ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.03.2014
Справа № 905/6629/13

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Колесника
Р.М., суддів Говоруна О.В., Кучерявої О.О.
при секретарі судового засідання Волзі
І.П., розглянувши у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовною заявою: товариства з
обмеженою відповідністю «Європласт
Трейд», м. Донецьк

до відповідача: акціонерного
товариства закритого типу «Завод
«Сантехдеталь», м. Донецьк

за участі третіх осіб, що не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача:

- Товариства з обмеженою
відповідальністю «Радуга (третя особа
1)

- Товариства з обмеженою
відповідальністю «Донбас
Енергосервіс» (третя особа 2)

- Товариства з обмеженою
відповідальністю «Донбасстрой» (третя
особа 3)

- Товариства з обмеженою
відповідальністю «Донецк-Вторма»
(третя особа 4)

- Товариства з обмеженою
відповідальністю «Екострой ЛТД» (третя
особа 5)

- Товариства з обмеженою
відповідальністю «Донецьке Бістро»
(третя особа 6)

- Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сопка» (третя особа
7)

- Товариства з обмеженою
відповідальністю «Европласт» (третя
особа 8)

- Товариства з обмеженою
відповідальністю «Донецька
Мехколона-98» (третя особа 9)

- Закритого акціонерного
товариства «Донецька Мехколона-98»
(третя особа 10)

- Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВостокІнвест»
(третя особа 11)

- ОСОБА_1 (третя особа 12)

- ОСОБА_2 (третя особа 13)

- ОСОБА_3 (третя особа 14)

- ОСОБА_4 (третя особа 15)

про визнання попереднього договору
недійсним

та за зустрічною позовною заявою:
акціонерного товариства закритого
типу «Завод «Сантехдеталь», м. Донецьк

до відповідача 1: товариства з
обмеженою відповідністю «Європласт
Трейд», м. Донецьк

до відповідача 2: товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укрсварка», м. Донецьк

до відповідача 3: товариства з
обмеженою відповідальністю
«Донмакмет», м. Донецьк

про припинення права спільної
власності, виділ в натурі нерухомого
майна та визнання права власності

Представники сторін:

Від позивача: Павлов А.Є.

Від відповідача: не з'явився

Від третьої особи 11: Кальонов Є.А.

Від третіх осіб: не з'явилися

Товариство з обмеженою відповідністю
«Європласт Трейд» звернулось до
господарського суду Донецької області
з позовом до акціонерного товариства
закритого типу «Завод «Сантехдеталь»
про визнання попереднього договору
іпотеки недійсним.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на вчинення попереднього
договору іпотеки від 01.09.2013р. під
впливом обману, оскільки позивачу
стало відомо про те, що належні
відповідачу будівлі, що є предметом
договору іпотеки, є часткою у
нерухомому майні, що належить також
декільком іншим співвласникам, а, отже
предметом договору іпотеки в силу
приписів ст. 5 Закону України «Про
іпотеку» бути не може.

15.10.2013р. акціонерне товариство
закритого типу «Завод «Сантехдеталь»
звернулося до господарського суду
Донецької області із зустрічним
позовом до товариства з обмеженою
відповідністю «Європласт Трейд» про
припинення права спільної власності,
виділ в натурі нерухомого майна та
визнання права власності, який ухвалою
суду від 15.10.2013р. було прийнято для
спільного розгляду разом з первісним
позовом.

В обґрунтування зустрічного позову
позивач посилається на необхідність
виділення в натурі частки з нерухомого
спільного майна, яка відповідає частці
відповідача у праві спільної часткової
власності, необхідність визнання права
власності на це майно, та обґрунтовує
своє звернення до суду із
розглядуваним позовом посиланням на
ухилення інших співвласників від
укладання запропонованого ним
договору про виділення майна в натурі.
В перебігу розгляду справи надав
клопотання про розгляд справи без його
участі.

Суд ухвалою від 29.10.2013р. залучив до
участі у справі у якості третіх осіб, що
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача
товариство з обмеженою
відповідальністю «Радуга» (третя особа
1), товариство з обмеженою
відповідальністю «Донбас
Енергосервіс» (третя особа 2),
товариство з обмеженою
відповідальністю «Донбасстрой» (третя
особа 3), товариство з обмеженою
відповідальністю «Донецк-Вторма»
(третя особа 4), товариство з обмеженою
відповідальністю «Екострой ЛТД» (третя
особа 5), товариство з обмеженою
відповідальністю «Укрсварка» (третя
особа 6), товариство з обмеженою
відповідальністю «Донецьке Бістро»
(третя особа 7), товариство з обмеженою
відповідальністю «Сопка» (третя особа
8), товариство з обмеженою
відповідальністю «Европласт» (третя
особа 9), товариство з обмеженою
відповідальністю «Донмакмет» (третя
особа 10), товариство з обмеженою
відповідальністю «Донецька
Мехколона-98» (третя особа 11), закрите
акціонерне товариство «Донецька
Мехколона-98» (третя особа 12), товариство
з обмеженою відповідальністю
«ВостокІнвест» (третя особа 13), ОСОБА_1
(третя особа 14), ОСОБА_2 (третя особа 15),
ОСОБА_3 (третя особа 16), ОСОБА_4 (третя
особа 17).

Ухвалою від 24.02.2014р. суд залучив до
участі у справі у якості відповідачів
за зустрічним позовом товариство з
обмеженою відповідальністю
«Укрсварка» (відповідач 2) та
товариство з обмеженою
відповідальністю «Донмакмет»
(відповідач 3), внаслідок чого змінено
порядкові номери решти залучених
третіх осіб.

Відповідачами 2, 3 були надані листи, в
яких вони не заперечували проти
задоволення зустрічних позовних вимог
та просили розглянути справу без їх
участі.

Третьою особою 11 були надані письмові
пояснення, в яких просила задовольнити
первісні позовні вимоги, посилаючись
на те, що попередній договір іпотеки не
відповідає приписам Закону України
«Про іпотеку», яким встановлено, що
частина об'єкта нерухомого майна може
бути предметом іпотеки лише після її
виділення в натурі і реєстрації права
власності на неї як на окремий об'єкт
нерухомості, та відмовити у
задоволенні зустрічних вимог, адже
виділення частки майна в натурі надає
її власнику право самостійно
розпоряджатися нею, що може призвести
до порушення прав та законних
інтересів суміжних користувачів.

Треті особи 1-10, 12-15 в судове засідання
не з'явились, проте надали листи, у яких
не заперечували проти задоволення
зустрічного позову та просили
розглянути справу без їх участі.

Строк розгляду справи на підставі ст.69
Господарського процесуального кодексу
України продовжувався. Розгляд справи
на підставі ст.77 Господарського
процесуального кодексу України
відкладався.

Розпорядженням від 03.12.2013р. призначено
колегіальний розгляд справи у складі
головуючого судді Колесника Р.М..
суддів Харакоза К.С., Говоруна О.В.

Розпорядженнями від 26.12.2013р., 21.01.2014р. та
11.02.2014р. змінювався склад судової
колегії: суддю Говоруна О.В. було
замінено на суддю Мальцева М.Ю., суддю
Мальцева М.Ю. - на суддю Говоруна О.В.,
суддю Харакоза К.С. - на суддю Кучеряву
О.О..

Перед початком розгляду справи по суті
представників сторін та третьої особи
11 було ознайомлено з правами та
обов'язками, передбаченими ст.ст. 20, 22, 27
Господарського процесуального кодексу
України.

З'ясувавши фактичні обставини справи,
докази на їх підтвердження, виходячи з
фактів, встановлених в процесі
розгляду справи, вислухавши
представників сторін та третьої особи
11, суд

ВСТАНОВИВ

15.03.1994р. Донецьким регіональним
відділенням Фонду державного майна
України (продавцем) та орендним
підприємством «Сантехдеталь»
(покупцем), яке розпорядженням
виконкому Калінінської районної ради
народних депутатів від 29.09.1994р. №677 було
перереєстровано на акціонерне
товариство закритого типу
«Сантехдеталь», укладено договір
купівлі продажу №354, відповідно до
якого покупець придбав майно цілісного
майнового комплексу «Сантехдеталь»,
розташованого за адресою: 340076, м.
Донецьк, пр. Червоногвардійський, 46.
Даний договір нотаріально посвідчено
18.03.1994р. та зареєстровано в реєстрі за
№1-306.

Факт передачі майна покупцю
підтверджується актом
приймання-передачі від 02.09.1994р. (т.2 а.с.
64).

З реєстраційного посвідчення
Донецького БТІ від 14.11.1997р. (т.1 а.с. 16)
вбачається, що передане за договором
купівлі-продажу від 15.03.1994р. майно
зареєстроване за акціонерним
товариством закритого типу
«Сантехдеталь» та складається з
будівель за літ. А-4, Б-1, В-1, Г-1, Н-1, О-1, П-1,
Р-1, У-1, Ф-1, Х-1, Ц-1, Ч-1, Е'-1, Э-1, Ю-1, А-2, А'-1,
Б'-1, В'-1, Г'-1, Д'-1, Е'-1, Е"-1, З'-1, Д, Е, Ж, З, И, К,
Л, М, Ш, Щ, И', Ж'.

З інформаційної довідки з Реєстру прав
власності на нерухоме майно №7432376 від
01.08.2013р. (т.1 а.с. 18-29), наданої заявником
первісного позову, вбачається, що
майно, розташоване за адресою: м.
Донецьк, пр. Червоногвардійський, 46,
належить різним фізичним та юридичним
особам, зокрема, сторонам по справі та
третім особам на підставі різних,
окремих правовстановлюючих
документів.

01.09.2013р. відповідачем 1 за первісним
позовом (іпотекодавцем) та позивачем за
первісним позовом (іпотекодержателем)
укладено попередній договір іпотеки,
відповідно до п.п.1.1.,1.2 та 4.1 якого
сторони зобов'язуються у майбутньому
укласти договір, відповідно до умов
якого іпотекодавець передає, а
іпотекодержатель приймає в іпотеку
частину будівлі складу (літ. П-1) площею
235,9 кв.м., частину будівлі
котельно-зварювального цеху (літ. Ч-1, ч)
площею 636,4 кв.м. з навісом (літ. Щ) площею
441,7 кв.м., частину будівлі цеху з
виробництва пластмасових виробів (літ.
Ц-1) площею 188,9 кв.м., розташовані за
адресою: м. Донецьк, пр.
Червоногвардійський, 46 зі строком дії
до підписання основного договору.

В п.1.2.5 договору сторонами було
узгоджено, що основний договір іпотеки
має бути укладений не пізніше ніж
25.09.2013р.

Позивач за первісним позовом,
посилаючись на укладання попереднього
договору іпотеки під впливом обману
через необізнаність щодо
приналежності майбутнього об'єкту
іпотеки кільком особам на праві
спільної власності, звернувся з
позовом про визнання недійсним
попереднього договору іпотеки від
01.09.2013р.

07.08.2012р. позивач за зустрічним позовом
звернувся до власників розташованих за
адресою м. Донецьк, пр.
Червоногвардійський, 46 об'єктів
нерухомості із пропозицією укласти
угоду про виділ спірного майна в
натурі, запропонувавши з'явитися для
цього до визначеного приватного
нотаріусу 09.08.2013р. о 12 год. 00 хвил. (т. 2
а.с. 98-114).

Співвласники майна до нотаріуса не
з'явились. Факт присутності директора
позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4
09.08.2013р. о 12 год. 00 хвил. у приміщенні
приватного нотаріуса Донецького
нотаріального округу ОСОБА_7
підтверджується свідоцтвом №1489 від
09.08.2013р., посвідченим цим нотаріусом (т.1
а.с.46).

Відповідач за первісним позовом,
посилаючись на необхідність виділення
в натурі частки з нерухомого спільного
майна, яка відповідає частці
відповідача у праві спільної часткової
власності, необхідність визнання права
власності на це майно та на ухилення
інших співвласників нерухомості,
розташованої за адресою
місцезнаходження спірного майна, від
укладання запропонованого ним
договору про виділення майна в натурі,
звернувся до суду із зустрічним
позовом.

Виходячи з принципу повного,
всебічного та об'єктивного розгляду
всіх обставин справи, суд вважає вимоги
позивача за первісним позовом до
відповідача такими, що не підлягають
задоволенню, тоді як вимоги
зустрічного позову підлягають
задоволенню у повному обсязі,
враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції
України право власності набувається в
порядку, визначеному законом.

З матеріалів справи вбачаться, що
спірне майно було набуто заявником
зустрічного позову у приватну
власність на підставі договору
купівлі-продажу від 15.03.1994р.

З поданого первісним позивачем позову
вбачається невизнання ним права
позивача за зустрічним позовом на
об'єкти нерухомості, розташовані за
адресою: м. Донецьк, пр.
Червоногвардійський, 46 як на окремі
об'єкти нерухомості. Неявка третіх осіб
до нотаріуса у призначений день та час
вчинення договору про виділ є
свідченням існування спору з цього
приводу, а, отже, звернення позивача до
суду із зустрічним позовом вбачається
судом підставним та таким, що
відповідає змісту порушеного права,
захист якого може відбуватися у спосіб,
сформульований ним в позові, в тому
числі з підстав, передбачених ст. 392
Цивільного кодексу України.

З інформаційної довідки Реєстраційної
служби Ворошиловського районного
управління юстиції у м. Донецьку (т.1 а.с.
18-29) вбачається, що позивачу, третім
особам та відповідачам належить право
власності на певні об'єкти права
власності, які розташовані за однією
адресою: м. Донецьк, пр.
Червоногвардійський, 46.

Позивачем за зустрічним позовом до
матеріалів справи надано засвідчені
копії технічних паспортів на будівлю
складу літ. П-1, будівлю
котельно-зварювального цеху літ. Ч-1 та
будівлю цеху з виготовлення
пластмасових виробів літ. Ц-2 (т.2 а.с. 26-41)
та відповідні правовстановлюючі
документи, з яких вбачається, що
заявник зустрічного позову є
співвласником спірного майна разом із
товариством з обмеженою
відповідальністю «Укрсварка» щодо
приміщення Ч-1, товариством з обмеженою
відповідальністю «Донмакмет» щодо
приміщення П-1, товариством з обмеженою
відповідністю «Європласт Трейд» щодо
приміщення Ц-1.

Отже, на думку суду саме із цими особами
у позивача за зустрічним позовом виник
спір щодо права власності на
перелічене майно, що зумовило висновок
суду про залучення саме зазначених
осіб у якості співвідповідачів за
зустрічним позовом.

Треті особи, що залучені до участі у
справі, з огляду на наявні в матеріалах
справи докази, фактично є власниками
інших окремих будівель чи частин,
розташованих за тією ж адресою, що і
спірне майно, отже, безпосередньо не
утворюють спільної із позивачем за
зустрічним позовом та відповідачами
спільної власності. Вірогідне
існування відносин зі спільної
власності у взаємовідносинах між
третіми особами не впливає на предмет
розглядуваного зустрічного позову
через відсутність спільного із
зазначеними особами (позивачем за
зустрічним позовом та відповідачами)
об'єкту права власності. Саме тому
зазначені особи у якості відповідачів
до участі у справі не залучалися.

Надаючи оцінку доводам, наведеним
позивачем за зустрічним позовом в
обґрунтування своїх позовних вимог суд
виходить з наступного.

Статтями 355, 356 Цивільного кодексу
України встановлено, що майно, що є у
власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно).
Майно може належати особам на праві
спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності. Власність
двох чи більше осіб із визначенням
часток кожного з них у праві власності
є спільною частковою власністю.

Згідно із ст. 358 цього ж Кодексу право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

Приписами ст. 364 цього ж Кодексу
передбачено, що співвласник має право
на виділ у натурі частки із майна, що є у
спільній частковій власності. У разі
виділу співвласником у натурі частки
із спільного майна для співвласника,
який здійснив такий виділ, право
спільної часткової власності на це
майно припиняється. Така особа набуває
право власності на виділене майно, і у
випадку, встановленому законом, таке
право підлягає державній реєстрації.
Договір про виділ у натурі частки з
нерухомого спільного майна
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню.

За змістом цієї ж статті виділ у натурі
частки допускається у разі, якщо майно
є подільним. Згідно із ст.183 Цивільного
кодексу України подільною є річ, яку
можна поділити без втрати її цільового
призначення.

З довідки КП БТІ м. Донецька №04-2/299 від
10.02.2014р. (т.2 а.с. 25) вбачається, що позивач
за зустрічним позовом є власником:

- у будівлі складу літ. П-1
приміщення 1: побутова кімната №1 - 25,2
кв.м., роздягальня №2 - 9,2 кв.м.;
приміщення 2: склад №1 - 201,5 кв.м.
загальною площею 235, 9 кв.м.

- у будівлі котельно-зварочного
цеху літ. Ч-1 приміщення 2: цех №1 - 538,2
кв.м, побутове приміщення №2 - 21,2 кв.м.,
роздягальня №3 - 34,3 кв.м., кабінет №4 - 16,6
кв.м., №5 - 15,0 кв.м., приміщення 3: склад №1
- 11,1 кв.м. загальною площею 636,4 кв.м.

- у будівлі цеху з виготовлення
пластмасових виробів літ. Ц-2
приміщення 4: ковальський цех №1 - 93,8
кв.м., коридор №2 - 4,7 кв.м., побутове
приміщення №3 - 8,0 кв.м., цех №4 - 82,4 кв.м.
загальною площею 188,9 кв.м.

Висновком проведеного експертного
дослідження будівельно-технічної
спеціалізації №01/23/08/13 від 06.08.2013р.
встановлено, що частину будівлі складу
(літ. П-1) площею 235,9 кв.м., частину
будівлі котельно-зварювального цеху
(літ. Ч-1, ч) площею 636,4 кв.м. з навісом
(літ. Щ) площею забудівлі 441,7 кв.м.,
частину будівлі цеху з виробництва
пластмасових виробів (літ. Ц-1) площею
188,9 кв.м., розташовані за адресою: м.
Донецьк, пр. Червоногвардійський, 46
технічно можливо виділити в натурі в 1/1
долі.

Також, матеріалами справи, зокрема,
листами, направленими на адреси
співвласників майна та свідоцтвом від
09.08.2013р., підтверджується вжиття
заявником зустрічного позову заходів
для подальшого виділу належного його
майна в натурі шляхом укладання
відповідного договору про виділ, та
ігнорування третіми особами та
відповідачами пропозиції позивача за
зустрічним позовом щодо явки до
нотаріуса з метою укладення
відповідного договору є свідченням
наявності спору, що потребує судового
вирішення цього питання у спосіб,
запропонований позивачем за
зустрічним позовом.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що надані до
матеріалів справи документи дають суду
підстави дійти висновку про можливість
роздільної експлуатації заявником
зустрічного позову спірного майна від
інших співвласників будівель
(приміщень), з огляду на що суд вважає,
що вимоги позивача за зустрічним
позовом в частині виділу в натурі майна
та визнання права власності на це майно
підлягають задоволенню.

Щодо вимог заявника зустрічного позову
в частині припинення права спільної
власності на майно, суд приходить до
наступних висновків.

Приписами ст. 364 Цивільного кодексу
України встановлено правовий наслідок
виділу співвласником в натурі частки
із спільного майна - припинення права
спільної часткової власності на це
майно для співвласника, який здійснив
такий виділ.

Враховуючи попередні висновки суду про
виділ в натурі майна та визнання права
власності на це майно, задоволенню
підлягають і вимоги про припинення
права спільної часткової власності, як
такі, що ґрунтуються на нормах
цивільного законодавства та
відповідають ознакам належного
способу захисту порушеного права в цій
частині.

Доводи третьої особи 11 судом до уваги
не сприймаються як такі, що юридично
неспроможні, адже третя особа 11 не є
співвласником безпосередньо тих
будівель (приміщень), щодо яких
заявлено зустрічний позов, та рішення
суду не вплине на її права та обов'язки
стосовно спірного майна. Міркування
третьої особи та припущення з приводу
того, що виділ в натурі спірного майна
може призвести в майбутньому до
перешкод у реалізації нею своїх прав
власності підтвердження в перебігу
розгляду справи не знайшли.

Перевіряючи обставини, якими позивач
за первісним позовом обґрунтовує свої
позовні вимоги, суд приходить до
наступних висновків.

В обґрунтування первісних позовних
вимог позивач посилається на укладання
попереднього договору іпотеки під
впливом обману, а саме на те, що йому
стало відомо, що належні відповідачу
будівлі є часткою у нерухомому майні,
що належить також іншим співвласникам.

Статтею 16 Цивільного кодексу України
передбачено, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Одним із способів
захисту такого права є визнання
правочину недійсним.

Приписами ст. 215 Цивільного кодексу
України встановлено, що підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 216 Цивільного кодексу
України недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

Згідно із ст. 230 Цивільного кодексу
України якщо одна із сторін правочину
навмисно ввела другу сторону в оману
щодо обставин, які мають істотне
значення (частина перша статті 229 цього
Кодексу), такий правочин визнається
судом недійсним. Обман має місце, якщо
сторона заперечує наявність обставин,
які можуть перешкодити вчиненню
правочину, або якщо вона замовчує їх
існування. Сторона, яка застосувала
обман, зобов'язана відшкодувати другій
стороні збитки у подвійному розмірі та
моральну шкоду, що завдані у зв'язку з
вчиненням цього правочину.

Однак, наведені позивачем за первісним
позовом підстави для визнання
попереднього договору іпотеки від
01.09.2013р. недійсним не відповідають
обставинам справи та спростовуються
наявним вищевикладеним висновком суду
щодо визнання за позивачем за
зустрічним позовом права власності на
нерухоме майно за спірним договором.

Відповідно до ст.4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство в господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести обставини, на
які вона посилається в обґрунтування
своїх вимог або заперечень.

При цьому, з урахуванням вимог ст.43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Керуючись наведеними положеннями
закону, суд приходить до висновку про
задоволення зустрічних позовних вимог
та відмову у задоволенні первісного
позову.

Виходячи зі змісту розглядуваної
справи та враховуючи відсутність в
діях відповідачів за зустрічним
позовом вини у виникненні спору, поява
якого здебільшого обумовлена певною
плутаниною у змісті права власності
позивача за зустрічним позовом через
здійснення цілої низки відчужень
частин приміщень та будівель із колись
спільного об'єкту, суд приходить до
висновку про залишення судових витрат,
понесених позивачем за зустрічним
позовом, без відшкодування.

Керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 34, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені первісних позовних вимог
товариства з обмеженою відповідністю
«Європласт Трейд» відмовити.

Зустрічні позовні вимоги акціонерного
товариства закритого типу «Завод
«Сантехдеталь» задовольнити.

Виділити в натурі частину будівлі
складу (літ. П-1) площею 235,9 кв.м., частину
будівлі котельно-зварювального цеху
(літ. Ч-1, ч) площею 636,4 кв.м. з навісом
(літ. Щ) площею 441,7 кв.м., частину будівлі
цеху з виробництва пластмасових
виробів (літ. Ц-1) площею 188,9 кв.м.,
розташовані за адресою: м. Донецьк, пр.
Червоногвардійський, 46.

Припинити право спільної власності на
частину будівлі складу (літ. П-1) площею
235,9 кв.м., частину будівлі
котельно-зварювального цеху (літ. Ч-1, ч)
площею 636,4 кв.м. з навісом (літ. Щ) площею
441,7 кв.м., частину будівлі цеху з
виробництва пластмасових виробів (літ.
Ц-1) площею 188,9 кв.м., розташовані за
адресою: м. Донецьк, пр.
Червоногвардійський, 46.

Визнати за акціонерним товариством
закритого типу «Завод «Сантехдеталь»
(83076, м. Донецьк, пр.
Червоногвардійський, 46, ) право власності на частину
будівлі складу (літ. П-1) площею 235,9 кв.м.,
частину будівлі
котельно-зварювального цеху (літ. Ч-1, ч)
площею 636,4 кв.м. з навісом (літ. Щ) площею
441,7 кв.м., частину будівлі цеху з
виробництва пластмасових виробів (літ.
Ц-1) площею 188,9 кв.м., розташовані за
адресою: м. Донецьк, пр.
Червоногвардійський, 46.

У судовому засіданні 20.03.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частину
рішення. Повне рішення складено 21.03.2014р.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано.

Головуючий суддя
Р.М. Колесник

Суддя
О.В. Говорун

Суддя
О.О. Кучерява