ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
УХВАЛА

25 березня 2014 року
Справа № 5016/1715/2011(18/25)

Заявник (кредитор): Публічне акціонерне
товариство «Банк «Фінанси та Кредит»

(04050, м.Київ, вул. Артема, 60)

в особі філії «Південне регіональне
управління» АТ «Банк «Фінанси та
Кредит»

(54001, м.Миколаїв, вул. Потьомкінська, 78)

Кредитори:

1. Управління Пенсійного фонду України
в Центральному районі м. Миколаєва, 54030,
м. Миколаїв, вул. Артилерійська, 19,

2. Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Центральному
районі м. Миколаєва, 54020, м. Миколаїв,
вул. Чигрина, 3,

3. Миколаївське обласне відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, 54017,
м. Миколаїв, пр. Леніна, 93,

4. Філія «ПРУ» ПАТ "Банк «Фінанси та
кредит», 54001, м. Миколаїв, вул.
Потьомкінська, 78,

5. ЗАТ «АТ Каргілл», 01601, м. Київ, вул.
Мечникова, 3,

6. ОСОБА_1, АДРЕСА_1,

Банкрут: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Елта-Трейдінг», 54017,
м. Миколаїв, вул. Московська, 71, ,

Ліквідатор: Черепенко Вікторія
Григорівна, АДРЕСА_2.

Головне управління юстиції у
Миколаївській області, 54000, м.Миколаїв,
вул. 8 Березня, 107.

про: банкрутство ТОВ «Елта-Трейдінг» за
ознаками ст.51 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Суддя Василяка К.Л.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

від кредиторів: 2) Куфедчук О.М., дов. №6
від 08.01.2014р., 3) Єніна Л.В., дов. №07-08-3 від
08.01.2014р.

від банкрута:

в судовому засіданні приймає участь:
помічник арбітражного керуючого
Черепенко В.Г. - ОСОБА_5, дов. №1 від
01.03.2014р.

Суть спору: про перегляд за
нововиявленими обставинами ухвали
суду від 31.03.2012р.

у справі №5016/1715/2011 (18/25)

Представник ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» в судове засідання не з'явився.
Від нього до суду надійшло клопотання
про перенесення розгляду заяви у
зв'язку з неможливістю участі
представника заявника в судовому
засіданні.

Суд не вбачає підстав для задоволення
клопотання та відкладення розгляду
справи, оскільки представництво
інтересів заявника може здійснюватись
також іншою особою в силу повноважень,
що ґрунтуються на довіреності.

Ліквідатор в судове засідання не
з'явився. Від нього до суду надійшли
заперечення на заяву банку, в яких він
повідомляє суду, що вказаної заяви на
даний час не отримував, та пояснює, що
зазначені банком обставини не можуть
бути підставою для перегляду ухвали
суду від 21.03.2012р. за нововиявленими
обставинами, отже просить суд в
задоволенні заяви ПАТ «Банк «Фінанси
та Кредит» відмовити.

Заслухавши в судовому засіданні
присутніх представників кредиторів,
помічника арбітражного керуючого
Черепенко В.Г., вивчивши матеріали
справи, дослідивши докази у їх
сукупності, господарський суд, -

встановив:

Ухвалою суду від 06.06.2011р. за заявою ТОВ
«Елта-Трейдінг» було порушено
провадження у справі про банкрутство
боржника за ознаками ст. 51 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Постановою суду від 20.06.2011р. боржника -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Елта-Трейдінг» було
визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру, призначено
ліквідатором арбітражного керуючого
Черепенко В.Г.

В процесі розгляду справи після
публікації оголошення про визнання
боржника банкрутом у газеті «Голос
України» від 05.07.2011р. №119, на адресу суду
надійшли заяви з грошовими вимогами до
боржника від наступних кредиторів:
УПФУ в Центральному районі м.Миколаєва
на загальну суму 263,38 грн., ВВД Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Центральному
районі м.Миколаєва на суму 13,01 грн., та
МОВ Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності на
суму 30,52 грн. Окрім цього, на адресу
ліквідатора надійшла заява з грошовими
вимогами до боржника від гр. ОСОБА_1 на
суму 435500,0 грн. (заява від 12.07.2011р., а.с.106
т.1). Також ліквідатором до реєстру
вимог кредиторів були включені грошові
вимоги кредиторів, які звернулись з
вимогами до голови ліквідкомісії ТОВ
«Елта-Трейдінг» в порядку ст.ст.105-110
Цивільного кодексу України, а саме: ЗАТ
«Каргіл» на суму 75856,93 грн. (заява від
19.05.2011р. №3493, а.с.105 т.1) та ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» в особі філії
«Південне регіональне управління» на
суму 533509,45 грн. (заява від 08.06.2011р. №12.1/1459
а.с.107-108 т.1).

Ухвалою суду від 21.03.2012р. було
затверджено звіт ліквідатора,
ліквідаційний баланс ТОВ
«Елта-Трейдінг» станом на 20.09.2011р.,
товариство «Елта-Трейдінг»
ліквідовано, провадження у справі
припинено.

22.01.2014р. від ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» в особі філії «Південне
регіональне управління» до суду
надійшла заява про перегляд ухвали
суду від 21.03.2012р. за нововиявленими
обставинами.

Вказана заява мотивована тим, що
12.12.2013р. з даних Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців банку стало відомо що
15 липня 2011 року одного з кредиторів, а
саме ЗАТ «Каргіл» припинено. Однак не
зважаючи на таку ліквідацію,
ліквідатором були включені вимоги
вказаного кредитора до реєстру вимог
кредиторів ТОВ «Елта-Трейдінг». Окрім
цього, заявник зазначає, що
ліквідатором здійснено не всі заходи
щодо виявлення майна боржника, за
рахунок якого можливо здійснити
погашення кредиторських вимог.

Розглянувши вказану заяву, вивчивши
матеріали, господарський суд вважає що
вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
задоволенню не підлягають враховуючи
наступне.

Відповідно до положень частини 2 ст. 112
ГПК України, підставами для перегляду
судових рішень господарського суду за
нововиявленими обставинами є: 1)
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи; 2) встановлені вироком суду, що
набрав законної сили, завідомо
неправильний висновок експерта,
завідомо неправильний переклад,
фальшивість документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення; 3) встановлення вироком суду,
що набрав законної сили, вини судді у
вчиненні злочину, внаслідок якого було
ухвалено незаконне або необґрунтоване
рішення; 4) скасування судового рішення,
яке стало підставою для ухвалення
рішення чи постановлення ухвали, що
підлягають перегляду; 5) встановлена
Конституційним Судом України
неконституційність закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконане.

Пункт 1 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011,
№ 17 "Про деякі питання практики
перегляду рішень, ухвал, постанов за
нововиявленими обставинами"
встановлює, що статтею 112 ГПК визначено
вичерпний перелік підстав для
перегляду судових рішень за
нововиявленими обставинами. Перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами є окремою процесуальною
формою судового процесу, яка
визначається юридичною природою цих
обставин.

Відповідно до п.2 названої постанови до
нововиявлених обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору або розгляду справи про
банкрутство. Необхідними ознаками
існування нововиявлених обставин є
одночасна наявність таких трьох умов:
по-перше, їх існування на час розгляду
справи, по-друге, те, що ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи, по-третє, істотність
даних обставин для розгляду справи
(тобто коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними, що
в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу
судового рішення. Ці обставини мають
бути належним чином засвідчені, тобто
підтверджені належними і допустимими
доказами.

Не може вважатися нововиявленою
обставина, яка ґрунтується на
переоцінці тих доказів, які вже
оцінювалися господарським судом у
процесі розгляду справи.

Необхідно чітко розрізняти поняття
нововиявленої обставини (як факту) і
нового доказу (як підтвердження факту);
так, не можуть вважатися такими
обставинами подані учасником судового
процесу листи, накладні, розрахунки,
акти тощо, які за своєю правовою
природою є саме новими доказами.

З матеріалів справи вбачається, що ЗАТ
«Каргіл» заявляло грошові вимоги до
ТОВ «Елта-Трейдінг» один раз - у травні
2011 року до голови ліквідкомісії в
порядку, встановленому приписами
ст..ст. 105-110 Цивільного кодексу України.
Ліквідатором вказані грошові вимоги
визнані в повному обсязі та включені до
проміжного реєстру вимог кредиторів
боржника. В подальшому ліквідатором
правомірно були включені вказані
вимоги до реєстру вимог кредиторів в
межах справи про банкрутство.

Зі спеціального витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, отриманого
господарським судом відповідно до
статей 17 та 221 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
за електронним запитом від 24.03.2014р. за
№18396308, вбачається, що 15 липня 2011 року до
Єдиного державного реєстру за
№0005183 було внесено запис про
припинення юридичної особи ЗАТ
«Каргіл», ідент.код 20010397,
місцезнаходження: м.Київ, вул.
Мечникова, 3, за рішенням засновників
(запис №1). При цьому у даному ж записі
значиться, що юридичною
особою-правонаступником ЗАТ «Каргіл» є
ТОВ «Каргіл», ідентифікаційний код
20010397, місцезнаходження: м.Київ, вул.
Мечникова, 3.

За таких обставин, закрите акціонерне
товариство «Каргіл» було
реорганізовано у товариство з
обмеженою відповідальністю «Каргіл»,
залишившись за попереднім
місцезнаходженням та маючи той самий
ідентифікаційний код.

Частина 1 ст.18 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» передбачає,
що якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного
реєстру, були внесені до нього, то такі
відомості вважаються достовірними і
можуть бути використані в спорі з
третьою особою, доки до них не внесено
відповідних змін.

Згідно з приписами ч.1 ст. 20 вказаного
Закону, відомості, що містяться в
Єдиному державному реєстрі, є
відкритими і загальнодоступними, за
винятком реєстраційних номерів
облікових карток платників податків,
відомостей про відкриття та закриття
рахунків, накладення та зняття арештів
на рахунки та майно.

Отже, відомості щодо реорганізації ЗАТ
«Каргіл» були загальнодоступними з
дати їх внесення до ЄДРЮОФОП, а тому
могли бути відомі не тільки ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит», а і необмеженому
колу осіб.

Також слід зазначити, що реорганізація
юридичної особи не може бути підставою
для виключення її грошових вимог з
реєстру вимог кредиторів боржника,
якщо вказані вимоги були заявлені та
належним чином підтверджені належними
та допустимими доказами до такої
реорганізації. При цьому з матеріалів
справи вбачається, що ТОВ «Каргіл»
отримував кореспонденцію за своїм
місцезнаходженням, в тому числі всі
процесуальні документи у даній справі,
але не повідомив суду про виключення
його зі складу кредиторів ТОВ
«Елта-Трейдінг».

Що стосується тверджень заявника про
не здійснення ліквідатором всіх
заходів щодо виявлення майна боржника
та безпідставного списання майна
банкрута, то вказаним діям ліквідатора
надавалась оцінка при розгляді звіту
та ліквідаційного балансу
господарським судом Миколаївської
області, а в подальшому і Одеським
апеляційним господарським судом та
Вищим господарським судом України при
розгляді відповідних скарг ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит».

За результатами розгляду судами всіх
інстанцій було встановлено факт
належного виконання ліквідатором
своїх обов'язків та вжиття всіх
можливих заходів у ліквідаційній
процедурі.

Отже дане твердження банку фактично є
вимогою здійснити переоцінку тих
доказів, які вже оцінювалися
господарським судом у процесі розгляду
справи, а тому не може вважатись ново
виявленою обставиною.

З огляду на вищезазначене, оскільки
нововиявлені обставини у розумінні
вищеперелічених приписів ст.112 ГПК
України, п. 5 постанови Пленуму
Верховного Суду України „Про практику
перегляду судами у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішень,
ухвал і постанов у цивільних справах,
що набрали законної сили" від 27.02.1981р. за
№ 1 та Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України „Про
деякі питання практики перегляду
рішень, ухвал, постанов за
нововиявленими обставинами" № 17 від
26.12.2011р. відсутні, то й відсутні правові
підстави для задоволення заяви ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» про перегляд
ухвали суду від 21.03.2012р.

Керуючись ст.ст. 33-34, 86, 112, 114 ГПК
України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» в особі філії
«Південне регіональне управління» про
перегляд ухвали господарського суду
від 21.03.2012р. у справі №5016/1715/2011(18/25)
відмовити.

2. Ухвалу господарського суду від
21.03.2012р. у справі №5016/1715/2011(18/25)
залишити без змін.

Суддя
К.Л. Василяка