ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

25.03.2014
Справа № 907/185/14

Суддя Русняк В.С., розглянувши
матеріали

за позовною заявою фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до Міжгірської селищної ради,
смт.Міжгір'я Міжгірського району

про стягнення заборгованості 96 870,04 грн.
(з урахуванням заяви від 25.03.2014р. про
збільшення розміру позовних вимог)

За участі представників:

від позивача - ОСОБА_2, представник за
довіреністю від 14.03.14р.

від відповідача - Юрик В.В., представник
за довіреністю № 02-11/330 від 24.03.14р.

СУТЬ СПОРУ: фізична особа-підприємець
ОСОБА_1, АДРЕСА_1 звернувся з позовом до
Міжгірської селищної ради, смт.Міжгір'я
про стягнення суми 96 870,04 грн., в т.ч. 95
400,00 грн. заборгованість за поставлений
товар, 705,70 грн. 3% річних та 764,34 грн.
інфляційні втрати (з урахуванням заяви
від 25.03.2014р. про збільшення розміру
позовних вимог) .

У судовому засіданні 25.03.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення згідно ст. 85 ГПК
України.

Клопотанням б/н від 25.03.2014 в порядку ст.
22 Господарського процесуального
кодексу України позивач збільшив
розмір позовних вимог в частині
стягнення 3% річних та інфляційних
втрат. Просить стягнути з відповідача
суму 96 870,04 грн., в т.ч. 95400,00 грн.
заборгованість за поставлений товар,
705,70 грн. 3% річних та 764,34 грн.
інфляційних втрат.

Вказане клопотання про збільшення
позовних вимог подано стороною до
початку розгляду справи по суті, не
суперечить законодавству, не порушує
чиї-небудь права і охоронювані законом
інтереси, з огляду на що приймається
судом.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги повністю (з урахуванням
заяви від 25.03.2014р. про збільшення
розміру позовних вимог) та обґрунтовує
їх невиконанням відповідачем
зобов'язань за договором №1 від 19.12.2013р.
на закупівлю товарів, в зв'язку з чим, за
відповідачем утворилася
заборгованість за поставлений товар в
розмірі 95 400,00 грн.

На підставі ст. 625 Цивільного кодексу
України позивач заявив вимогу про
стягнення з відповідача суми 705,70 грн. 3%
річних та 764,34 грн. інфляційних втрат
(згідно заяви про збільшення розміру
позовних вимог).

Відповідач поданим клопотанням №02-11/329
від 21.03.14 та відзивом від 25.03.2014 р.
заявлену позивачем позовну суму
основного боргу у розмірі 95 400,00
грн. визнав у повному обсязі та жодних
претензій щодо якості та кількості
поставленого товару не має. Водночас,
пояснив, що неможливість своєчасного
розрахунку за поставлений товар
викликана відсутністю відповідного
фінансування, передбаченого
кошторисом та бюджетними
асигнуваннями.

Присутній у судовому засіданні
представник відповідача не заперечує
проти задоволення позовних вимог з
урахуванням заяви позивача від 25.03.2014р.
про збільшення розміру позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(постачальник) та Міжгірською селищною
радою Закарпатської області (замовник)
укладено договір №1 від 19.12.2013р. на
закупівлю товарів.

Відповідно до п.1.1 даного договору
замовник замовляє поставку
матеріальних цінностей (у подальшому
товар) загальною вартістю 95 400,00 грн., а
саме: перетяжки вуличні 15 м (сталактити
0,9) - 5 шт., комплект ілюмінаційний
"Новорічна ялинка" - 1 шт. та комплект
SNOUFOL10 (падаючий дощ 10)- 1шт.

Згідно п.п.2.1 договору замовник взяв на
себе зобов'язання провести оплату
поставленого товару згідно рахунку та
накладної постачальника протягом 2013
року.

На виконання п. 1.2 договору позивач
здійснив поставку вказаного товару в
повному обсязі, та видав відповідачу
видаткову товарну накладну №1 від
24.12.2013р., яка наявна в матеріалах
справи.

Пунктом 4.2.2 договору встановлено
обов'язок замовника здійснити оплату
вартості отриманого товару на умовах
та в порядку визначеному даним
договором, а саме п. 2.1, тобто після
поставки та передання накладної
постачальника.

Отже, строк виконання відповідачем
грошового зобов'язання щодо оплати
поставленого товару настав 24.12.2013р.

Однак, відповідач зобов'язання щодо
оплати вартості отриманого товару
належним чином не виконав, в зв'язку з
чим, станом на день звернення позивача
з даним позовом заборгованість за
отриманий товар склала 95 400,00 грн.

У відповідності до ст. 193
Господарського кодексу України, ст. 526
Цивільного кодексу України
господарське зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що
за певних умов звичайно ставляться.

Стаття 692 Цивільного кодексу України
встановлює, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України передбачено, що, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки в даному випадку відповідач
не виконав в повному обсязі взяті на
себе зобов'язання по сплаті вартості
отриманого товару, як це передбачено
умовами договору №1 від 19.12.2013р. на
закупівлю товарів, порушене право
позивача підлягає захисту шляхом
примусового стягнення з відповідача
заборгованості за отриманий товар в
загальному розмірі 95 400,00 грн.

За прострочку виконання грошового
зобов'язання відповідачу на підставі
ст. 625 Цивільного кодексу України
нараховано за період з січня 2014 р. по
лютий 2014 р. інфляційні в розмірі 764,34
грн. та за період з 25.12.2013 р. по 24.03.2014 р.
нараховано 705,70 грн. 3% річних.

Перевіривши додані до позовної зави
розрахунки 3% річних та інфляційних, суд
визнає їх заявленими в обґрунтованому
розмірі та з законних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.78 Господарського
процесуального кодексу України у разі
визнання відповідачем позову
господарський суд приймає рішення про
задоволення позову за умови, що дії
відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

Виходячи з вищенаведених обґрунтувань,
враховуючи подання відповідачем заяви
про визнання позовних вимог, яка
прийнята судом, позов підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Стягується сума 96 870,04 грн., в т.ч. 95 400,00
грн. заборгованість за поставлений
товар, 705,70 грн. 3% річних та 764,34 грн.
інфляційних.

За правилами ст. 49 ГПК України суд
покладає на відповідача відшкодування
витрат позивача по сплаті судового в
розмірі 1938,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 49, 75, ст.ст. 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В
:
1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Міжгірської селищної ради
Закарпатської області (Закарпатська
обл., Міжгірський район , селище
міського типу Міжгір'я, вул.Шевченка,
буд. 77, ) на користь
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) суму 96 870,04 грн.
(дев'яносто шість тисяч вісімсот
сімдесят грн., 04 коп.), в т.ч. 95 400,00 грн.
заборгованість за поставлений товар,
705,70 грн. 3% річних та 764,34 грн. інфляційні,
а також суму 1938,00 грн. (одна тисяча
дев'ятсот тридцять вісім грн. 00 коп.)
відшкодування судового збору. Видати
наказ.

Рішення може бути оскаржено в порядку,
передбаченому Господарським
процесуальним кодексом України.

Повний текст рішення складено 27.03.14р.

Суддя
Русняк В.С.