РІШЕННЯ

"21" березня 2014 р.Справа №
921/125/14-г/13Господарський суд
Тернопільської області

у складі судді Стопника С.Г.

Розглянув справу

за позовом Запорізького прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері, вул. Анголенка, 2, м.
Запоріжжя, 69000 в інтересах держави в
особі Запорізького державного
підприємства "Радіоприлад", пр. Леніна,
3, м. Запоріжжя, 69000

до Публічного акціонерного товариства
"Тернопільський завод "Оріон", вул. 15
Квітня, 6, м.Тернопіль, 46000

про стягнення заборгованості в сумі 248
304 грн.

За участю представників:

прокуратури: Гончар М.С., представник
Тернопільської прокуратури з нагляду
за додержанням законів у воєнній сфері
Західного регіону України

позивача: не з'явився

відповідача: Дорош І.Л., довіреність

Учасникам судового процесу роз'яснено
права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20,
22, 29, 81-1 Господарського процесуального
кодексу України (далі - ГПК України).

За відсутності клопотання сторін
технічна фіксація судового процесу не
здійснювалася.

В судовому засіданні 21.03.2014р.
відповідно до ст.85 ГПК України
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Суть справи: Запорізький прокурор з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері звернувся у
господарський суд Тернопільської
області із позовом в інтересах держави
в особі Запорізького державного
підприємства "Радіоприлад", м.
Запоріжжя, про стягнення з відповідача
- Публічного акціонерного товариства
"Тернопільський завод "Оріон",
м.Тернопіль, 248304 грн. заборгованості (з
урахуванням заяви про збільшення
розміру позовних вимог № 471 від 03.03.2014р.,
яка судом прийнята).

Розгляд справи, призначений вперше на
21.02.2014р., відповідно до ст.77 ГПК України
двічі відкладався на 14.03.2014р. та на
21.03.2014р. для надання можливості
сторонам подати витребувані судом
матеріали.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, хоча про час та
дату розгляду справи повідомлявся
належним чином.

Відповідач згідно поданої 19.03.2014р.
заяви, а також його представник в
засіданні позовні вимоги визнав у
повному об'ємі та зазначив, що
невиконання умов укладеного з
позивачем договору виникло не з вини
ПАТ "Тернопільський радіозавод "Оріон",
оскільки останній отримані шлемофони
доукомплектовував елементами
радіозв'язку та відправляв їх до
кінцевого виробника - КП "ХКБМ ім. А.А.
Морозова" для формування готової
продукції (виробу). Невиконання КП "ХКБМ
ім. А.А.Морозова" своїх зобов'язань
перед ПАТ "Тернопільський радіозавод
"Оріон" привело до невиконання останнім
зобов'язань перед Запорізьким
державним підприємством "Радіоприлад".

Також, відповідач просить врахувати, що
ПАТ "Тернопільський радіозавод "Оріон"
на даний час перебуває у скрутному
фінансовому становищі та не має
можливості одноразово сплатити
наявний борг перед позивачем, а у
випадку арешту рахунків та майна буде
заблоковано господарську діяльність
товариства, що в свою чергу призведе до
невиплати заробітної плати, зупинення
виробництва та скорочення робочих
місць. У зв'язку із наведеними
обставинами просить суд відстрочити
стягнення боргу за договором №19/160 від
20.09.2010р. у сумі 248304 грн. після
врегулювання досудового спору із КП
"ХКБМ ім. А.А.Морозова".

Враховуючи, що участь представників
сторін не визнавалася судом
обов'язковою, брати участь в судовому
засіданні, є правом сторони,
передбаченим ст.22 ГПК України, поданих
доказів є достатньо для вирішення
спору по суті, а тому справа
розглядається за наявними у ній
матеріалами та за відсутності
представника позивача.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
прокуратури та відповідача,
господарський суд встановив:

- між Запорізьким Державним
підприємством "Радіоприлад"
(Постачальник) та Відкритим
акціонерним товариством
"Тернопільський радіозавод "Оріон"
(Підприємство) укладено договір №19/160
від 20.09.2010р. та додаткові угоди до нього.

Відповідно до умов Договору (п.1.1)
Постачальник взяв на себе зобов'язання
поставити на умовах Договору Вироби,
повний перелік, кількість і ціна яких
вказана у Додатку №1, згідно графіка
постачання Виробів (Додаток №2 до
даного Договору), а Підприємство
зобов'язується прийняти і оплатити
Вироби, відповідно до умов Договору і
за цінами, обумовленими Додатком №1 до
Договору зазначені поставки.

Відповідно до підписаної сторонами
24.03.2011р. Додаткової угоди №3 до Договору
№19/160 від 20.09.2010р. внесено зміни у
відповідні пункти Договору, зокрема:

- пункт 5.1 розділу 5 "Порядок
взаєморозрахунків" викладено у
наступній редакції: Підприємство
оплачує Вироби, що постачаються по
даному Договору шляхом перерахування
грошових коштів на рахунок
Постачальника згідно з Графіком оплати
Виробів (Додаток №3 до цього Договору),
який є невід'ємною частиною даного
Договору. Або, по погодженню Сторін,
іншим не забороненим законодавством
способом;

- введено в цей Договір Додаток №3
"Графік оплати Виробів", відповідно до
якого визначено порядок розрахунків
окремо по кожній партії Виробів.

Додатковою угодою від 22.06.2011р. до
договору №19/160 від 20.09.2010р. сторони
погодили викласти у новій редакції
Графік постачання Виробів (Додаток №2
до Договору), а також Графік оплати
Виробів (Додаток №3 до Договору),
зокрема визначено, що порядок
розрахунків за 3 партію Виробів
здійснюється таким чином: 30% (106416,00 грн.)
- за 2 місяці до передбачуваного
відвантаження 3-ої партії Виробів; 40%
(141888,00 грн.) - впродовж 15 банківських
днів з дати отримання Підприємством
грошових коштів балансового платежу за
партію продукції Підприємства,
виготовленої їм з використанням
поставлених за даним Договором Виробів
Постачальника, але не пізніше 8 місяців
з дати поставки 3-ї партії Виробів; 30%
(106416,00 грн.) - впродовж 15 банківських
днів з дати отримання Підприємством
грошових коштів остаточного
розрахунку за партію продукції
Підприємства, виготовленої їм з
використанням поставлених за даним
Договором Виробів Постачальника, але
не пізніше 10 місяців з дати поставки 3-ї
партії Виробів.

Згідно п.4 Додаткової угоди від 22.06.2011р.
ця угода є невід'ємною частиною
Договору №19/160 від 20.09.2010р.

Додатковою угодою №6 від 17.12.2012р. до
договору №19/160 від 20.09.2010р., пункт 11.4
Договору викладено у наступній
редакції: Цей договір діє до 31.12.2014р.

Як свідчать матеріали справи,
позивачем на виконання умов договору
№19/160 від 20.09.2010р. відповідно до
видаткових накладних № РП-0000207 від
08.11.2012р. на суму 174699,60 грн., №РП-0000033 від
11.02.2013р. на суму 5320,80 грн., №РП-0000062 від
19.03.2013р. на суму 88680,00 грн., №РП-0000073 від
26.03.2013р. на суму 86019,60 грн., було
поставлено третю партію виробів на
загальну суму 354720,00 грн.

Вищезазначені накладні завірені
підписами представників сторін без
зауважень та заперечень та скріплені
їх печатками, а тому суд вважає
належним чином підтвердженим факт
поставки виробів відповідачу на
загальну суму 354720 грн.

За змістом ч.1 ст. 265 Господарського
кодексу України за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ч.6 ст. 265 Господарського
кодексу України, ч.2 ст.712 ЦК України до
відносин поставки, не врегульованих
цим Кодексом, застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України про договір
купівлі-продажу.

Згідно зі ст.692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару, якщо договором
не передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України та
ст. 193 ГК України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином згідно
умов договору та вимог діючого
законодавства. Одностороння відмова
від виконання зобов'язання або зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором чи законом.

Як стверджує позивач, відповідач
оплатив 30% від вартості партії, а саме у
сумі 106416,00 грн., разом з тим не проведено
оплату в розмірі 40% балансового платежу
від вартості партії (141888,00 грн.), як це
передбачено умовами Договору - не
пізніше 8 місяців з дати поставки 3-ї
партії Виробів (не пізніше 27.11.2013р.) та
не сплачено 30% від вартості партії
(106416,00 грн.) - не пізніше 10 місяців з дати
поставки 3-ї партії Виробів (не пізніше
27.01.2014р.). Всього загальна сума
заборгованості станом на час розгляду
справи складає 248304,00 грн.

02.12.2013р. та 05.02.2014р. ЗДП "Радіоприлад"
направлено на адресу ПАТ
"Тернопільський завод "Оріон" претензії
про сплату відповідно 141888,00 грн. (40%
балансового платежу від суми
відвантаженої 3-ї партії виробів) та
106416,00 грн. (30% остаточного платежу від
суми відвантаженої 3-ї партії виробів),
які залишені відповідачем без
задоволення.

Несвоєчасне здійснення розрахунків з
боку суб'єктів господарювання, як
зазначає Запорізький прокурор з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері при обгрунтуванні
підстав звернення з даним позовом,
порушує інтереси держави в особі
Запорізького державного підприємства
"Радіоприлад", віднесеного постановою
Кабінету Міністрів України від 23.12.2004р.
№1734 до підприємств, які мають
стратегічне значення для економіки і
безпеки держави, створює загрозу
неспроможності підприємства через
матеріальний стан здійснювати
стратегічно важливу функцію, покладену
на нього державою.

Дослідивши матеріали справи, та
враховуючи, що відповідач визнав
позовні вимоги у повному обсязі, однак
станом на час розгляду справи не подав
доказів погашення заявленої до
стягнення суми заборгованості, а тому
суд визнає обгрунтованими позовні
вимоги Запорізького прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері, заявлені в інтересах
держави в особі Запорізького
державного підприємства "Радіоприлад",
м.Запоріжжя, щодо стягнення з
Публічного акціонерного товариства
"Тернопільський завод "Оріон", м.
Тернопіль 248304 грн. заборгованості.
Відтак позовні вимоги підлягають до
задоволення повністю.

Клопотання відповідача про
відстрочення виконання рішення суду у
даній справі до врегулювання
досудового спору із КП "ХКБМ ім.
А.А.Морозова" судом відхиляється,
оскільки:

- відповідно до п.6 ст.83 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, приймаючи рішення,
має право відстрочити або розстрочити
виконання рішення суду.

При цьому під відстрочкою слід
розуміти відкладення чи перенесення
виконання рішення на новий строк, який
визначається господарським судом.

Як роз'яснено у п.п. 7.1, 7.2 Постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 17.10.2012р. №9 "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України", підставою для відстрочки,
розстрочки, зміни способу та порядку
виконання рішення можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у визначений строк або
встановленим господарським судом
способом.

Вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

В даному випадку відповідачем не
наведено виняткових обставин, які б
служили підставою для відстрочки
виконання рішення суду, а лише
вказується на несприятливість
виконання рішення суду для товариства
у даний час, до того ж не конкретизовано
періоду, до якого просить відстрочити
рішення. А тому, оскільки суд повинен
враховувати матеріальні інтереси обох
сторін та зважаючи на те, що до
стягнення у даній справі позивачем
заявлено основну суму заборгованості
за договором, суд не вбачає підстав для
задоволення клопотання відповідача.

У відповідності до вимог ст.49 ГПК
України судовий збір покладається на
відповідача.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства
"Тернопільський завод "Оріон" (вул. 15
Квітня, 6, м. Тернопіль, код 22607719):

- на користь Запорізького
державного підприємства "Радіоприлад"
(пр. Леніна, 3, м.Запоріжжя, Запорізька
область, код 14313317): 248 304 (двісті сорок
вісім тисяч триста чотири) грн. 00 коп.
основного боргу;

- в дохід Державного бюджету
України (одержувач УДКСУ м. Тернопіль
22030001, ЄДРПОУ одержувача 37977726, р/р
3002 у ГУДКСУ у Тернопільській
області, ЄДРПОУ суду 03500022, МФО 838012, код
класифікації доходу 22030001) - 4966 (чотири
тисячі дев'ятсот шістдесят шість) грн. 08
коп. судового збору.

Накази видати стягувачеві після
набрання рішенням законної сили

На рішення суду, яке не набрало
законної сили, сторони у справі,
прокурор, треті особи, мають право
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня підписання повного
тексту рішення через місцевий
господарський суд.

Повне рішення складено та
підписано "26" березня 2014 року.

Суддя
С.Г. Стопник