського
процесуального кодексу України (надалі
- ГПК України).

Відводів складу суду в порядку ст. 20 ГПК
України не заявлялось. Заяв про
технічну фіксацію судового процесу від
учасників судового процесу не
надходило.

Відповідачем заявлено клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку
із хворобою представника.

Представник позивача у вирішенні
даного клопотання поклався на думку
суду.

Колегія суддів, розглянувши вказане
клопотання, зробила висновок про його
відхилення з огляду на наступне.

Інститут представництва в процесі від
імені юридичних осіб не обмежує коло
осіб, яким сторона доручає бути
представником своїх інтересів в суді. І
сама сторона не позбавлена права
особисто вести свою справу в суді через
свої органи. Крім цього, докази
поважності причин відсутності
представника до поданого клопотання не
долучено.

Рішенням Господарського суду
Львівської області від 11.02.2014 року у цій
справі (суддя Яворський Б.І.) відмовлено
в задоволенні позову Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у місті Львові
(надалі Фонд) до Львівської обласної
державної телерадіокомпанії про
відшкодування 6103,24 грн. шкоди в порядку
регресу.

Не погоджуючись з рішенням місцевого
господарського суду, позивач оскаржив
його в апеляційному порядку. Зокрема,
апелянт зазначає, що суд першої
інстанції зробив помилковий висновок
про те, що чинним законодавством не
передбачено права Фонду як страховика
за обов'язковим особистим страхуванням
на подання в порядку регресу позову до
особи, відповідальної за заподіяння
шкоди потерпілому. Також скаржник
зазначає, що, оскільки, ним проведено
страхові виплати, що знаходяться в
безпосередньому причинному зв'язку з
діями особи, винної у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди,
правовідносини з якою не охоплюються
сферою загальнообов'язкового
державного соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань, то
витрачені позивачем кошти є
відшкодуванням шкоди, яка була завдана
іншою особою. Фонд просить оскаржуване
рішення скасувати та прийняти нове
рішення, яким задоволити позовні
вимоги.

Відповідач відзиву на апеляційну
скаргу не надав.

Колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду,
керуючись нормами ст. 101 ГПК України
щодо меж перегляду справи в
апеляційній інстанції, вважає, що є
можливим прийняти за наслідками
розгляду апеляційної скарги постанову
в даному судовому засіданні.

Львівський апеляційний господарський
суд, перевіривши доводи апеляційної
скарги та дослідивши фактичні
обставини у справі, зробив висновок, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення. При цьому, апеляційний суд
встановив наступні обставини та
керувався такими мотивами.

Як вбачається з матеріалів справи,
13.09.2001 року о 06:50 годині, ОСОБА_3, керуючи
транспортним засобом марки УАЗ-469Б,
д.н.з. НОМЕР_1, який належить Львівській
обласній державній телерадіокомпанії
в м. Львові по вул. Промисловій, порушив
вимоги р.1 п.1.4, р.2 п.2.8 (б), р.12 п.12.1 Правил
дорожнього руху України, які виявились
у тому, що він, керуючи автомобілем у
стані стомлення, під час руху проявив
неуважність до дорожньої обстановки та
її змін, обрав швидкість руху без
врахування цієї обстановки, внаслідок
чого не справився з куруванням
автомобілем, виїхав на тротуар з правої
сторони по ходу його руху, наїхав на
паркан, після чого здійснив наїзд на
потерпілу ОСОБА_4, внаслідок чого
потерпіла отримала середньої тяжкості
тілесні ушкодження.

Вказані обставини підтверджуються
Актом №1 про нещасний випадок від 15.09.2001
року (форма Н-1).

Винним у заподіянні шкоди згідно
вироку Шевченківського районного суду
м. Львова від 18.12.2001 року визнано водія
Львівської обласної телерадіокомпанії
ОСОБА_3.

21 квітня 2003 року ОСОБА_4 встановлено 50%
втрати професійної працездатності
безтерміново (виписка з акту огляду у
МСЕК, серія ЛВА-2 №012486).

Згідно із заявою від 21.06.2002 року ОСОБА_4
звернулася до Фонду з проханням
призначити їй страхові виплати у
зв'язку з нещасним випадком на
виробництві (професійним
захворюванням), що стався за час роботи
на Відкритому акціонерному товаристві
«Алмаз інструмент».

15 грудня 2011 року Фондом винесено
постанову №1307/90131/90131/11 згідно з якою
потерпілій ОСОБА_4 надано разову
грошову допомогу в сумі 240 грн.

28 березня 2012 року Фондом винесено
постанову №1307/90131/90131/12, якою потерпілій
ОСОБА_4 призначено перераховану
щомісячну грошову суму в розмірі 193,61
грн.; виплати провадити з 01.03.2012 року
безстроково.

18 квітня 2012 року Фондом винесено
постанову №1307/90131/90131/13, відповідно до
якої потерпілій ОСОБА_4 призначено
перераховану щомісячну грошову суму у
розмірі 212,55 грн.; виплати проводити з
01.03.2012 року.

Постановою Фонду від 27.09.2012 року
№1307/90131/90131/14 потерпілій ОСОБА_4
призначено перераховану щомісячну
грошову суму в розмірі 263,78 грн.; виплати
проводити з 01.09.2012 року.

Згідно з постановою Фонду від 29.03.2013
року №1307/90131/90131/15 потерпілій ОСОБА_4
призначено перераховану щомісячну
грошову суму в розмірі 303,09 грн.; виплати
проводити з 01.03.2013 року.

З наявної у матеріалах справи
інформації від 18.11.2013 року №4868/06 філії
Львівське міське відділення №6319
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний Банку України» сума
зарахованих ОСОБА_4 коштів за період з
01.10.2011 року до 01.10.2013 року становить 6042,81
грн.

Враховуючи вказані обставини, а також
норми ст.ст.1166, 1187, 1191 ЦК України, Фондом
заявлено регресні вимоги до Львівської
обласної телерадіокомпанії як особи,
яка на відповідній правовій підставі
володіє джерелом підвищеної небезпеки.

Частиною 1 статті 1191 ЦК України
унормовано, що особа, яка відшкодувала
шкоду, завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Згідно з Преамбулою Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» страхування від
нещасного випадку є самостійним видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, за допомогою
якого здійснюється соціальний захист,
охорона життя та здоров'я громадян у
процесі їх трудової діяльності.

Відповідно до ч. 4, ч.5 ст. 6 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
суб'єктом страхування є страховик -
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України.
Об'єктом страхування від нещасного
випадку є життя застрахованого, його
здоров'я та працездатність.

Відповідно до ст. 6, ст.20 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, страховиками є
цільові страхові фонди, які беруть на
себе зобов'язання щодо збору страхових
внесків та надання застрахованим
особам матеріального забезпечення і
соціальних послуг при настанні
страхових випадків; основними
джерелами коштів яких є внески
роботодавців і застрахованих осіб.

Таким чином, відносини між Фондом та гр.
ОСОБА_4, як працівником Відкритого
акціонерного товариства «Алмаз
інструмент», є правовідносинами з
обов'язкового особистого соціального
страхування від нещасного випадку на
виробництві.

За загальними правилами страхування
можливість застосування страховиком
права вимоги до особи, відповідальної
за завдані збитки, обмежене рамками
майнового страхування. В разі
проведення страхових виплат за
договором особистого страхування
(життя, здоров'я, працездатності,
пенсійного забезпечення) страховик не
має права вимоги до особи,
відповідальної за заподіяння шкоди
(дані правові позиції висвітлені в
постановах Верховного Суду України від
05.02.2013 року у господарській справі
№5028/6/34/2012 та від 05.09.2012 року у
господарській справі №9/17-1131-2011).

В особистому страхуванні страховик не
може реалізувати своє право на
звернення в порядку регресу з вимогою
до винної особи про відшкодування
сплачених застрахованому за договором
загальнообов'язкового державного
соціального страхування страхових сум,
оскільки ст.515 ЦК України не допускає
заміни кредитора у зобов'язаннях,
нерозривно пов'язаних з особою
кредитора, зокрема у зобов'язаннях про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції зробив висновок, що рішення
Господарського суду Львівської
області від 11.02.2014 року у цій справі є
законним та обґрунтованим, а тому його
слід залишити без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 103, 105 ГПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення Господарського
суду Львівської області від 11.02.2014 року
у справі №914/4773/13 без змін.

2. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття та може бути
оскаржена в касаційному порядку згідно
з розділом ХІІ-І ГПК України.

Повний текст постанови складено 24.03.2014
року

Головуючий суддя
Дубник О.П.

Судді
Скрипчук О.С.

Матущак О.І.