КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2014 р. Справа№ 910/5338/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Рєпіної Л.О.

Тарасенко К.В.

за участю представників сторін

від прокуратури: Пилипенко Т.А. - посв.
№018324 від 16.07.2013р.;

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: Пасічніченко Д.О. -
представник за дов. №21/1 від 21.11.2013р.;

від третьої особи: Бойко К.М. -
представник за дов. б/н від 04.11.2013р.;

розглянувши апеляційні скарги
Заступника прокурора м. Києва та Органу
самоорганізації населення "Комітет
мікрорайону "Березняки-Тельбін"

на рішення Господарського суду м.
Києва від 11.12.2013 р.

у справі № 910/5338/13 (головуючий суддя:
Баранов Д.О. судді: Бондарчук В.В.
Марченко О.В.)

за позовом Першого заступника
прокурора Дніпровського району м.
Києва в інтересах держави

до Київської міської ради

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аквапарк"

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача Орган самоорганізації
населення "Комітет мікрорайону
"Березняки-Тельбін"

про визнання протиправним та
скасування пункту рішення, визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки, визнання відсутності права
користування.

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник прокурора
Дніпровського району м. Києва в
інтересах держави (далі - прокурор)
звернувся до Господарського суду міста
Києва з позовом до Київської міської
ради (далі - відповідач) та Товариства з
обмеженою відповідальністю "Аквапарк"
(далі - відповідач 2), за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача Орган самоорганізації
населення "Комітет мікрорайону
"Березняки-Тельбін" (далі - третя особа)
про визнання недійсним з моменту
прийняття та скасування пункту 3
рішення Київської міської ради від
10.07.03 № 638-5/798 «Про надання і вилучення
земельних ділянок та припинення
користування землею»; Визнання
недійсним на майбутнє договір оренди
земельної ділянки, укладений між
Київською міською радою та Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Аквапарк», зареєстрованого Головним
управлінням земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), який зареєстрований в
Головному управлінні земельних
ресурсів 08.12.2003 за № 66-6-00120; Визнання
відсутності у Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аквапарк» права
користування земельною ділянкою, що
розташована по вул. Юрія Шумського у
Дніпровському районі м. Києва,
площею 4,83 га, вартість якої згідно
нормативної грошової оцінки становить
10 250 487, 81 грн.; Зобов'язання Товариства з
обмеженою відповідальністю «Аквапарк»
повернути у комунальну власність міста
Києва земельну ділянку площею 4,83 га, що
розташована по вул. Юрія Шумського у
Дніпровському районі її. Києва.

Позовні вимоги були мотивовані
тим, що п. 3 рішення Київської міської
ради має бути визнано судом недійсним
та скасовано, а вказаний договір оренди
- недійсним, з огляду на наступне:

- на момент відведення земельної
ділянки площею 4,83 га для будівництва,
експлуатації та обслуговування
житлово-готельного комплексу зі
спортивно-розважальним центром на вул.
Юрія Шумського у Дніпровському районі
м. Києва проект її відведення не було
погоджено особами та органами,
визначеними статтями 123,186 Земельного
кодексу України;

- не було отримано згоди
Управління по фізичній культурі та
спорту на вилучення з користування
останнього даної земельної ділянки, в
той час, як згода Акціонерної
енергопостачальної компанії
"Київенерго" отримана у встановленому
порядку;

- частина території на земельній
ділянці, відведеної Товариству з
обмеженою відповідальністю "Аквапарк"
для будівництва, відноситься до парку
біля озера Тельбін, розміщення на якій
будівель суперечить містобудівній
документації, зміни до якої внесено не
було;

- також, за інформацією Горловного
управління містобудування та
архітектури Київської міської
державної адміністрації , ТОВ
"Аквапарк" проведено коригування
проектної документації по будівництву
житлово-готельного комплексу зі
спортивно-розважальним центром в
частині будівництва додаткових
житлових площ на вул. Юрія Шумського у
Дніпровському районі м. Києва.

Відповідач-2 в свою чергу проти позову
заперечував в повному обсязі, оскільки,
всупереч доводам позивача, погодження
відведення земельної ділянки з усіма
визначеними Земельним кодексом
України органами відбулося, Головним
управлінням по фізичній культурі та
спорту згоду на вилучення земельної
ділянки було надано, проведеними
перевірками порушення Товариством з
обмеженою відповідальністю "Аквапарк"
вимог природоохоронного та земельного
законодавства не виявлено, висновком
Державної екологічної експертизи щодо
ескізного проекту забудови території
біля озера Тельбін не встановлено
негативного впливу об'єкту на стан
атмосферного повітря, які
унеможливлюють подальше будівництво
житлової забудови

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 11.12.2013р. у справі №910/5338/13 в
позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Заступник прокурора м. Києва звернувся
до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить Київський
апеляційний господарський суд
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 11.12.2013р. у справі
№910/5338/13 та прийняти нове рішення, яким
позов задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим,
що Господарський суд міста Києва
неповно з'ясував обставини справи,
визнав обставини встановленими, які є
недоведеними і мають значення для
справи, неправильно застосував норми
процесуального права.

Крім того, апелянт зазначає, що
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки Товариства з
обмеженою відповідальністю «Аквапарк»
площею 4,83 га, для будівництва,
експлуатації та обслуговування
житлово-готельного комплексу зі
спортивно-розважальним центром на вул.
Юрія Шумського у Дніпровському р-ні м.
Києва (надалі - проект землеустрою) не
був погоджений належним чином, зокрема
у відповідності до ст. 123 Земельного
Кодексу України (у редакції чинній на
момент прийняття оспорюваного
Рішення).

Ухвалою Київського апеляційного
Господарського суду від 21.01.2014 р.
апеляційну скаргу Заступника
прокурора м. Києва було прийнято до
провадження.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Орган самоорганізації населення
"Комітет мікрорайону
"Березняки-Тельбін" звернувся до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить Київський
апеляційний господарський суд
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 11.12.2013р. у справі
№910/5338/13 в частині відмови у визнанні
недійсним з моменту прийняття та
скасування пункту 3 рішення Київської
міської ради від 10.07.03 № 638-5/798 «Про
надання і вилучення земельних ділянок
та припинення користування землею»;
Визнанні недійсним на майбутнє
договору оренди земельної ділянки,
укладеного між Київською міською радою
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Аквапарк»,
зареєстрованого Головним управлінням
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації), який
зареєстрований в Головному управлінні
земельних ресурсів 08.12.2003 за № 66-6-00120.

Апеляційна скарга мотивована тим,
що Господарський суд міста Києва
неповно з'ясував обставини справи,
визнав обставини встановленими, які є
недоведеними і мають значення для
справи, неправильно застосував норми
процесуального права.

Крім того, апелянт зазначає, що
будівництво на березі озера Тельбін
житлово-готельного комплексу зі
спортивно-розважальним центром
«Аквапарк» ставить під загрозу
екологічний стан водойми та може
привести до її знищення.

Ухвалою Київського апеляційного
Господарського суду від 21.01.2014 р.
апеляційну скаргу Органу
самоорганізації населення "Комітет
мікрорайону "Березняки-Тельбін" було
прийнято до провадження.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 05.03.2014 року у
зв"язку з перебуванням судді Рєпіної
Л.О. у відпустці справу № 910/5338/13
передано на розгляд колегії суддів
Київського апеляційного
господарського суду у складі:
Головуючого судді Суліма В.В.,
суддів Федорчука Р.В., Тарасенко К.В.

В судовому засіданні
неодноразово оголошувалася перерва на
підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
05.03.2014 року у зв'язку з лікарняним
головуючого судді Суліма В.В., та
перебування судді Федорчука Р.В. у
відпустці справу № 910/5338/13 передано на
розгляд колегії суддів Київського
апеляційного господарського суду у
складі: Головуючого судді Тищенко А.І.,
суддів Рєпіної Л.О., Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 05.03.2014р.
розгляд справи було відкладено на
підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 25.03.2014 р. у
зв'язку з виходом головуючого судді
Суліма В.В. з лікарняного, справу №
910/5338/13 передано на розгляд колегії
суддів Київського апеляційного
господарського суду у складі:
Головуючого судді Суліма В.В., суддів
Рєпіної Л.О., Тарасенко К.В.

Представник відповідача 1 в засідання
Київського апеляційного
господарського суду 25.03.2014р. не
з'явився, був належним чином
повідомлений про місце та час розгляду
апеляційної скарги, що підтверджується
розпискою по справі та відміткою
відділу діловодства на зворотному боці
ухвали Київського апеляційного
господарського суду від 05.03.2014р.

Дана відмітка, за умови, що її
оформлено до вимог Інструкції з
діловодства в господарських судах
України, є підтвердженням належного
надсилання копій процесуального
документа сторонам та іншим учасникам
судового процесу (Інформаційний лист
Вищого господарського суду України від
13.08.2008р. № 01-8/482 «Про деякі питання
застосування норм господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у першому
півріччі 2008 року»).

Крім того, враховуючи, що судом
явка уповноважених представників
сторін в судове засідання обов'язковою
не визнавалася, відповідач 1 не
скористався належними їм
процесуальними правами приймати
участь в судовому засіданні 26.03.2014р.,
Київський апеляційний господарський
суд дійшов висновку про можливість
розгляду справи у відсутності
представника відповідача 1 за наявними
в ній матеріалами на підставі ст. 101
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши апеляційні скарги,
перевіривши матеріали справи,
Київський апеляційний господарський
суд вважає, що рішення Господарського
суду міста Києва від 11.12.2014р. підлягає
залишенню без змін, а апеляційні скарги
апеляційні скарги Заступника
прокурора м. Києва та Органу
самоорганізації населення "Комітет
мікрорайону "Березняки-Тельбін" - без
задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами наданими
суду першої інстанції.

Як правильно встановлено судом
першої інстанції та підтверджується
матеріалами справи, рішенням Київської
міської ради від 10.07.2003 р. № 638-5/798 "Про
надання і вилучення земельних ділянок
та припинення права користування
землею" (п. 3) було затверджено проект
відведення земельної ділянки
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Аквапарк" для
будівництва, експлуатації та
обслуговування житлово-готельного
комплексу зі спортивно-розважальним
центром на вул. Юрія Шумського у
Дніпровському районі м. Києва та
передано в довгострокову оренду на 25
років земельну ділянку площею 4,83 га для
будівництва, експлуатації та
обслуговування житлово-готельного
комплексу зі спортивно-розважальним
центром на вул. Юрія Шумського у
Дніпровському районі м. Києва за
рахунок земель, вилучених з
користування Управління по фізичній
культурі та спорту площею 1,08 га та
Акціонерної енергопостачальної
компанії "Київенерго" площею 0,13 га, а
також земель запасу житлової та
громадської забудови.

На підставі вказаного рішення
20.10.2003 р. між Київською міською радою
(орендодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Аквапарк"
(орендар) було укладено договір оренди
земельної ділянки, відповідно до якого
орендодавець передав орендарю у
довгострокову оренду на 25 років
земельну ділянку на вул. Шумського у
Дніпровському районі м. Києва площею
4,8349 га для будівництва, експлуатації та
обслуговування житлово-готельного
комплексу зі спортивно-розважальним
центром.

Вищевказаний договір було
зареєстровано Головним управлінням
земельних ресурсів Київської міської
державної адміністрації, про що 08.12.2003
р. було зроблено запис за № 66-6-00120 у
книзі записів державної реєстрації
договорів.

Відповідно до ч. 3 ст. 124 Земельного
кодексу України в редакції, що була
чинною на момент відведення спірної
земельної ділянки, передача в оренду
земельних ділянок громадянам і
юридичним особам із зміною їх
цільового призначення та із земель
запасу під забудову здійснюється за
проектами відведення в порядку,
встановленому статтями 118, 123 цього
Кодексу.

Згідно ч. 6 ст. 123 Земельного
кодексу України проект відведення
земельної ділянки погоджується із
землекористувачем, органом по
земельних ресурсах, природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органами архітектури та охорони
культурної спадщини і після одержання
висновку державної землевпорядної
експертизи по об'єктах, які їй
підлягають, подається до відповідної
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради, які розглядають
його у місячний строк і, в межах своїх
повноважень, визначених цим Кодексом,
приймають рішення про надання
земельної ділянки.

За приписами ст. 186 Земельного
кодексу України проекти відведення
земельних ділянок із земель державної
чи комунальної власності
затверджуються органами виконавчої
влади або органами місцевого
самоврядування, які надають і
вилучають земельні ділянки.

Так, з проекту землеустрою,
(наявний в матеріалах справи)
вбачається, що відведення земельної
ділянки було погоджено з усіма
органами визначеними Земельним
кодексом України (у редакції чинній на
момент відведення земельної ділянки), а
саме:

З Головним управлінням
містобудування та архітектури та
дизайну міського середовища
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) (висновок щодо умов
використання земельної ділянки та
наявності містобудівних обмежень та
обтяжень для відведення земельної
ділянки №19-732 від 23.06.2003 р., ст. 27 проекту
землеустрою);

З Київською
міськсанепідемстанцією (висновок
Головного державного санітарного
лікаря м. Києва щодо відведення
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлово-готельного
комплексу зі спортивно-розважальним
центром №03-85/11912 від 19.06.2003 р., ст. 29
проекту землеустрою); З Державним
управлінням екології та природних
ресурсів в м. Києві Міністерства
екології та природних ресурсів України
(висновок №1038 (позитивний) до
матеріалів відведення земельної
ділянки ТОВ «Аквапарк» для будівництва
та обслуговування житлово-готельного
комплексу зі спортивно-розважальним
центром на вул. Юрія Шумського у
Дніпровському р-ні м. Києва, ст. 31
проекту землеустрою);

З Управлінням охорони пам'яток
історії, культури та історичного
середовища виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)
(висновок №3332 від 24.06.2003 р., ст. 33 проекту
землеустрою); З Дніпровською районною у
м. Києві державною адміністрацією
(висновок від 26.06.2003 р. №7-14-3433/4. ст. 35
проекту землеустрою);

З Головним управлінням земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) (висновок про
передачі ТОВ «Аквапарк» земельної
ділянки для будівництва, експлуатації
та обслуговування житлово-готельного
комплексу зі спортивно-розважальним
центром на вул. Юрія Шумського у
Дніпровському р-ні м. Києва (ст. 37
проекту землеустрою). У висновках усі
вищевказані органи зазначають» що не
заперечують проти відведення ТОВ
«Аквапарк» земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлово-готельного комплексу зі
спортивно-розважальним центром на
вул. Юрія Шумського у Дніпровському
р-ні м. Києва.

Саме вищевказані висновки - є
погодженнями відповідних органів до
проекту землеустрою у відповідності до
ст. 123 Земельного кодексу України (у
редакції чинній на момент відведення
земельної ділянки).

Відповідно до ч. 3 ст. 151 Земельного
кодексу України (у редакції чинній на
момент відведення земельної ділянки),
погодження місць розташування
об'єктів, розмірів передбачуваних для
вилучення (викупу) земельних ділянок та
умов їх відведення провадиться
відповідними сільськими, селищними,
міськими радами, державними
адміністраціями, Радою міністрів
Автономної Республіки Крим, Кабінетом
Міністрів України відповідно до їх
повноважень щодо вилучення цих
ділянок, а також Верховною Радою
України.

Частиною 8 ст. 151 Земельного
кодексу України (у редакції чинній на
момент відведення земельної ділянки)
передбачено, що юридичні особи
погоджують найбільш доцільне місце
розташування об'єкта, розміри
намічуваної для вилучення земельної
ділянки та умови її вилучення (викупу)
із власником землі або
землекористувачем, районним (міським)
органом земельних ресурсів,
природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органом містобудування і архітектури
та охорони культурної спадщини і
подають відповідні матеріали до
сільської, селищної, міської ради,
місцевої державної адміністрації, які
погоджують місце розташування того
об'єкта, під який мають право
самостійно вилучати земельну ділянку.

За твердженнями прокурора,
вказані висновки та листи зі
висловленою у них згодою на відведення
спірної земельної ділянки не є
погодженням в розумінні ч. 6 ст. 123
Земельного кодексу України, оскільки у
назві цих документів не міститься
слово "погодження".

Проте, як правильно встановлено
судом першої інстанції жодних вимог до
форми документу, яким має бути надано
погодження відповідними органами в
порядку ч. 6 ст. 123 Земельного кодексу
України станом на час отримання такого
погодження (2003 рік) чинним на той час
законодавством передбачено не було(
погодження за своєю природою означає
отримання згоди, схвалення на щось, що
може бути викладено як буквально, так і
шляхом формулювання виразу "не
заперечую", значення яких за своєю
суттю є однаковим).

Поряд з цим, серед додатків до
копії проекту відведення земельної
ділянки Товариству з обмеженою
відповідальністю "Аквапарк" для
будівництва, експлуатації та
обслуговування житлово-готельного
комплексу зі спортивно-розважальним
центром на вул. Юрія Шумського у
Дніпровському районі м. Києва, судом
було виявлено адресований
відповідачу-2 лист Головного
управління по фізичній культурі та
спорту Київської міської державної
адміністрації від 27.06.2003 р. № 1598, в якому
останнє не заперечує проти вилучення
земельної ділянки 1,08 га під
будівництво культурно-розважального
центру разом з плавальним басейном та
готелем із 4,81 га, яка була відведена
управлінню рішенням виконавчого
комітету Київської міської ради
народних депутатів від 25.05.1971 р. №761-4 га,
та рішенням від 20.05.1991 р. № 757-0,81 Га.

Тобто, наявність даного документу
спростовує твердження скаржника про
відсутність згоди Управління по
фізичній культурі та спорту на
вилучення частини спірної земельної
ділянки.

Крім того, п. 3 рішення Київської
міської ради від 10.07.2003р. № 638-5/798 "Про
надання і вилучення земельних ділянок
та припинення права користування
землею" містить посилання на вказаний
лист-згоду від 27.06.2003 р. № 1598.

З огляду на викладене, Київський
апеляційний господарський суд не
приймає як належне твердження
скаржника (Прокуратури міста Києва), що
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки ТОВ «Аквапарк»
площею 4,83 га, для будівництва,
експлуатації та обслуговування
житлово-готельного комплексу зі
спортивно-розважальним центром на вул.
Юрія Шумського у Дніпровському р-ні м.
Києва (надалі - проект землеустрою) не
був погоджений належним чином, зокрема
у відповідності до ст. 123 Земельного
Кодексу України (у редакції чинній на
момент прийняття оспорюваного
Рішення).

Щодо тверджень скаржника про
порушення відповідачами вимог
Генерального плану міста до 2020 року,
Програми комплексного розвитку
зеленої зони м. Києва до 2010 (2015) року та
концепції формування зелених
насаджень в центральній частині міста,
оскільки частина території, де
планується будівництво Товариством з
обмеженою відповідальністю "Аквапарк"
відноситься до парку біля озера
Тельбін. Зважаючи на невнесення
відповідних змін до вказаних актів
рішеннями Київської міської ради,
розміщення на зазначеній території
житла, офісів та паркінгу суперечить
діючій містобудівній документації,
Київський апеляційний господарський
суд відзначає наступне.

Так, вказані доводи про те, що
частина земельної ділянки відноситься
до парку біля озера Тельбін суперечать
самому змісту пункту 3 рішення
Київської міської ради від 10.07.2003р. №
638-5/798 "Про надання і вилучення
земельних ділянок та припинення права
користування землею", яким Товариству з
обмеженою відповідальністю "Аквапарк"
надано земельну ділянку загальною
площею 4,83 га, з яких 1,08 га - землі,
відведені у 1971 році міському Комітету
по фізкультурі та спорту для
будівництва спортивної школи, 0,13 га -
землі, відведені Акціонерній
енергопостачальній компанії
"Київенерго" під будівництво закритих
електропідстанцій, а 3,62 га - землі
запасу житлової та громадської
забудови.

Тобто, затверджуючи проект
відведення земельної ділянки
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Аквапарк", Київською
міською радою було належним чином
проаналізовано та взято до уваги
позитивні висновки відповідних
уповноважених органів про можливість
відведення спірної земельної ділянки,
а також зобов'язано майбутнього
орендаря вчинити відповідні дії.

Окрім того, у 2003 році в складі
комплексної державної експертизи була
проведена державна екологічна
експертиза матеріалів ескізного
проекту забудови території біля озера
Тельбін з будівництвом
житлово-готельного комплексу зі
спортивно-розважальним центром
"Аквапарк" на вул. Юрія Шумського у
Дніпровському районі м. Києва, в
результаті якої Державним управлінням
екології та природних ресурсів в м.
Києві було складено позитивний
висновок № 184 щодо здійснення
будівництва на спірній земельній
ділянці.

Крім того, внаслідок проведення
Державною екологічною інспекцією у м.
Києві 05.08.2011 р. та 08.08.2011 р., а також
Державною інспекцією сільського
господарства в м. Києві 03.07.2012 р.
перевірок дотримання вимог
природоохоронного та земельного
законодавства Товариством з обмеженою
відповідальністю "Аквапарк", порушень
виявлено не було.

Так, Київський апеляційний
господарський суд не приймає як
належне твердження скаржника (Органу
самоорганізації населення "Комітет
мікрорайону "Березняки-Тельбін"), що
будівництво на березі озера Тельбін
житлово-готельного комплексу зі
спортивно-розважальним центром
«Аквапарк» ставить під загрозу
екологічний стан водойми та може
привести до її знищення.

При цьому, Київський апеляційний
господарський суд відзначає, що як
вбачається з матеріалів справи
житлово-готельний комплекс зі
спортивно-розважальним центром
«Аквапарк» на спірній земельній
ділянці, рішення про передачу якої
оскаржується у даній господарській
справі, був побудований та введений в
експлуатацію (т.3, а.с 13-20), і згідно з
розділом ОВНС до проекту Коригування
проектної документації по будівництву
житлово-готельного комплексу зі
спортивно-розважальним центром по вул.
Юрія Шумського в Дніпровському районі
м. Києва, вплив на довкілля від
побудованих та введених в експлуатацію
об'єктів будівництва - в межах
дозволених рівнів.

З огляду на викладене, Київський
апеляційний господарський суд
погоджується з висновком суду першої
інстанції, щодо відмови в задоволенні
позовних вимог в частині визнання
недійсним з моменту прийняття та
скасування пункту 3 рішення Київської
міської ради від 10.07.2003 р. №638-5/798 "Про
надання і вилучення земельних ділянок
та припинення права користування
землею".

Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного
кодексу України, правочином є дія
особи, спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст. 203 Цивільного
кодексу України встановлено загальні
вимоги, додержання яких є необхідним
для чинності правочину, зокрема:

- зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства;

- особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності;

- волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;

- правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом;

- правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним;

- правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ст. 204 Цивільного кодексу
України правочин є правомірним, якщо
його недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Підставою для визнання спірних
правочинів недійсними позивач вбачає в
положеннях ч.1 ст. 215 ЦК України, згідно
якої підставою недійсності правочину
є недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті
203 цього Кодексу.

Тож, відповідно до положень
чинного законодавства України,
визнання правочину недійсним
ставиться в залежність від його
відповідності вимогам чинного
законодавства та актам органів
державної влади.

Постановою пленуму Верховного
суду України № 9 від 06.11.2009 р. зазначено,
відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного
кодексу України підставою недійсності
правочину є недодержання стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ст. 203
Цивільного кодексу України, саме на
момент вчинення правочину. Не може бути
визнаний недійсним правочин, який не
вчинено, у зв'язку з цим судам необхідно
правильно визначати момент вчинення
правочину (статті 205- 210, 640 Цивільного
кодексу тощо).

Позивач також просив суд першої
інстанції визнати недійсним договір
оренди земельної ділянки від 20.10.2003 р.,
укладений між Київською міською радою
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Аквапарк", з мотивів
порушення при його укладенні права
власності територіальної громади
міста Києва на землю, а також інтереси
держави у сфері контролю за
використанням та охороною земель,
ефективного використання земельних
ресурсів.

Проте, як правильно встановлено
судом першої інстанції та
підтверджується матеріалами справи,
прокурор необґрунтовано стверджує про
порушення права оскільки за змістом
договору вбачається, що він укладений
на підставі вільного волевиявлення, не
суперечить законодавству, не порушує
права і охоронювальні законом інтереси
громадян або суб'єктів господарювання,
сторони досягли істотних його умов, а
тому, не підлягає визнанню недійсним.

З огляду на викладене, Київський
апеляційний господарський суд
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відмови в задоволенні
позовних вимог в частині визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки від 20.10.2003 р., укладеного між
Київською міською радою та Товариством
з обмеженою відповідальністю
"Аквапарк" та зареєстрованого Головним
управлінням земельних ресурсів
Київської міської державної
адміністрації 08.12.2003 р. за № 66-6-00120.

Крім того, Київський апеляційний
господарський суд погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
відмовив в задоволенні позовних вимог
в частині визнання недійсним на
майбутнє договору оренди земельної
ділянки, укладеного між Київською
міською радою та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Аквапарк», зареєстрованого Головним
управлінням земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), який зареєстрований в
Головному управлінні земельних
ресурсів 08.12.2003 за № 66-6-00120, з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного
кодексу України недійсний правочин не
створює юридичних наслідків, крім тих,
що пов'язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.

Так, з огляду на відсутність правових
підстав для задоволення позову в
частині визнання недійним спірного
договору оренди земельної ділянки,
наслідки недійсності правочину в
порядку ст. 216 Цивільного кодексу
України застосуванню не підлягають.

Відповідно до п.2.2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів" № 10
від 29.05.2013р., за змістом частини першої
статті 261 Цивільного кодексу України
позовна давність застосовується лише
за наявності порушення права особи.
Отже, перш ніж застосовувати позовну
давність, господарський суд повинен
з'ясувати та зазначити в судовому
рішенні, чи порушене право або
охоронюваний законом інтерес позивача,
за захистом якого той звернувся до
суду. У разі коли такі право чи інтерес
не порушені, суд відмовляє в позові з
підстав його необґрунтованості. І лише
якщо буде встановлено, що право або
охоронюваний законом інтерес особи
дійсно порушені, але позовна давність
спливла і про це зроблено заяву іншою
стороною у справі, суд відмовляє в
позові у зв'язку зі спливом позовної
давності - за відсутності наведених
позивачем поважних причин її
пропущення.

З огляду на викладене, Київський
апеляційний господарський суд
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відмови відповідачу 2 в
клопотанні про застосування строків
позовної давності до даного спору.

Крім того, Київський апеляційний
господарський суд не приймає як
належне посилання апелянта (Органу
самоорганізації населення "Комітет
мікрорайону "Березняки-Тельбін") на
відповідь Департаменту містобудування
та архітектури міста Києва №21666/0812/27-13
від 20.12.2013р., як на підставу скасування
спірного рішення, оскільки вказана
відповідь була надана 24.12.2013р., тобто
після прийняття спірного рішення та не
спростовує висновку суду першої
інстанції щодо відсутності підстав для
визнання недійсним спірного договору
оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Приймаючи до уваги викладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
місцевим господарським судом повно і
всебічно з'ясовані всі обставини
справи та надано їм належну правову
оцінку, рішення суду першої інстанції
відповідає законодавству та
матеріалам справи.

Доводи апелянта щодо неправильного
застосування норм процесуального
права не знайшли свого підтвердження.

На підставі наведеного, колегія суддів
дійшла висновку про те, що прийняте
господарським судом рішення
відповідає ст. ст. 43, 85 Господарського
процесуального кодексу України,
вимогам щодо законності та
обґрунтованості, підстав для
скасування рішення, в тому числі, з
мотивів, наведених в апеляційній
скарзі не вбачається.

За таких обставин, рішення
Господарського суду міста Києва від
11.12.2013р. у справі №910/5338/13 підлягає
залишенню без змін, а апеляційні скарги
Заступника прокурора м. Києва та Органу
самоорганізації населення "Комітет
мікрорайону "Березняки-Тельбін" -
задоволенню не підлягають.

Судові витрати за розгляд
апеляційної скарги у зв'язку з
відмовою в її задоволенні на підставі
ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України покладаються на
апелянта.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 -105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Заступника
прокурора м. Києва та Органу
самоорганізації населення "Комітет
мікрорайону "Березняки-Тельбін"
залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 11.12.2013р. у справі №910/5338/13 -
залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/5338/13 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддя
В.В. Сулім

Судді
Л.О. Рєпіна

К.В. Тарасенко