КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"01" квітня 2014 р. Справа №910/18655/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Самсіна
Р.І.

суддів: Власова
Ю.Л.

Шаптали Є.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на рішення Господарського суду м.
Києва від 05.12.2013р. у справі № 910/18655/13
(суддя Ващенко Т.М.)

За позовом Першого заступника
прокурора Дніпровського району міста
Києва в інтересах держави

в особі Департаменту комунальної
власності міста Києва виконавчого
органу

Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації)

до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

про розірвання договору, виселення
та стягнення боргу

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 05.12.2013р. частково задоволені
позовні вимоги Першого заступника
прокурора Дніпровського району міста
Києва, вирішено розірвати договір № 803
про передачу майна територіальної
громади міста Києва в оренду від
25.10.2012р. укладений між Департаментом
комунальної власності м. Києва
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 та Київською
міською клінічною лікарнею № 3, в іншій
частині в позові відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням,
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2
подано до Київського апеляційного
господарського суду скаргу, в якій
скаржник просить:

- поновити строк на апеляційне
оскарження;

- прийняти апеляційну скаргу до
розгляду;

- скасувати повністю рішення
Господарського суду міста Києва від 05
грудня 2013 року у справі 910/18655/13 за
позовом Першого заступника прокурора
Дніпровського району міста Києва в
інтересах держави в особі Департаменту
комунальної власності м. Києва
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
18 421, 90 грн., розірвання договору та
виселення, і припинити провадження у
справі;

- судові витрати покласти на позивача.

За розглядом матеріалів поданої
апеляційної скарги, остання підлягає
поверненню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 95 ГПК України, особа, яка
подає апеляційну скаргу, надсилає
іншій стороні у справі копію цієї
скарги і доданих до неї документів, які
у сторони відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України, до
скарги додаються докази надсилання
копії скарги іншій стороні у справі.

Перевіривши матеріали апеляційної
скарги відповідача, колегія суддів
встановила, що до скарги не додано
належних доказів надсилання
(розрахунковий документ встановленої
форми, що підтверджує надання послуг
поштового зв'язку - касовий чек,
розрахункова квитанція, реєстр
поштових відправлень тощо) її копії
позивачу (органу в особі якого заявлено
позов прокурором) - Департаменту
комунальної власності м. Києва
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації).

У переліку додатків до апеляційної
скарги зазначено про докази надсилання
копії апеляційної скарги та доданих до
неї документів позивачеві, однак
залучено лише поштовий чек № 0588 від
13.03.2014р. з описом-вкладенням до
рекомендованого відправлення на
адресу Прокуратури Дніпровського
району міста Києва (заявника у справі),
а також згідно з п. 3 переліку додатків
до позову надано поштовий чек № 0587 від
13.03.2014р. з описом-вкладенням, що
підтверджує здійснення відправлення
апеляційної скарги з додатками на
адресу третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
(Київської міської клінічної лікарні №
3).

За змістом частини першої статті 91 ГПК
апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили. Прийняття і
розгляд апеляційної скарги на рішення,
яке набрало законної сили, можливе лише
з дотриманням приписів частини другої
статті 93 ГПК щодо поновлення строку
подання скарги (п. 2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 17.05.2011р. «Про деякі питання практики
застосування розділу XII Господарського
процесуального кодексу України»).

Згідно положень ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів, а на ухвалу
місцевого господарського суду -
протягом п'яти днів з дня їх оголошення
місцевим господарським судом; у разі
якщо в судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, зазначений строк
обчислюється з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до статті 84
цього Кодексу.

Статтею 53 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що за заявою сторони,
прокурора чи з своєї ініціативи
господарський суд може визнати причину
пропуску встановленого законом
процесуального строку поважною і
відновити пропущений строк.

Виходячи зі змісту наведених положень
ст. 53 Господарського процесуального
кодексу України, поважними причинами
визнаються лише такі обставини, які є
об'єктивно непереборними, не залежать
від волевиявлення сторони та пов'язані
з дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного вчинення
сторонами у справі процесуальних дій
та підтверджені належними доказами.

Клопотання про відновлення строку
подання апеляційної скарги з огляду на
приписи статті 53 Господарського
процесуального кодексу повинно
містити обґрунтування поважності
причин пропуску такого строку (за
необхідності - з посиланням на
відповідні докази, які подаються
апеляційному господарському суду на
загальних підставах).

В пункті 1 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України «Про
деякі питання практики застосування
норм Господарського процесуального
кодексу України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2006 році» від 15.03.2007 № 01-8/123
зазначено: «Згідно з частиною першою
статті 53 ГПК за заявою сторони,
прокурора чи з своєї ініціативи
господарський суд може визнати причину
пропуску встановленого законом
процесуального строку поважною і
відновити пропущений строк.

Отже, наведена норма пов'язує
можливість відновлення процесуального
строку з обов'язковою наявністю
поважної причини (чи причин) пропуску
відповідного строку. Це стосується й
тих випадків, коли таке відновлення
здійснюється з ініціативи
господарського суду, що має зазначити
відповідну причину (причини) в судовому
рішенні, в якому йдеться про
відновлення строку. Якщо відновлення
процесуального строку здійснюються за
заявою сторони чи прокурора, заявник
повинен обґрунтувати поважність
причини (причин) пропуску строку, в разі
необхідності - з поданням доказів цього
за загальними правилами розділу V ГПК.»

Таким чином, згідно приписів ст. 53 та ч. 2
ст. 93 ГПК України, апеляційний суд при
розгляді клопотання про відновлення
строку подання апеляційної скарги має
враховувати, що відповідно до норм ст. 53
ГПК України суд може відновити
пропущений строк у разі наявності
поважних причин пропуску строку.

Приймаючи до уваги, що Господарський
процесуальний кодекс України не
пов'язує право суду відновити
пропущений процесуальний строк лише з
певним колом обставин, що спричинили
пропуск строку, доводи та обставини,
які наведені на обґрунтування
клопотання про відновлення строку
мають бути підтверджені належними
доказами у справі відповідно до вимог
ст.ст. 33, 34 ГПК України та оцінюватись
відповідно до норм ст. 43 ГПК України.

Оскаржуване судове рішення від 05.12.2013р.
було отримано відповідачем (ОСОБА_2)
26.12.2013р., а 30 грудня 2013р. судом
зареєстровано заяву останнього в якій
зазначалось про намір оскаржити судове
рішення у даній справі.

У клопотанні про поновлення строку на
апеляційне оскарження фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 зазначено,
що відповідач взагалі не знав про
наявність вказаного рішення, а беручи
до уваги пенсійний вік відповідача та
перебування на довготривалому
лікуванні протягом січня 2014 року,
відповідачем (ОСОБА_2) не було вчасно
підготовлено апеляційної скарги по
даному рішенню.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» учасники
судового процесу та інші особи у
випадках і порядку, встановлених
процесуальним законом, мають право на
апеляційне та касаційне оскарження
судового рішення, а також на перегляд
справи Верховним Судом України.

Порядок для оскарження рішення
господарського суду визначений
положеннями Господарського
процесуального кодексу України
встановлює строк для подачі
апеляційної скарги - 10 днів.

Враховуючи доводи апелянта, які в цій
частині підтверджені матеріалами
справи, при отриманні оскаржуваного
рішення 26.12.2013р., встановлений
процесуальним законом строк 10 днів є
таким, що закінчився 05.01.2014р., а оскільки
цей день припадав на вихідний, останнім
днем строку у який відповідач міг
подати апеляційну скаргу є 08.01.2014р..

У зв'язку з цим, причини пропуску строку
на подання апеляційної скарги,
відповідно до обставин викладених у
апеляційній скарзі суд визнає
поважними саме до 08.01.2014р..

Первісно апеляційну скаргу подано до
суду 31.01.2014р., і в обґрунтування
апелянтом відзначено, що він перебував
на довготривалому лікуванні протягом
січня 2014 року, у зв'язку з чим не було
вчасно підготовлено апеляційної
скарги по даному рішенню.

Зазначене не свідчить про те, що у
скаржника існували об'єктивно
непереборні, що не залежали від його
волевиявлення та пов'язані з дійсними
істотними перешкодами чи труднощами
обставини для своєчасного вчинення
такої процесуальної дії, як звернення
до суду з апеляційною скаргою у
встановлений процесуальним законом
строк - 10 днів (при отриманні повного
тексту рішення 26.12.2013р.).

Заявником не надано суду та не
зазначено про існування належних
доказів в обґрунтування наявності
обставин, які унеможливлювали
звернення до суду з апеляційною
скаргою на рішення суду, а додана до
скарги довідка виписана третьою особою
(балансоутримувачем орендованого
приміщення) за вих. № 31 від 13.01.2014р.
підтверджує, що апелянтом у цей час
вчинялись дії з метою отримання
відповідних документів задля
підготовки обґрунтування доводів
апеляційної скарги, тобто наявними
були можливості звернутись та отримати
вказану довідку, зокрема, у періоді ще
до 31.01.2014р..

Враховуючи викладені обставини,
апеляційний суд не вбачає підстав для
задоволення поданого клопотання через
відсутність поважних причин пропуску
встановленого законом строку та
відмовляє в поновленні строку на
апеляційне оскарження рішення
Господарського суду міста Києва від
05.12.2013 року.

В зв'язку з відмовою у відновленні
строку на апеляційне оскарження
апеляційна скарга не приймається судом
і повертається скаржнику без розгляду.

Відповідно до п. 2, 4 ч. 1 ст. 97
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
апеляційним господарським судом, якщо:
до скарги не додано доказів надсилання
її копії іншій стороні (сторонам);
скаргу подано після закінчення строку,
встановленого для її подання, без
клопотання про відновлення цього
строку або таке клопотання відхилено.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про
судовий збір» встановлено, що сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі повернення заяви
або скарги.

Керуючись ст.ст. 4-6, 53, 86, 93, п. 2, 4 ч. 1 ст. 97
ГПК України, Київський апеляційний
господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відновленні пропущеного
строку на подання апеляційної скарги
на рішення Господарського суду м.
Києва від 05.12.2013р. у справі № 910/18655/13.

2. Апеляційну скаргу на рішення
Господарського суду м. Києва від
05.12.2013р. у справі № 910/18655/13 не приймати
до розгляду та повернути фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_2.

3. Повернути фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_2 (адреса: 01054, АДРЕСА_1, ідент.
номер НОМЕР_1) з Державного бюджету
України 913, 50 грн. (дев'ятсот тринадцять
гривень 50 копійок) судового збору,
сплаченого за подання апеляційної
скарги згідно з квитанцією № 1767 від
13.03.2014р..

4. Матеріали справи № 910/18655/13 повернути
Господарському суду міста Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя
Р.І. Самсін

Судді
Ю.Л. Власов

Є.Ю. Шаптала