м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/20872/13 19.03.14

За позовом публічного акціонерного
товариства "ДЕРЖАВНЕ АКЦІОНЕРНЕ
ТОВАРИСТВО "ЧОРНОМОРНАФТОГАЗ"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "ФАДЛЕС"

про зобов'язання виконати обов'язки за
договором на суму 2.520.000,00 грн та
стягнення неустойки в сумі 1.962.600,00 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Мицик М.В. - за довіреністю від
08.01.2014 № 11/14;

відповідача: не з'явилися.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :

Публічне акціонерне товариство
"ДЕРЖАВНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО
"ЧОРНОМОРНАФТОГАЗ" звернулося до
Господарського суду міста Києва із
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю "ФАДЛЕС" про
зобов'язання останнього виконати
обов'язки за договором на суму 2.520.000,00
грн та стягнення неустойки в сумі
1.962.600,00 грн.

Суть спору: позивач свої вимоги мотивує
тим, що відповідачем порушено
зобов'язання за укладеним між ними
договором поставки від 08.02.2013 № 216, яке
полягає у поставці товару у визначений
правочином строк. У зв'язку із
наведеним позивачем заявлені позовні
вимоги про зобов'язання відповідача
поставити товар на суму 2.520.000,00 грн та
про застосування до відповідача
штрафних санкцій у вигляді пені в сумі
1.962.600,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 01.11.2013 прийнято позовну заяву
публічного акціонерного товариства
"ДЕРЖАВНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО
"ЧОРНОМОРНАФТОГАЗ" до розгляду та
порушено провадження у справі №
910/20872/13.

Винесені судом ухвали у даній справі
надсилалися відповідачеві на адресу
його місцезнаходження, яка відповідає
відомостям, внесених до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. Більш того,
у матеріалах даної справи містяться
повідомлення поштового зв'язку про
вручення уповноваженим представникам
відповідача поштових відправлень суду.
Таким чином, враховуючи викладене,
відповідач, у розумінні ст. 64
Господарського процесуального кодексу
України, повідомлений судом про дату,
час та місце розгляду справи належним
чином.

Проте, відповідач в жодне судове
засідання свого повноважного
представника не направив,
обґрунтованих письмових пояснень з
цього приводу до суду не подав.

Крім того, відповідач правом наданим
ст. 59 Господарського процесуального
кодексу України не скористався,
відзиву на позов від останнього до суду
не надійшло. Таким чином, відповідно до
положень статті 75 Господарського
процесуального кодексу України, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні 19.03.2014 судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Отже, заслухавши доводи повноважного
представника позивача по суті даного
спору та дослідивши наявні докази у
матеріалах даної справи, Господарський
суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В :

Між публічним акціонерним товариством
"ДЕРЖАВНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО
"ЧОРНОМОРНАФТОГАЗ", як покупцем, (далі -
позивач) та товариством з обмеженою
відповідальністю авіакомпанія
"ФАДЛЕС", як постачальником, (далі -
відповідач) укладено договір поставки
від 08 лютого 2013 року № 216 (далі -
Договір).

Згідно предмету Договору відповідач
зобов'язується передати (поставити) у
визначений строк у власність позивача
товар у відповідності зі
Специфікацією, яка є невід'ємною
частиною Договору (Додаток № 1) та
креслення на позиції № 1, 11 і 17 зі
Специфікації (Додатки № 2, № 3, № 4), а
позивач зобов'язується прийняти цей
товар і оплатити його на умовах,
визначених Договором (п. 1.1 Договору).

У відповідності 2.2 Договору поставка
товару здійснюється у строк 95
(дев'яносто п'ять) днів з моменту
отримання відповідачем письмової
заявки від позивача. Поставка товару
може здійснюватися партіями у
відповідності із заявкою та потребою
позивача.

Як визначено сторонами у п. 4.1 Договору,
його сума складає 2.520.000,00 грн.

У пункті 8.1 Договору сторони
передбачили, що за прострочення
поставки товару відповідач сплачує
позивачеві неустойку у розмірі 0,5 %, за
кожен день прострочки, від суми
непоставленого у строк товару.

Відповідно до п. 11.1 Договору, вказаний
правочин набуває чинності з моменту
підписання його сторонами і діє до 31
грудня 2013 року.

Статтею 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного
кодексу України договір є підставою
виникнення цивільних прав і обов'язків
(зобов'язань), які мають виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону,
договору (ст. 526 Цивільного Кодексу
України), а одностороння відмова від
виконання зобов'язання не допускаються
(ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин
сторін, останні є відносинами з
поставки товару, тому, права і обов'язки
сторін визначаються, у тому числі,
положеннями глави 54 Цивільного кодексу
України.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України унормовано, що за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Так, позивачем в порядку, визначеному п.
2.2 Договору, передано відповідачеві
заявку на поставку товару, перелік і
характеристики яких визначені
Додатками №№ 1, 2, 3 і 4. Відповідач, в
особі його директора, отримав заявку
позивача на поставку товару 21 лютого 2013
року, про що свідчить письмова відмітка
директора товариства з обмеженою
відповідальністю авіакомпанія "ФАДЛЕС"
і відбиток його печатки на заявці.

Таким чином, з урахуванням строку
встановленого п. 2.2 Договору, товар
повинен бути поставлений відповідачем
позивачеві у строк до 27 травня 2013 року,
включно.

Статтею 663 Цивільного кодексу України
визначено, що продавець зобов'язаний
передати товар покупцеві у строк,
встановлений договором
купівлі-продажу.

Спір між сторонами судового процесу
виник в результаті допущення
відповідачем порушення умов договору,
визначених п. 2.2 Договору, останній у
дев'яносто п'ятиденний строк від
отримання від позивача заявки, товар
останньому не поставив. У зв'язку із
наведеними обставинами, позивачем
заявлено позовну вимогу, яка полягає у
зобов'язані відповідача виконати його
зобов'язання за Договором, поставити
позивачеві товар на суму 2.520.000,00 грн,
який визначений Додатками №№ 1, 2, 3 і 4
до Договору.

Крім того, враховуючи, що у
правовідносинах сторін даного спору
має місце допущене з боку відповідача
порушення зобов'язання, позивачем
заявлена позовна вимога про
застосування до відповідача штрафної
санкції, шляхом стягнення з останнього
неустойки у вигляді пені, сума якої
складає 1.962.600,00 грн, на підставі п. 8.1
Договору.

Отже, виходячи з викладених вище
обставин та наявних у матеріалах даної
справи доказів, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню частково з
урахуванням такого.

Приписом ч. 7 ст. 180 Господарського
кодексу України унормовано, що строком
дії господарського договору є час,
впродовж якого існують господарські
зобов'язання сторін, що виникли на
основі цього договору. На зобов'язання,
що виникли у сторін до укладення ними
господарського договору, не
поширюються умови укладеного договору,
якщо договором не передбачено інше.
Закінчення строку дії господарського
договору не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення, що
мало місце під час дії договору.
Аналогічні положення містяться у ч. 1, 4
ст. 631 Цивільного кодексу України.

Виходячи з правил, встановлених
наведеною вище нормою права, а також п.
11.1 Договору, вимога позивача про
зобов'язання відповідача виконати його
зобов'язання за Договором, а саме
поставити позивачеві товар на суму
2.520.000,00 грн, який визначений Додатками
№№ 1, 2, 3 і 4 до Договору, не може бути
задоволена судом, оскільки, станом на
момент вирішення даного спору по суті,
дія Договору припинилася. Сторонами
спору жодного доказу, підтверджуючого
факт пролонгації правочину, суду не
надано.

Отже, з урахуванням вищенаведених
обставин, зобов'язання відповідача, які
виникли на підставі Договору від 08
лютого 2013 року № 216, починаючи з 01 січня
2014 року припинилися разом із дією
вказаного правочину, відтак, у позивача
відсутнє право вимагати від
відповідача виконання останнім
зобов'язання з поставки товару.

Таким чином, вимога позивача про
зобов'язання відповідача виконати
обов'язок за Договором в натурі
задоволенню не підлягає.

Відносно позовної вимоги про
застосування до відповідача
господарської санкції, шляхом
стягнення з відповідача неустойки у
вигляді пені суд зазначає таке.

З огляду на те, що відповідач своїми
діями порушив зобов'язання за
Договором (ст. 610 Цивільного кодексу
України), то він вважається таким, що
прострочив виконання (ст. 612 Цивільного
кодексу України), тому є підстави для
застосування відповідальності,
встановленої договором та законом.

Частиною 1 статті 230 Господарського
кодексу України встановлено, що
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу
України унормовано, що неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Таким чином, з урахуванням
вищенаведеного, суд дійшов висновку, що
позовна вимога про стягнення з
відповідача пені за період часу
прострочення з 28.05.2013 по 25.10.2013 в сумі
1.962.600,00 грн є правомірною, оскільки
відповідачем допущено порушення
зобов'язання за Договором до
закінчення строку його дії.

Обов'язок доказування відповідно до
пункту 4 частини третьої статті 129
Конституції України та статті 33
Господарського процесуального кодексу
України розподіляється між сторонами
виходячи з того, хто посилається на
певні юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення. Відповідно до статті 34
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи.

З огляду на те, що позовні вимоги
підлягають задоволенню частково,
згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, Господарський суд
міста Києва, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "ФАДЛЕС" (03680, м. Київ,
Солом'янський район, вул. Виборзька,
буд. 99, офіс 104; ідентифікаційний код
37982661, з будь-якого його рахунку,
виявленого державним виконавцем під
час виконання рішення суду) на користь
публічного акціонерного товариства
"ДЕРЖАВНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО
"ЧОРНОМОРНАФТОГАЗ" (95000, Автономна
Республіка Крим, м. Сімферополь, просп.
Кірова/пров. Совнаркомовський, буд. 52/1;
ідентифікаційний код 00153117, на будь-який
його рахунок, виявлений державним
виконавцем під час виконання рішення
суду) пеню в сумі 1.962.600,00 (один мільйон
дев'ятсот шістдесят дві тисячі шістсот)
грн 00 коп.; витрати по сплаті судового
збору в сумі 30.131,20 (тридцять тисяч сто
тридцять одна) грн 20 коп.

3. В іншій частині позову відмовити
повністю.

4. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 21 березня 2014
року.

Суддя
С.В. Балац