ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2014
Справа № 905/451/14
Господарський суд Донецької області, у
складі судді Огороднік Д.М. при
секретарі судового засідання Корові
ній І.С. розглянувши матеріали

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Мастер-Кабель
Україна"до Публічного акціонерного
товариства "Дружківський
машинобудівний завод"третя
особаПриватне підприємство
"Мастер-Кабель"про стягнення 609118,82
грн.Представники сторін: від
позивача: від відповідача: від третьої
особи: Хмара І.В. - представник за
довіреністю; не з'явився; не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду
Донецької області передані позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мастер-Кабель
Україна" до Публічного акціонерного
товариства "Дружківський
машинобудівний завод" про стягнення
609118,82грн., у тому числі основний борг у
розмірі 594333,76грн., 3% річних у розмірі
12407,73грн., інфляційні витрати у розмірі
2377,33грн.

Ухвалою суду від 23.01.2014 до участі у
справі залучено Приватне підприємство
"Мастер-Кабель" в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач неналежним чином виконав
умови договору №52 від 11.01.2011 в частині
своєчасної та повної оплати
поставленого третьою особою товару, у
зв'язку з чим заборгованість
відповідача становила 594333,76грн. В
подальшому Приватне підприємство
"Мастер-Кабель" відступило право вимоги
вказаної заборгованості позивачу
шляхом укладення договору про
відступлення права вимоги №1704-1 від
17.04.2013. Відповідач повідомлений про
заміну кредитора у зобов'язанні, проте
заборгованість не сплатив.

На підтвердження вказаних обставин,
позивач надав належним чином завірені
копії: договору про відступлення права
вимоги №1704-1 від 17.04.2013; листа №61 від
17.04.2013; фіскального чеку №3150 від 18.04.2013,
опису вкладення у цінний лист від
18.04.2013; договору №52 від 11.01.2011; акту
звірки взаєморозрахунків за період з
01.01.2013 по 05.09.2013; претензії №185 від 18.10.2013;
рахунків-фактур №СЧ_Н-58490 від 28.05.2012,
№СЧ_Н-60477 від 12.06.2012, №СЧ_Н-60549 від 12.06.2012,
№СЧ_Н-65565 від 19.07.2012, №СЧ_Н-75541 від 21.09.2012;
видаткових накладних №3747 від 31.05.2012,
№4223 від 12.06.2012, №4480 від 18.06.2012, №6073 від
23.07.2013, №8681 від 28.09.2012; довіреностей на
отримання товарно-матеріальних
цінностей №1084 від 30.05.2012, №1175 від 12.06.2012,
№1120 від 18.06.2012, №1426 від 20.07.2012, №1890 від
27.09.2012; претензії №185 від 18.10.2013,
фіскального чеку №5355 від 18.10.2013, опису
вкладення у цінний лист від 18.10.2013.

На вимогу суду, позивачем додано до
матеріалів справи, копії додаткової
угоди №1 від 26.12.2011 до договору №52 від
11.01.2011; специфікацій №1 від 17.01.2011, №2 від
18.01.2011, №4 від 21.02.2012, №6 від 28.03.2012, №7 від
20.04.2012, №8 від 28.05.2012, №9 від 12.06.2012, №11 від
21.09.2012, №12 від 03.12.2012 до договору №52 від
11.01.2011; банківських виписок за 2011-2012 рік.

24.02.2014 до канцелярії суду, надійшла
зустрічна позовна заява Публічного
акціонерного товариства "Дружківський
машинобудівний завод" до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Мастер-Кабель Україна" про розірвання
договору №52 від 11.01.2011.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 27.02.2014 відмовлено у
прийнятті зустрічної позовної заяви
Публічного акціонерного товариства
"Дружківський машинобудівний завод" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мастер-Кабель
Україна" про розірвання договору №52
від 11.01.2011.

03.03.2014 на адресу суду, надійшла заява
позивача про зменшення позовних вимог,
в якій позивач просить стягнути з
Публічного акціонерного товариства
"Дружківський машинобудівний завод"
заборгованість у розмірі 594333,76грн., 3%
річних у розмірі 6008,47грн., інфляційні
втрати у розмірі 5349,00грн. Підставою для
такого зменшення позовних вимог
позивачем вказано зміна розрахунку 3%
річних та інфляційних втрат, у зв'язку з
чим змінилась загальна ціна позовних
вимог.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав заяву про
зменшення позову.

Заява судом прийнята, спір вирішується
про стягнення з відповідача на користь
позивача заборгованості у розмірі
594333,76грн., 3% річних у розмірі 6008,47грн.,
інфляційних втрат у розмірі 5349,00грн.

Відповідач надав відзив на позов, в
якому проти задоволення позовних вимог
заперечує. Зазначає, що між Приватним
підприємством "Мастер-Кабель" та
Публічним акціонерним товариством
"Дружківський машинобудівний завод"
був укладений договір №52 від 11.01.2011
(17.04.2013 між Приватним підприємством
"Мастер-Кабель" та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Мастер-Кабель" було укладено договір
про відступлення права вимоги відносно
погашення боргу, що виник на підставі
договору №52 від 11.01.2011), за яким
постачальник (третя особа)
зобов'язується передати в обумовлений
строк товар, а покупець (відповідач) а
відповідач прийняти та оплати його.
Проте, третьою особою було поставлено
товар за спірним договором, який не був
передбачений жодною специфікацією.
Отже, третьою особою порушено істотні
умови договору та відвантажено товар,
який не був узгоджений з відповідачем.

Під час розгляду справи, відповідачем
подано клопотання про виклик у судове
засідання робітника відповідача
ОСОБА_2 для дачі пояснень щодо того, чи
його підпис значиться у спірних
специфікаціях або зобов'язати ОСОБА_2
дати письмові пояснення з цього
приводу. Також відповідачем подано
клопотання про відкладення розгляду
справи у зв'язку з тим, що ОСОБА_2
перебуває у відпустці до 24.03.2014. Доказів
на перебування ОСОБА_2 у відпустці та
докази перебування останнього у
трудових відносинах з відповідачем
станом на теперішній час, останнім не
надані. У задоволенні клопотань судом
відмовлено.

На виконання вимог суду, відповідачем
до матеріалів справи поданий акт
звірки підписаний головним
бухгалтером Андрійко С.Ф. та скріплений
печаткою відповідача, в якому
відображена заборгованість
відповідача по договору переведення
боргу №1704-1 від 17.04.2013 на загальну суму
594333,74 грн.

Третя особа позовні вимоги підтримала
та просила їх задовольнити у повному
обсязі.

На підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 03.03.2014
оголошувалась перерва до 04.03.2014; в
судовому засіданні 04.03.2014
оголошувалась перерва до 05.03.2014; в
судовому засіданні 05.03.2014
оголошувалась перерва до 17.03.2014.

Представники сторін клопотання щодо
фіксації судового процесу не заявляли,
у зв'язку з чим, розгляд справи
здійснювався без застосування засобів
технічної фіксації судового процесу у
відповідності до статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані учасника процесу
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд

В С Т А Н О В И В:

11.01.2011 між Приватним підприємством
"Мастер-Кабель", як постачальником
(третя особа) та Відкритим акціонерним
товариством "Дружківський машзавод", як
покупцем (відповідач) укладено договір
№52(далі-договір).

Відповідно до п. 1.1 договору
постачальник зобов'язується передати в
обумовлені даним договором строки
покупцю товар, а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
та оплатити за нього погоджену суму.

Кількість, ціна та асортимент товару
визначаються специфікаціями, які є
складовими та невід'ємними частинами
даного договору (п. 1.2 договору).

Згідно п. 3.2 договору базисні умови
погодженої партії товару приймається
сторонами у відповідності з правилами
"ІНКОТЕРМС-2000р." Конкретні умови та
строки поставки по кожній партії
товару сторони погоджують у
специфікаціях к даному договору, яка є
невід'ємною частиною.

Пунктом 4.1 договору визначено, що ціна
товару за одиницю та по позиціям
визначена у специфікаціях до договору.
Загальна сума даного договору
визначається загальною сумою усіх
специфікацій, які є складовими та
невід'ємними частинами даного
договору.

Порядок оплати за кожною конкретною
узгодженою партіэю товару
обумовлюється у відповідній
специфікації.

Договір набирає чинності з моменту
його підписання обома сторонами та діє
до 31.12.2012, а в частині невиконання
зобов'язань - до повного та належного
виконання цих зобов'язань (п. 8.2
договору у редакції додатку №1 до
договору №52 від 11.01.2011).

Між Приватним підприємством
"Мастер-Кабель", як постачальником
(третя особа) та Відкритим акціонерним
товариством "Дружківський машзавод"
(відповідач) підписано ряд
специфікації: №1 від 17.01.2011 на загальну
суму 2110,16грн., №2 від 18.01.2011 на загальну
суму 4209,60грн., №4 від 21.02.2012 на загальну
суму 89300,00грн., №6 від 28.03.2012 на загальну
суму 200925,01грн., №7 від 20.04.2012 на загальну
суму 1289,00грн., №8 від 28.05.2012 на загальну
суму 866910,59грн., №9 від 12.06.2012 на загальну
суму 86,40грн., №11 від 21.09.2012 на загальну
суму 7262,02грн., №12 від 03.12.2012 на загальну
суму 630,00.

В специфікаціях погоджені умови про
предмет договору, його кількість,
вартість, умови поставки, строк
поставки, умови оплати.

Згідно п.3 специфікацій до договору
поставки, порядок оплати у
специфікаціях №1 від 17.01.2011, №2 від
18.01.2011 - 100% предоплата; №4 від 21.02.2011, №7
від 20.02.2012, №8 від 28.05.2012, №9 від 12.06.2012, №11
від 21.09.2012, №12 від 3.12.2012 - 30 банківських
днів з дати постачання.; №6 від 20.03.2012 -
не визначена.

До договору №52 між сторонами
підписаний додаток №1. Згідно з п.1
додатку внесено зміни до преамбули
договору №52 від 11.01.2011, виклавши її в
наступній редакції: "Приватне
підприємство "Мастер-Кабель" (ПП
"Мастер-Кабель"), в особі директора
Єгурнова Д.О., діючого на підставі
Статуту, іменоване надалі
"Постачальник", з одного боку та
Публічне акціонерне товариство
"Дружківський машинобудівний завод"
(ПАТ "Жружківський машинобудівний
завод"), іменоване надалі "Покупець", в
особі директора Махова Г.Г., діючого на
підставі Статуту, з іншого боку, уклали
цей договір про наступне..."

На виконання умов договору, третьою
особою здійснені поставки товару
відповідачу (копії видаткових
накладних наявні в матеріалах справи),
вартість яких оплачена останнім
частково, як зазначено у позові та
з'ясовано судом під час розгляду
справи, заборгованість відповідача
склалась по наступним видатковим
накладним: №6073 від 23.07.2012 на суму 12887,00
грн., №8681 від 28.09.2012 на суму 7262,02 грн.,
№4480 від 18.06.2012 на суму 450268,54 грн., №4223
від 12.06.2012 на суму 86,40 грн.; а також по
видатковій накладній №3747 від 31.05.2012 на
суму 425822,05 грн. (не сплачена в сумі 123829,80
грн.).

Судом враховано, що у видатковій
накладній №6073 від 23.07.2012 в якості
поставки товару вказано договір
поставки №735 від 03.07.2012. Однак згідно
пояснень третьої особи та відповідача
інших договорів ніж №52 між сторонами
укладено не було, тому суд погоджується
з доводами третьої особи, що у
видатковій накладній договір №735
вказаний помилково, вірним є номер №52.
Відповідач вказані обставини не
спростував.

Поставлений згідно вищезазначених
накладних товар, на підставі
довіреності №1084 від 30.05.2012, №1175 від
12.06.2012, №1120 від 18.06.2012, №1426 від 20.07.2012,
№1890 від 27.09.2012 на отримання
товарно-матеріальних цінностей з боку
відповідача прийнято уповноваженою
особою, що підтверджується підписом
останньої на вказаних накладних.

З представлених вищевказаних
видаткових накладних, вбачається, що
вони підписані обома сторонами без
жодних зауважень, містять усі
необхідні відомості про товар, а також
містять відомості про фактичне
отримання продукції. Тобто, за своїми
ознаками така накладна є
підтвердженням передачі третьою
особою та приймання відповідачем
спірного товару. Відповідачем не
надано жодних зауважень щодо отримання
від позивача товару на виконання
договору.

Також до матеріалів справи надані
копії рахунків-фактур №СЧ_Н-58490 від
28.05.2012, №СЧ_Н-60477 від 12.06.2012, №СЧ_Н-60549 від
12.06.2012, №СЧ_Н-65565 від 19.07.2012, №СЧ_Н-75541 від
21.09.2012, які виставлені на виконання
договору №52 від 11.01.2011.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що поставка товару третьою
особою відповідачу на підставі
вищевказаних видаткових накладних
здійснювалась на виконання договору
№52 від 11.01.2011.

Відповідачем жодних заперечень щодо
отримання товару від позивача на
підставі договору, не надано.

Також, судом відмічається, що на вимогу
суду, третьою особою надано розрахунок
із зазначенням номерів специфікацій та
номерів видаткових накладних, на
підставі яких здійснювалась поставка,
за результатами дослідження яких судом
встановлено, що частково товар
поставлявся на підставі специфікацій
та накладних, а частково товар був
поставлений без підписання
специфікацій до договору №52. Так, товар
по видатковій накладній №3747 був
поставлений на виконання специфікацій
№8, товар по видатковій накладній №4223
був поставлений на виконання
специфікації №9, товар по видатковій
накладній №8681 був поставлений на
виконання специфікації №11. Вказані
обставини були враховані судом також
при вирішенні клопотання відповідача
про виклик в судове засідання ОСОБА_2
для дачі пояснень, оскільки ним
підписана специфікація №4,
заборгованість по якій позивач не
просить стягнути по цій справі.

Оскільки відповідачем отримано товар,
відповідно до вищевказаних видаткових
накладних, у позивача без будь-яких
зауважень, оплата повинна
здійснюватись у терміни, передбачені
сторонами у договорі та специфікаціях.

Судом встановлено, відповідач вартість
отриманого товару за накладними
оплатив частково, у зв'язку з чим
виникла заборгованість за поставлений
товар у розмірі 594333,76грн.

Крім того, відповідач подав акт звірки
взаємних розрахунків станом на 01.04.2013, в
якому визнає заборгованість перед
третьою особою у розмірі 594333,17грн.

Оцінивши зміст даного договору, з якого
виникли цивільні права та обов'язки
сторін, суд дійшов висновку, що
укладений правочин за змістом та
правовою природою є договором
поставки, який підпадає під правове
регулювання норм статті 712 Цивільного
кодексу України та статей 264-271
Господарського кодексу України.

Статтею 712 Цивільного кодексу України
передбачено, що за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. У разі прострочення сплати за
товар продавець має право вимагати
сплати товару.

Як визначено положеннями ст. 526
Цивільного кодексу України та ст. 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до умов
укладеного договору.

При цьому, приписи ч.7 ст. 193
Господарського кодексу України та ст.
525 Цивільного кодексу України
встановлюють загальне правило щодо
заборони односторонньої відмови від
зобов'язання або односторонньої зміни
його умов, що кореспондується із
вимогами ст. 629 Цивільного кодексу
України щодо обов'язковості договору
для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Як роз'яснено у п.п.1.7 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" передбачено, що -
якщо у договорі або законі не
встановлено строку (терміну), у який
повинно бути виконано грошове
зобов'язання, судам необхідно виходити
з приписів частини другої статті 530
Цивільного кодексу України. Цією
нормою передбачено, між іншим, і
можливість виникнення обов'язку
негайного виконання; такий обов'язок
випливає, наприклад, з припису частини
першої статті 692 ЦК України, якою
визначено, що покупець за договором
купівлі-продажу повинен оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього;
відтак якщо договором або актами
цивільного законодавства не
встановлено інший строк оплати товару,
відповідна оплата має бути здійснена
боржником негайно після такого
прийняття, незалежно від того, чи
пред'явив йому кредитор пов'язану з цим
вимогу. При цьому передбачена законом
відповідальність за невиконання
грошового зобов'язання підлягає
застосуванню починаючи з дня,
наступного за днем прийняття товару,
якщо інше не вбачається з укладеного
сторонами договору. Відповідні
висновки випливають зі змісту частини
другої статті 530 Цивільного кодексу
України.

Відповідно до п.4.3 договору оплата
покупцем здійснюється відповідно до
умов специфікацій. Як вказано вище,
поставка товару здійснювалась
частково по специфікаціям, а саме по
видатковим накладним №4480, №4223 та №3747,
згідно умов специфікацій №8,9,11,
відповідач повинен був оплатити товар
протягом 30 банківських днів з дати
постачання товару. Решта поставок
здійснена без підписання специфікацій,
тому до правовідносин з приводу
поставки застосовуються положення
частини 2 ст. 592 Цивільного кодексу
України та частина перша ст. 692
Цивільного кодексу України, тобто
оплата вартості товару повинна бути
здійснена негайно після прийняття
товару покупцем.

Відповідач вартість отриманого товару,
у строки передбачені договором, не
оплатив, доказів зворотнього не надав,
заборгованість становить 594333,76грн.

17.04.2013 між Приватним підприємством
"Мастер-Кабель" (первісний кредитор) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Мастер-Кабель
Україна" (новий кредитор) (позивач)
укладено договір про відступлення
права вимоги №1704-1.

Пунктом 1.1 договору визначено, що
первісний кредитор відступає, а новий
кредитор набуває право вимоги, що
належить первісному кредиторові на
підставі договору №52 від 11.01.2011 між
первісним кредитором та ПАТ
"Дружківський машзавод"
(надалі-боржник).

Згідно п.1.2 договору правор вимоги, що
передається новому кредиторові за
даним договором оцінене сторонами у
594333,76грн.

Первісний кредитор зобов'язаний
повідомити боржника про перехід прав
первісного кредитора до нового
кредитора та оформити належним чином
усі пов'язані з цим документом (п. 2.2
договору).

Згідно з п. 3.1 договору первісний
кредитор відповідає перед новим
кредитором за недійсність переданої
вимоги, але не відповідає за
невиконання боржником його обов'язків.

На адресу Публічного акціонерного
товариства "Дружківський машзавод"
18.04.2013 надіслано повідомлення №61 від
17.04.2013 про укладений договір про
відступлення права вимоги та про
нового кредитора.

Копія договору про відступлення права
вимоги знаходиться в матеріалах
справи.

Згідно з ст. 512 Цивільного кодексу
України кредитор у зобов'язанні може
бути замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
право чином (відступлення права
вимоги).

Згідно з ст. 513 Цивільного кодексу
України правочин щодо заміни кредитора
у зобов'язанні вчиняється у такій самій
формі, що і правочин, на підставі якого
виникло зобов'язання, право вимоги за
яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом. (ст.
514 Цивільного кодексу України).

Заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків. У цьому разі виконання
боржником свого обов'язку первісному
кредиторові є належним виконанням. (ст.
516 Цивільного кодексу України).

За таких обставин, судом встановлено,
що в результаті укладення договору про
відступлення права вимоги, до позивача
перейшло право вимоги сплати
заборгованості від відповідача по
договору №52 від 11.01.2011.

Крім того, судом встановлено, що
договір №52 був укладений у простій
письмовій формі, договір про
відступлення права вимоги також був
укладений у простій письмовій формі, що
відповідає нормам чинного
законодавства.

Ст. 527 Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти виконання особисто, якщо інше
не встановлено договором або законом,
не випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Позивач у позовній заяві зазначає, що
Публічне акціонерне товариство
"Дружківський машзавод" суму основного
боргу не оплатило, внаслідок чого
грошове зобов'язання відповідача перед
позивачем за договором про
відступлення права вимоги на
теперішній час становить 594333,76грн.

Позивачем до матеріалів справи надано
грошову вимогу №185 суму 594333,76грн. від
18.10.2013, в матеріалах справи містяться
докази відправлення відповідачу
претензії. Відповідач відповіді на
вищезазначену претензію не надав.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач свої зобов'язання з оплати
вартості товару отриманого по договору
№52, не виконав, кошти не перерахував а
ні третій особі, а ні позивачу.

Таким чином, позовні вимоги про
стягнення основної суми
заборгованості у розмірі 594333,76грн. суд
вважає обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Враховуючи несвоєчасну оплату
відповідачем отриманого товару,
позивач просить суд стягнути з
відповідача 3% річних за період з 01.05.2013
по 09.01.2014 у розмірі 12407,73грн. та
інфляційні втрати за період з 01.05.2013 по
09.01.2014 у розмірі 2377,33грн.

Матеріалами справи доведено, що строки
виконання грошового зобов'язання
відповідачем порушені, так як до
пред'явлення позивачем позову щодо
стягнення 3% річних фактично залишилось
невиконаним грошове зобов'язання
відповідача перед позивачем.

Стаття 625 Цивільного кодексу України не
звільняє боржника від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, що прострочив виконання
грошового зобов'язання, за вимогою
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь період
прострочення, а також три відсотки
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір не встановлений договором
або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних
позивача, господарський суд прийшов до
висновку про обґрунтованість та
правомірність позовних вимог про
стягнення 3% річних у сумі 12407,73грн. та
задовольняє позовні вимоги про їх
стягнення у повному обсязі.

Перевіривши розрахунок позивача
інфляційних втрат за період
прострочення з 01.05.2013 по 09.01.2014
здійсненого позивачем за травень 2013 по
січень 2014, суд визнає його не вірним з
наступних підстав.

Рекомендаціями Верховного Суду
України № 62-97р від 03.04.1997 щодо порядку
нарахування індексів інфляції при
розгляді судових справ передбачається,
що індекс інфляції розраховується не
на кожну дату місяця, а в середньому за
місяць, тому сума, яка внесена за
період з 1 по 15 число відповідного
місяця, наприклад, травня, індексується
за період з розрахунком травня, а якщо з
16 по 31 число, то розрахунок починається
з наступного місяця - червня. Для
визначення індексу за будь-який період
необхідно щомісячні індекси, які
складають відповідний період,
перемножити між собою.

При застосуванні індексу інфляції слід
мати на увазі, що індекс розраховується
не на кожну дату місяця, а в середньому
на місяць і здійснюється шляхом
множення суми заборгованості на момент
її виникнення на сукупний індекс
інфляції за період прострочення
платежу. При цьому сума боргу, яка
сплачується з 1 по 15 день відповідного
місяця, індексується з врахуванням
цього місяця, а якщо сума боргу
сплачується з 16 по 31 день місяця,
розрахунок починається з наступного
місяця. Аналогічно, якщо погашення
заборгованості здійснено з 1 по 15 день
відповідного місяця, інфляційні втрати
розраховуються без врахування цього
місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то
інфляційні втрати розраховуються з
врахуванням даного місяця
(Інформаційний лист Вищого
господарського суду України від 17.07.2012
№ 01-06/928/2012 "Про практику застосування
Вищим господарським судом України у
розгляді справ окремих норм
матеріального права").

З таких обставин, з урахуванням
вищевказаних рекомендацій, розрахунок
інфляційних втрат повинен бути
здійснений з урахуванням періоду
прострочення шляхом перемноження усіх
індексів інфляцій за вказаний період у
тому числі з урахуванням дефляції.

За розрахунком суду розмір інфляційних
втрат становить 2353,42грн. за період з
травня 2013 по грудень 2013, який і підлягає
задоволенню.

Згідно ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Судовими доказами, за визначенням
ст.ст. 32-36 Господарського
процесуального кодексу України, слід
вважати документи, які можуть
підтвердити або спростувати обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

Беручи до уваги викладене, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими і
такими, що підлягають задоволенню
частково.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати підлягають розподілу між
сторонами пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства "Дружківський
машинобудівний завод" (84205, Донецька
обл., м.Дружківка, вул.Леніна, 7, з будь якого рахунку
виявленого державним виконавцем під
час виконавчого провадження) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мастер-Кабель
Україна" (86151, Донецька обл., м.Макіївка,
вул. Степана Разіна,2/43, )
суму основного боргу у розмірі 594333
(п'ятсот дев'яносто чотири тисячі
триста тридцять три) грн. 76коп., 3% річних
у розмірі 12407 (дванадцять тисяч
чотириста сім) грн. 73 коп., інфляційні
втрати у розмірі 2353 (дві тисячі триста
п'ятдесят три) грн. 42 коп., судовий збір у
розмірі 12181 (дванадцять тисяч сто
вісімдесят одна) грн. 90 коп.

3. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

4. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
складення повного рішення та може бути
оскаржене в порядку та у строки,
визначені Господарським процесуальним
кодексом України.

Суддя
Д.М. Огороднік

Дата складення повного рішення 24.03.2014.