ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року
Справа № 925/277/14

Господарський суд Черкаської області в
складі головуючого судді Пащенко А.Д.,
із секретарем судового засідання
Ковбою І.М.,

прокурор відділу прокуратури м.
Черкаси Завгородній О.О.- за
посвідченням,

представники: позивача: Вернигора Н.А. -
за довіреністю, першого відповідача:
Колєснікова А.Ю. - за довіреністю;
другого, третього відповідачів:
Головко В.П. - сільський голова і голова
виконкому,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні господарського
суду Черкаської області справу

за позовом Золотоніського
міжрайонного прокурора в інтересах
держави в особі Золотоніської
районної ради

до відділу освіти Золотоніської
районної державної адміністрації
(перший відповідач),

до Богуславецької сільської ради
(другий відповідач),

до виконавчого комітету
Богуславецької сільської ради (третій
відповідач),

про визнання незаконним та скасування
рішення, скасування свідоцтва про
право власності на нерухоме майно,
визнання права власності на нерухоме
майно,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про визнання
незаконним і скасування рішення
виконавчого комітету Богуславецької
сільської ради Золотоніського району
Черкаської області від 23.08.2011 № 77 "Про
порядок оформлення права власності на
об'єкти нерухомого майна відділу
освіти Золотоніської РДА"; про
скасування свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 28.12.2011
серії САЕ № 110931, видане відділу освіти
Золотоніської районної державної
адміністрації на нерухоме майно -
нежитлову будівлю Богуславецького НВК
ЗОШ I - III ст. - ДНЗ ім. М.О. Максимовича, за
адресою: Черкаська область,
Золотоніський район, с. Богуславець,
вулиця Максимовича (бульвар Леніна),
будинок 2; про визнання права власності
Золотоніської районної ради
Черкаської області на вказане нерухоме
майно. В обґрунтування позовних вимог
прокурор вказав на те, що рішенням
виконкому Богуславецької сільської
ради № 22-5 від 29.01.2002 "Про передачу в
комунальну власність районній раді
майна Богуславецької ЗОНІ І-Ш ступенів
ім. Максимовича" з послідуючим
обслуговуванням через централізовану
бухгалтерію відділу освіти
Золотоніської РДА" у комунальну
власність Золотоніської районної ради
передано майно Богуславецької ЗОШ І-Ш
ступенів ім. Максимовича. Однак відділ
освіти Золотоніської РДА, вважаючи, що
він є власником об'єкту нерухомого
майна - споруди та будівлі
Богуславецького ПВК загальноосвітньої
школи І-Ш ступенів ім. М.О. Максимовича,
звернувся до Богуславецької сільської
ради для отримання рішення на
виготовлення правовстановлюючих
документів. 28.12.2011 на підставі рішення
Богуславецької сільської ради № 77 від
23.08.2011 відділ освіти Золотоніської
районної державної адміністрації
оформив свідоцтво серії САЕ №110931 про
право власності на нежитлову будівлю
Богуславецького НВК "ЗОШ І-Ш ст. - ДНЗ ім.
М.О. Максимовича" по вул. Максимовича, 2,
с. Богуславець Золотоніського району.
Вказаним рішенням Богуславецької
сільської ради оформлене право
власності на вказане нерухоме майно
відділу освіти, який не був власником,
чим порушені права та інтереси
територіальної громади сіл та селищ
Золотоніського району в особі
Золотоніської районної ради щодо
володіння, користування та
розпорядження об'єктом нерухомого
майна - нежитловою будівлею
Богуславецького НВК "ЗОШ І-Ш ступенів -
ДНЗ ім. М.О. Максимовича" по вул.
Максимовича, 2, с Богуславець
Золотоніського району, тому на
підставі ч. 10 ст. 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
вказане рішення підлягає визнанню
незаконним та скасуванню. Спірне майно
перебувало в управлінні відділу
освіти, що є лише формою
бухгалтерського обліку, визначення
складу та вартості майна, отже
оформлення права власності за відділом
освіти та видача свідоцтва про право
власності не відповідає праву відділу
освіти на це майно. Майно
Богуславецької загальноосвітньої
школи належить до спільної комунальної
власності територіальних громад
району і не є державною власністю,
прокурор просить визнати право
власності Золотоніської районної ради
на спірне майно на підставі ст. 392 ЦК
України.

Ухвалою суду від 12.03.2014 залучено
до участі у справу третім відповідачем
виконавчий комітет Богуславецької
сільської ради, рішення якого
оскаржується у даному позові.

Перший відповідач у відзиві на
позов не заперечив проти його
задоволення та просив звільнити відділ
освіти від сплати судового збору,
враховуючи матеріальний стан установи,
що фінансується за рахунок коштів із
Державного бюджету.

Другий та третій відповідачі у
відзивах на позовну заяву не
заперечили проти задоволення позову.

У судовому засіданні:

- прокурор підтримав позов до
виконавчого комітету Богуславецької
сільської ради та до відділу освіти
Золотоніської районної державної
адміністрації з підстав, викладених у
ньому, просив позов до них задовольнити
та пояснив, що вимоги до Богуславецької
сільської ради відсутні;

- представник позивача підтримала
позов до виконавчого комітету
Богуславецької сільської ради та до
відділу освіти Золотоніської районної
державної адміністрації, просила позов
до них задовольнити, стосовно
Богуславецької сільської ради
пояснила, що вимоги до останньої
відсутні, що право власності на
нерухоме майно Богуславецької школи за
відділом освіти оформлено
безпідставно, нерухоме майно школи не
відноситься до державної власності;

- представник першого відповідача
пояснила, що школа була побудова за
рахунок коштів колгоспу, в 90-х роках
школу було передано у комунальну
власність сільської ради, у 2002 році
згідно рішення № 22-5 сільська рада
передала школу у власність
Золотоніської районної ради, у 2011 році
відділ освіти помилково оформив право
власності на себе, зважаючи на
знаходження школи на балансі відділу;

- представник другого та третього
відповідачів пояснив, що рішення
прийняте на підставі наданої відділом
освіти заяви.

У судовому засіданні 25.03.2014 оголошена
вступна та резолютивна частини рішення
суду відповідно до статті 85 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення та доводи
прокурора і представників сторін у
судовому засіданні, суд встановив
таке.

Із архівної копії Золотоніської
районної державної адміністрації
вбачається, що Розпорядженням
Представника Президента України
Павліченко В.В. від 26.06.1992 № 83 "Про
комунальну власність району" на
виконання постанови Кабінету
Міністрів України від 05.11.1991 № 311 "Про
розмежування державного майна України
між загальнодержавною власністю і
власністю
адміністративно-територіальних
одиниць (комунальною власністю)" до
комунальної власності району
віднесено зокрема, 32 сільські школи
(крім Гельмязівської середньої школи).

24.02.1999 Золотоніська районна рада
прийняла рішення № 6-7 "Про управління
об'єктами районної комунальної
власності", пунктом 3 якого визначені
питання, які віднесені до виключної
компетенції районної ради.

Відповідно до довідки відділу
освіти, школа була побудована у 1954 році,
вона відносилася до об'єктів
соціальної сфери у селі.

Рішенням виконавчого комітету
Богуславецької сільської ради № 22-5 від
29.01.2002 "Про передачу в комунальну
власність районній раді майна
Богуславецької ЗОШ І-Ш ступенів ім.
Максимовича" передано у комунальну
власність районної ради з послідуючим
обслуговуванням через централізовану
бухгалтерію відділу освіти
Золотоніської райдержадміністрації
майно Богуславецької ЗОШ І-Ш ступенів
ім. Максимовича.

Рішенням Золотоніської районної
ради від 08.04.2009 № 24-6/V "Про управління та
розпорядження об'єктами спільної
власності територіальних громад сіл
Золотоніського району" віднесено до
виключної компетенції сесії районної
ради вирішення питань про умови
відчуження об'єктів спільної власності
територіальних громад сіл
Золотоніського району, які перебувають
в управлінні районної ради та
повноважених органів, яким делеговані
повноваження управління. Додатком № 1
до вказаного рішення Золотоніської
районної ради затверджено Перелік
об'єктів спільної власності
територіальних громад сіл
Золотоніського району та
уповноважених органів, яким вони
передані в управління, згідно якого
визначено об'єкти спільної власності,
що перебувають у сфері управління
відділу освіти райдержадміністрації,
серед яких названий Богуславецький НВК
з переліком приміщень.

Відділ освіти Золотоніської
районної державної адміністрації
звернувся до Богуславецької сільської
ради з листом від 18.08.2011 за вих. № 1064, у
якому просив дати дозвіл на отримання
сертифікату на право власності на
споруди та будівлі Богуславецького
навчально виховного комплексу, який
розташований за адресою: Черкаська
область, Золотоніський район, с.
Богуславець, вул. Максимовича, 2.

Виконавчий комітет
Богуславецької сільської ради прийняв
рішення від 23.08.2011 № 77 "Про порядок
оформлення права власності на об'єкти
нерухомого майна відділу освіти
Золотоніської РДА", яким вирішено: 1)
оформити свідоцтво про право власності
на об'єкти нерухомого майна, а саме:
споруди та будівлі Богуславецького НВК
"ЗОШ І-Ш ст. -ДНЗ" ім. М.О. Максимовича, які
розташовані за адресою: Черкаська
область, Золотоніський район, с.
Богуславець, вул. Максимовича, 2; 2)
визнати право власності на побудовані
споруди Богуславецького НВК "ЗОШ І-Ш ст.
-ДНЗ" ім. М.О. Максимовича, а саме:
будівля школи, будівля школи, котельня
з сараєм, вбиральня, погріб, огорожа,
ворота з хвірткою, вимощення,
спортивний майданчик, добудова школи; 3)
доручити Золотоніському відділу КП
ЧООБТІ отримати свідоцтво про право
власності на об'єкти нерухомого
Богуславецького НВК "ЗОШ І-Ш ст. - ДНЗ"
ім. М.О. Максимовича, розташованих за
адресою: с. Богуславець вул.
Максимовича, 2; 4) Золотоніському
відділку КП ЧООБТІ провести реєстрацію
свідоцтва про право власності на
об'єкти нерухомого майна
Богуславецького НВК "ЗОШ І-Ш ст. - ДНЗ"
ім. М.О. Максимовича.

У свідоцтві серії САЕ № 110931 від 28.12.2011,
виданому на підставі рішення
виконавчого комітету Богуславецької
сільської ради від 23.08.2011 № 77, вказано
відділ освіти Золотоніської районної
державної адміністрації власником
нежитлової будівлі Богуславецького
НВК "ЗОШ І-Ш ст. - ДНЗ" ім. М.О.
Максимовича" по вул. Максимовича
(бульвар Леніна), буд. 2, с. Богуславець,
Золотоніського району, Черкаська
область, державна форма власності.

Золотоніська районна рада звернулася
до Золотоніського міжрайонного
прокурора з листами від 19.11.2013 за вих.
№473/0113, від 21.11.2013 за вих. №479/0113, від
21.11.2013 за вих. № 1558, в яких рада просила
прокурора звернутися до
господарського суду з позовом про
скасування незаконно прийнятих рішень
виконкомом сільської ради та свідоцтв
про право власності на об'єкти
нерухомого майна (загальноосвітні
заклади), які прийнятті з порушенням
чинного законодавства, оскільки
оформлення права власності за відділом
освіти Золотоніської РДА та видача
свідоцтва про право власності не
відповідає праву відділу освіти на це
майно. Майно Богуславецької
загальноосвітньої школи належить до
спільної комунальної власності
територіальних громад району і не є
державною власністю.

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги прокурора до відділу освіти
Золотоніської районної державної
адміністрації та до виконавчого
комітету Богуславецької сільської
ради підлягають до задоволення
повністю, позовні вимоги до
Богуславецької сільської ради
задоволенню не підлягають, з огляду на
таке.

Законом України "Про місцеве
самоврядування в Україні" № 280/97-ВР від
21.05.1997 визначено систему та гарантії
місцевого самоврядування в Україні,
засади організації та діяльності,
правового статусу і відповідальності
органів та посадових осіб місцевого
самоврядування.

До прийняття вказаного Закону, засади
місцевого самоврядування визначалися
Законом Верховної Ради УРСР "Про
місцеві Ради народних депутатів та
місцеве і регіональне самоврядування"
№ 533-ХІІ від 07.12.1990.

Частинами 1, 2 ст.1 Закону УРСР "Про
місцеві Ради народних депутатів та
місцеве і регіональне самоврядування"
закріплено, що місцеве самоврядування
здійснюється в межах відповідних
адміністративно-територіальних
одиниць Української РСР. Територіальну
основу місцевого самоврядування
становлять сільрада, селище, район,
місто, район у місті, область.

В частині 1 статті 21 названого Закону
вказано, що Ради народних депутатів є
правомочними розглядати і вирішувати
будь-які питання, віднесені
законодавством Української РСР до
відання місцевого самоврядування, а
також утворюваних ними органів
(виконавчих, розпорядчих та інших
органів).

Відповідно до постанов Верховної Ради
УРСР від 08.12.1990 "Про порядок введення в
дію Закону Української РСР "Про місцеві
Ради народних депутатів Української
РСР та місцеве самоврядування", від
26.03.1991 "Про введення в дію Закону
Української РСР "Про власність" від
05.11.1991, Кабінет Міністрів України
прийняв постанову № 311 "Про
розмежування державного майна України
між загальнодержавною
(республіканською) власністю і
власністю
адміністративно-територіальних
одиниць (комунальною) власністю", якою
затвердив перелік державного майна
України, що передається до власності
адміністративно-територіальних
одиниць (комунальної власності), і
зобов'язав міністерства і відомства
України, органи, уповноважені
управляти державним майном, здійснити
до 01.01.1992 передачу державного майна, яке
перебуває у їх віданні, до комунальної
власності згідно із затвердженим цією
постановою переліком.

До затвердженого Кабінетом
Міністрів України переліку державного
майна України, що передається до
власності
адміністративно-територіальних
одиниць (комунальної власності),
увійшли, зокрема заклади народної
освіти (дошкільні виховні та
позашкільні навчально-виховні заклади,
середні загальноосвітні
навчально-виховні заклади, педагогічні
училища, школи-інтернати, міжшкільні
навчально-виробничі комбінати, будинки
учителя, інститути удосконалення
вчителів, методичні кабінети,
фільмотеки, підрозділи по
господарському обслуговуванню установ
і закладів народної освіти, крім тих, що
перебувають у відомчому
підпорядкуванні).

Пунктом 3 названої постанови КМУ
передбачено розмежування майна між
власністю областей, міст Києва та
Севастополя і власністю районів, міст
обласного підпорядкування, районів
міст Києва та Севастополя провадиться
облвиконкомами, Київським і
Севастопольським міськвиконкомами з
участю виконкомів нижчестоящих Рад
народних депутатів: розмежування майна
між власністю районів, міст обласного
підпорядкування та власністю інших
адміністративно-територіальних
одиниць провадиться виконкомами
районних і міських Рад народних
депутатів з участю виконкомів районних
у містах, міських районного
підпорядкування, селищних і сільських
Рад народних депутатів.

Відповідно до частини 4 статті 140
Конституції України та частини 2 статті
10 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" обласні та
районні ради є органами місцевого
самоврядування, що представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ, міст, у межах
повноважень, визначених Конституцією
України, цим та іншими законами, а також
повноважень, переданих їм сільськими,
селищними, міськими радами.

Згідно статті 60 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
територіальним громадам сіл, селищ,
міст, районів у містах належить право
комунальної власності на рухоме і
нерухоме майно, доходи місцевих
бюджетів, інші кошти, землю, природні
ресурси, підприємства, установи та
організації, в тому числі банки,
страхові товариства, а також пенсійні
фонди, частку в майні підприємств,
житловий фонд, нежитлові приміщення,
заклади культури, освіти, спорту,
охорони здоров'я, науки, соціального
обслуговування та інше майно і майнові
права, рухомі та нерухомі об'єкти,
визначені відповідно до закону як
об'єкти права комунальної власності, а
також кошти, отримані від їх
відчуження. Спадщина, визнана судом
відумерлою, переходить у власність
територіальної громади за місцем
відкриття спадщини.

Підставою для набуття права
комунальної власності є передача майна
територіальним громадам безоплатно
державою, іншими суб'єктами права
власності, а також майнових прав,
створення, придбання майна органами
місцевого самоврядування в порядку,
встановленому законом.

Територіальні громади сіл, селищ, міст,
районів у містах безпосередньо або
через органи місцевого самоврядування
можуть об'єднувати на договірних
засадах на праві спільної власності
об'єкти права комунальної власності, а
також кошти місцевих бюджетів для
виконання спільних проектів або для
спільного фінансування (утримання)
комунальних підприємств, установ та
організацій і створювати для цього
відповідні органи і служби.

Районні та обласні ради від імені
територіальних громад сіл, селищ, міст
здійснюють управління об'єктами їхньої
спільної власності, що задовольняють
спільні потреби територіальних громад.

Органи місцевого самоврядування від
імені та в інтересах територіальних
громад відповідно до закону здійснюють
правомочності щодо володіння,
користування та розпорядження
об'єктами права комунальної власності,
в тому числі виконують усі майнові
операції, можуть передавати об'єкти
права комунальної власності у постійне
або тимчасове користування юридичним
та фізичним особам, здавати їх в оренду,
продавати і купувати, використовувати
як заставу, вирішувати питання їхнього
відчуження, визначати в угодах та
договорах умови використання та
фінансування об'єктів, що
приватизуються та передаються у
користування і оренду.

Право комунальної власності
територіальної громади захищається
законом на рівних умовах з правами
власності інших суб'єктів. Об'єкти
права комунальної власності не можуть
бути вилучені у територіальних громад
і передані іншим суб'єктам права
власності без згоди безпосередньо
територіальної громади або
відповідного рішення ради чи
уповноваженого нею органу, за винятком
випадків, передбачених законом.

Частиною 2 пункту 10 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
встановлено, що майно, передане до
комунальної власності областей і
районів, а також набуте на інших
законних підставах, є спільною
власністю територіальних громад сіл,
селищ, міст, управління яким відповідно
до Конституції України здійснюють
районні і обласні ради або
уповноважені ними органи. Відчуження
зазначеного майна здійснюється лише за
рішенням власника або уповноваженого
ним органу.

Із вказаних вище доказів у справі
вбачається, що Богуславецька ЗОШ І-Ш
ступенів ім. Максимовича була
віднесена до комунальної власності
сільських рад народних депутатів
розпорядженням Представника
Президента України від 26.06.1992 № 83 "Про
комунальну власність району" на
виконання постанови Кабінету
Міністрів України від 05.11.1991 № 311 "Про
розмежування державного майна України
між загальнодержавною власністю і
власністю
адміністративно-територіальних
одиниць (комунальною власністю)".

Рішенням виконавчого комітету
Богуславецької сільської ради № 22-5 від
29.01.2002 "Про передачу в комунальну
власність районній раді майна
Богуславецької ЗОШ І-Ш ступенів ім.
Максимовича" майно школи було передане
у комунальну власність районної ради з
послідуючим обслуговуванням через
централізовану бухгалтерію відділу
освіти Золотоніської
райдержадміністрації майно
Богуславецької ЗОШ І-Ш ступенів ім.
Максимовича.

Суду не подано доказів прийняття
Золотоніською районною радою будь-яких
інших рішень щодо передачі вказаного
майна Богуславецької ЗОШ І-Ш ступенів
ім. Максимовича. Відповідачами у справі
не доведено і належними доказами не
підтверджено наявності у відділу
освіти Золотоніської районної
державної адміністрації прав
власності на майно Богуславецької ЗОШ
І-Ш ступенів ім. Максимовича.
Віднесення рішенням Золотоніської
районної ради від 08.04.2009 № р4-6/V
Богуславецького НВК до сфери
управління відділу освіти
Золотоніської райдержадміністрації не
може свідчити про набуття ним права
власності на це майно так само, як і
знаходження його на обліку у відділу.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що на момент звернення
відділу освіти Золотоніської РДА до
голови Богуславецької сільської ради
із заявою про оформлення права
власності та прийняття виконавчим
комітетом Богуславецької сільської
ради спірного рішення від 23 серпня 2011
року споруди та будівлі
Богуславецької ЗОШ І-Ш ступенів ім.
Максимовича належали до комунальної
власності району. При цьому суд вважає
таким, що не впливає на висновок суду,
відсутність документів щодо введення
вказаної школи в експлуатацію.
Державна реєстрація права власності
за територіальною громадою сіл
Золотоніського району на вказане
нерухоме майно здійснена не була, що
фактично дало можливість відділу
освіти Золотоніської РДА претендувати
на вказане нерухоме майно.

Таким чином, прийнявши спірне рішення
№ 77 від 23 серпня 2011 року, виконавчий
комітет Богуславецької сільської ради
фактично самовільно змінив правовий
статус нерухомого майна
Богуславецької ЗОШ І-Ш ступенів ім.
Максимовича, яке було спільною
комунальною власністю територіальних
громад сіл, селищ, міст Золотоніського
району, а стало належати до державної
власності.

Згідно статті 318 Цивільного кодексу
України суб'єктами права власності є
Український народ та інші учасники
цивільних відносин, визначені статтею 2
вказаного Кодексу, у тому числі
територіальні громади.

За приписом статті 15 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

У частині 2 статті 16 ЦК України
вказані способи захисту цивільних прав
та інтересів, а саме: визнання права;
визнання правочину недійсним;
припинення дії, яка порушує право;
відновлення становища, яке існувало до
порушення; примусове виконання
обов'язку в натурі; зміна
правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Згідно частини 1 статті 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Із системного аналізу вказаних норм
вбачається, що згідно приписів статті
392 ЦК України позов про визнання права
власності подається у випадках, коли
належне певній особі право не
визнається, оспорюється іншою особою
або у разі відсутності в неї
документів, що засвідчують
приналежність їй права. Тобто, метою
подання такого позову є усунення
невизначеності у суб'єктивному праві,
належному особі, а також створення
сприятливих умов для здійснення
суб'єктивного права особою. Для
задоволення позову на підставі
вказаної норми судове рішення повинно
базуватися на встановленому судом
існуючому юридичному факті і не може
підміняти собою правовстановлюючих
документів. Тобто, на підставі вказаних
норм законний власник може лише
підтвердити своє вже виникле в
минулому право власності, а не
встановити його вперше.

Частиною 10 статті 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
визначено, що невідповідність актів
органів та посадових осіб місцевого
самоврядування Конституції або
законам України є підставою для
визнання їх незаконними в судовому
порядку.

За приписом частини 1 статті 393 ЦК
України правовий акт органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, який не відповідає
законові і порушує права власника, за
позовом власника майна визнається
судом незаконним та скасовується.

З огляду на вказані норми
законодавства та викладені обставини
суд приходить до висновку, що прийняття
виконавчим комітетом Богуславецької
сільської ради спірного рішення від 23
серпня 2011 року, яким визнано за
відділом освіти Золотоніської
районної державної адміністрації
право власності на нерухоме майно
Богуславецької ЗОШ І-Ш ступенів ім.
Максимовича, що йому не належало,
суперечить вказаним приписам
Цивільного кодексу України, тому
спірне рішення виконавчого комітету
Богуславецької сільської ради № 77 від
23 серпня 2011 року підлягає визнанню
незаконним та скасуванню.

Також є незаконним та підлягає
скасуванню як таке, що видане на
підставі незаконного рішення,
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно від 28.12.2011 серії САЕ №
110931, видане відділу освіти
Золотоніської районної державної
адміністрації на нерухоме майно -
нежитлову будівлю Богуславецького НВК
ЗОШ I - III ст. - ДНЗ ім. М.О. Максимовича, за
адресою: Черкаська область,
Золотоніський район, с. Богуславець,
вулиця Максимовича (бульвар Леніна),
будинок 2.

Виходячи з того, що зверненням із
заявою до виконкому та прийняттям
останнім спірного рішення перший та
третій відповідачі фактично не визнали
право комунальної власності на
нерухоме майно Богуславецького НВК
ЗОШ I - III ст. - ДНЗ ім. М.О. Максимовича,
вимога про визнання права власності на
вказане майно підлягає задоволенню,
тому суд вважає за необхідне визнати
право спільної комунальної власності
територіальних громад сіл, селищ, міст
Золотоніського району в особі
Золотоніської районної ради
Черкаської області на вказане у позові
нерухоме майне - нежитлову будівлю
Богуславецького НВК ЗОШ І-III ст. - ДНЗ ім.
М.О. Максимовича, за адресою: Черкаська
область, Золотоніський район, с.
Богуславець, вулиця Максимовича,
будинок 2, у складі якого: будівля школи,
А1, а, а', будівля школи, Е, е; котельня з
сараєм, Б; вбиральня, В; погріб, Д;
огорожа, 1; ворога з хвірткою, 2;
вимощення, 1; спортивний майданчик, II.

Тобто, позов прокурора в інтересах
держави в особі Золотоніської районної
ради підлягає задоволенню в частині
вимог про визнання незаконним і
скасування рішення виконавчого
комітету Богуславецької сільської
ради Золотоніського району Черкаської
області від 23.08.2011 № 77 та про
скасування свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 28.12.2011
серії САЕ № 110931, видане відділу освіти
Золотоніської районної державної
адміністрації, пред'явлених до відділу
освіти Золотоніської районної
державної адміністрації та
виконавчого комітету Богуславецької
сільської ради.

Позовна вимога до Богуславецької
сільської ради не підлягає задоволенню
з огляду на її безпідставність і
недоведеність, оскільки сільська рада
оспорюваного рішення не приймала і
спірне свідоцтво про право власності
не видавала.

Відповідно до статті 49 ГПК України при
частковому задоволенні позову судовий
збір, від сплати якого позивач у
встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог. Прокурор звільнений
від сплати судового збору в силу статті
5 Закону України "Про судовий збір". За
роз'ясненнями, наданими у Постанові
Пленуму Вищого господарського суду
України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України" (п. 2.10) у випадках
об'єднання в одній заяві вимог як
майнового, так і немайнового характеру
судовий збір згідно з п. 3 ст. 6 Закону
України "Про судовий збір" підлягає
сплаті як за ставками, встановленими
для позовів майнового характеру, так і
за ставками, встановленими для
розгляду позовних заяв зі спорів
немайнового характеру. В частині 2
статті 49 ГПК України вказано, що якщо
спір виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору. Суд
вважає, що спір щодо визнання права
власності за територіальної громадою
сіл Золотоніського району виник
частково з вини районної ради, яка
своєчасно не здійснила державну
реєстрацію нерухомого майна школи та
своєю бездіяльністю сприяла
виникненню даного спору. З огляду на
викладене, з відділу освіти
Золотоніської районної державної
адміністрації та виконавчого комітету
Богуславецької сільської ради
належить стягнути в доход Державного
бюджету України по 1 218 грн. судового
збору із вимог немайнового характеру
та із Золотоніської районної ради
належить стягнути в доход Державного
бюджету 1 827 грн. судового збору із
вимоги про визнання права власності на
нерухоме майно.

Клопотання відділу освіти
Золотоніської районної державної
адміністрації про звільнення від
сплати судового збору не підлягає
задоволенню у зв'язку з
необгрунтованістю.

Керуючись статтями 49, 82-85 ГПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позов до відділу освіти Золотоніської
районної державної адміністрації та
виконавчого комітету Богуславецької
сільської ради про визнання незаконним
і скасування рішення, скасування
свідоцтва про право власності, позов
Золотоніської районної ради про
визнання права власності
задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати
рішення виконавчого комітету
Богуславецької сільської ради
Золотоніського району Черкаської
області від 23 серпня 2011 року № 77 "Про
порядок оформлення права власності на
об'єкти нерухомого майна відділу
освіти Золотоніської РДА".

Скасувати свідоцтво про право
власності на нерухоме майно від 28.12.2011
серії САЕ № 110931, видане відділу освіти
Золотоніської районної державної
адміністрації.

Визнати право спільної
комунальної власності територіальних
громад сіл, селищ, міст Золотоніського
району в особі Золотоніської районної
ради Черкаської області на нерухоме
майне - нежитлову будівлю
Богуславецького НВК ЗОШ І-III ст. - ДНЗ ім.
М.О. Максимовича, за адресою: Черкаська
область, Золотоніський район, с.
Богуславець, вулиця Максимовича,
будинок 2, у складі якого: будівля школи,
А1, а, а', будівля школи, Е, е; котельня з
сараєм, Б; вбиральня, В; погріб, Д;
огорожа, 1; ворога з хвірткою, 2;
вимощення, 1; спортивний майданчик, II.

Стягнути з відділу освіти
Золотоніської районної державної
адміністрації (19700, Черкаська область,
м. Золотоноша, вул. Садовий проїзд, 3,
ідентифікаційний код 02147061) в доход
Державного бюджету України - 1 218 грн.
(одну тисячу двісті вісімнадцять
гривень) судового збору.

Стягнути з виконавчого комітету
Богуславецької сільської ради (19762,
Черкаська область, Золотоніський
район, с. Богуславець, вулиця
Максимовича, будинок 3,
ідентифікаційний код 04410396) в доход
Державного бюджету України - 1 218 грн.
(одну тисячу двісті вісімнадцять
гривень) судового збору.

Стягнути з Золотоніської районної ради
(19700, Черкаська область, м. Золотоноша,
вул. Шевченка, 153, ідентифікаційний код
25212982) в доход Державного бюджету
України - 1 827 грн. (одну тисячу вісімсот
двадцять сім гривень) судового збору.

У позові до Богуславецької сільської
ради відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду в порядку та
строки, передбачені розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено 31.03.2014
(понеділок).

Суддя
А.Д. Пащенко