ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.03.2014 Справа № 920/262/14

за позовом: Дитячо-юнацької
спортивної школи "Україна"
профспілкової

організації публічного
акціонерного товариства "Сумбуд", м.
Суми

до відповідача: Виконавчої дирекції
Сумського обласного відділення Фонду

соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, м.
Суми

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача: Профспілкова
організація Публічного акціонерного
товариства

"Сумбуд",м. Суми

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: Сумська міська рада, м.
Суми

про визнання права власності

СУДДЯ ДЖЕПА Ю. А.

За участю представників сторін:

від позивача: Чайченко О.В.
(довіреність б/н від 03.03.2014 р.); дир. Кулик
О.В.

від відповідача: не прибув

від третіх осіб: не з'явилися

При секретарі судового засідання
Лєпковій О.О.

Суть спору: позивач просить суд визнати
право власності на об'єкт нерухомості,
яким є веслувальна база за адресою: м.
Суми, вул. Заливна, 6"А", яка включає в
себе будівлі згідно переліку.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав заявлені позовні
вимоги в повному обсязі. Окрім цього,
17.03.2014 р. надав заяву про залучення до
участі у справі в якості
співвідповідача Центрального органу
Виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, проте в даному
судовому засіданні відмовився від
поданої 17.03.2014 р. заяви. Дана відмова
прийнята судом.

Представник відповідача надав
заперечення на позовну заяву, в якому
проти задоволення позову заперечує.

Представник третьої особи -
Профспілкової організації Публічного
акціонерного товариства «Сумбуд» в
судове засідання не прибув, проте надав
відзив на позовну заяву, в якому
зазначив, що проти задоволення
заявлених позовних вимог не заперечує.

В судове засідання від представника
третьої особи - Сумської міської ради
надійшли письмові пояснення по справі,
в яких зазначено, що спірне мано ніколи
не перебувало у комунальній власності
територіальної громади міста Суми,
інтереси територіальної громади міста
Суми не зачіпаються, і просить
розглядати справу без участі
представника.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив:

17.12.1991 р. було створено всеукраїнське
добровільне спортивне товариство
профспілок «Україна».

16.04.1992 р. постановою Президії Сумської
обласної ради профспілок № П-26-3
вирішено з балансу спорткомбінату
«Авангард» передати на баланс облради
спорттовариства профспілок «Україна»
належні профспілковим органам основні
засоби та штатну чисельність, тобто
цілісно-майновий комплекс
дитячо-юнацької школи «Авангард» разом
з трудовим колективом.

Як вбачається з матеріалів справи,
22.04.1992 р. за актом приймання - передачі
майна, спортивний комбінат «Авангард»
передав на баланс дитячо - юнацькій
спортивній школі «Україна» при облраді
профспілок «Україна» майно
спортивного призначення, а саме:
будівлі та споруди, транспортні засоби,
спортінвентар, штатний розклад тощо.
Відповідно до відомості про будівлі та
споруди були передані будівля
водно-гребної бази, мостик
водно-гребної бази, будинок СКО, які
знаходяться за теперішню адресою: м.
Суми, вул. Заливна, 6 «А».

28.04.1992 р. постановою Президії Сумської
облради спорттовариства профспілок
«Україна» № 1 ДЮСШ «Україна» було
наділено, відповідно до постанови
Держкомспорту СРСР від 04.06.1991 р. № 4,
самостійним балансом з правом
юридичної особи відповідно до типового
Статуту про ДЮСШ.

Позивач в позовній заяві зазначає, що
21.06.1993 р. Сумським обласним управлінням
статистики ДЮСШ «Україна» було видане
свідоцтво № 10/18 про присвоєння
ідентифікаційного коду ЕКПО № 14027273.

22.12.1993 р. постановою Президії Сумської
облради спорттовариства профспілок
«Україна» № П-8-1 вирішено передати з
01.01.1994 р. профкому ППСП «Сумбуд» штампи,
фонд заробітної плати, інвентар,
обладнання з відділеннями по видам
спору (велоспорт, лижні гонки, гребля на
байдарках та каное, теніс, вільна
боротьба).

З матеріалів справи свідчить, що 26.01.1994
р. постановою Президії Сумської
обласної ради профспілок № П-39-3г також
вирішено передати з 1 січня 1994 р. штати,
майно, спортінвентар та обладнання
ДЮСШ облради фізкультурно -
спортивного товариства «Україна»
профкому ППСО «Сумбуд». Фактично мова
їде про передачу цілісного майнового
комплексу, яким була ДЮСШ «Україна».

03.02.1994 р. рішенням президії
профспілкового комітету ППСП «Сумбуд»,
яке оформлено протоколом № 43,
затверджено акт прийому - передачі
зазначеного майна на баланс профкому
комітету ППСП «Сумбуд». Майно
водно-гребної бази перейшло до
профспілкового комітету ППСП «Сумбуд»,
яке мало речове право - колективна
форма власності громадської
організації.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що 22.09.1995 р.
розпорядженням голови Сумської
міської ради народних депутатів № 395-р.
була зареєстрована Дитячо-юнацька
спортивна школа «Україна» у формі ТОВ,
засновником якого виступило ВАТ
«Сумбуд» та Сумській обком профспілки
робітників будівництва та
промбудматеріалів, до складу якого
входить профком ППСП «Сумбуд». У
якості майнового вкладу для формування
майна ДЮСШ «Україна» у формі ТОВ
Сумській обком профспілки робітників
будівництва та промбудматеріалів
передав водно-гребну базу за адресою: м.
Суми, вул. Заливна, 6 «А», яка вже раніше
22.04.1992 р. за актом була передана
позивачу. Відповідно до п 4.1. Статуту,
ДЮСШ «Україна» у формі ТОВ є власником
майна, переданого йому учасниками.
Таким чином, позивач набув право
власності на зазначене майно з моменту
державної реєстрації ДЮСШ «Україна» у
формі ТОВ.

Позивач в судовому засіданні зазначив,
що обрання організаційно-правової
форми товариства з обмеженою
відповідальністю було обмовлено
відсутністю на той час відповідного
правового механізму створення
спортивної установи та позашкільного
закладу громадської організації.

30.10.1998 р. Відділом державної реєстрації
суб'єктів підприємницької діяльності
Виконкому Сумської міської ради за №
3636 ДЮСШ «Україна» у формі ТОВ було
перереєстровано у ДЮСШ «Україна»
профспілкового комітету ВАТ «Сумбуд» у
формі колективного підприємства як
позашкільний заклад.

В подальшому неодноразово проводились
реєстрації змін до статуту і за
останньою редакцією Статуту ДЮСШ
«Україна» від 21.11.2013 р. позивач
зазначає, що є позашкільним навчальним
закладом, єдиним учасником якого є
профспілкова організація публічного
акціонерного товариства «СУМБУД».

Також позивач зазначає, що нерухоме
майно - водно-гребна база за адресою: м.
Суми, вул. Заливна, 6 «А» з 22.04.1992 р. по
22.09.1995 р. знаходилось у володінні та
користуванні, а з 1995 року, за приписом п.
4.1. Статуту від 22.09.1995 р., у власності
позивача. Всього строк безперервного
володіння майном складає більш ніж 20
років. Однак з різних причин державна
реєстрація права власності на майно не
проведена.

Разом з тим, як на підставу своїх вимог
позивач посилається на те, що 28.10.2013 р.
за результатами перевірки
правомірного (цільового) використання
дитячо-юнацькою спортивною школою
«Україна» профспілкового комітету ВАТ
«СУМБУД» коштів Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності виконавчою дирекцією
Сумського ОВ ФСС ТВП складено акт
перевірки та прийнято рішення від
11.11.2013 р. № 10 про застосування до ДЮСШ
«Україна» штрафу у розмірі 50 % від суми
неправомірно використаних страхових
коштів в сумі 13 181,32 грн. та вимагається
у десятиденний строк повернути кошти
нецільового використання в сумі 26 362,63
грн. Всього підлягає поверненню 39543,95
грн.

Рішення Виконавчої дирекції СОВ ФСС з
ТВП від 11.11.2013 р. № 10 обґрунтовано тим,
що ДЮСШ «Україна», не маючи, на думку
відповідача, власних спортивних
споруд, віднесло до витрат заробітну
плату п'яти штатних одиниць
обслуговуючого та адміністративного
персоналу водно-гребної бази, які
фінансуються за рахунок коштів Фонду.

Позивач в позові посилається на те, що
відповідач знає, що за фактом у ДЮСШ
«Україна» є нерухоме майно
водно-гребної бази, тривалий час
існування якої забезпечується саме
частковим фінансуванням Фондом витрат
по її утриманню, але відповідач, у
зв'язку з відсутністю документів про
державну реєстрацію права власності,
не визнає право власності ДЮСШ
«Україна» на об'єкт нерухомості.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу
України, власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги
позивач посилається на те, що ні Закон
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень», ні Цивільний кодекс України
не зобов'язує власника мати
правовстановлюючий документ на
належне йому майно, оскільки це його
право.

Згідно ч. 2 п. 8 Положення про
дитячо-юнацьку спортивну школу,
затвердженого ПКМУ від 05.11.2008 р. № 993,
спортивна школа у місті повинна мати
власну або орендовану
матеріально-технічну базу.

Відповідно до ч. 2 п. 2 ст. 27 Закону
України «Про позашкільну освіту» до
матеріально-технічної бази
навчального закладу належать
приміщення, споруди, обладнання, що
перебуває у його власності або у
повному господарському віданні,
оперативному управлінні, орендоване чи
надане йому засновником (власником).

Нерухоме майно водно-гребної бази з
початку його існування, що
підтверджується наданими документами,
не відносилось до державній власності
та було передане у 1992 році у володіння,
а у 1995 році у власність ДЮСШ «Україна».
За приписом ст. 49 Закону УРСР «Про
власність», який діяв на той час,
володіння майном вважається
правомірним, якщо інше не буде
встановлено судом. Частиною 2 ст. 328 ЦК
України (2003 р.) зазначено, що право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 329 Цивільного кодексу
України, юридична особа публічного
права набуває право власності на майно,
переданого їй у власність, та на майно,
набуте нею у власність на підставах не
заборонених законом.

З моменту присвоєння позивачу
ідентифікаційного коду ЕКПО № 14027273, що
відбулося 21.06.1993 р., та станом на цей час
ДЮСШ «Україна» має той самий
ідентифікаційний код № 14027273, що також
підтверджує факт знаходження майна у
одного і того же суб'єкта.

Враховуючи, що нерухоме майно
водно-гребної бази було передано у
володіння позивача за актом від 22.04.1992
р. та перейшло у його власність з
моменту створення ДЮСШ «Україна» у
формі ТОВ, що відбулося 22.09.1995 р., ДЮСШ
«Україна» є законним власником цього
об'єкту права власності.

Зважаючи на те, що матеріалами справи
підтверджується факт знаходження
нерухомого майна у власності позивача,
а відповідачем не подано доказів
перебування спірного об'єкту
нерухомості у власності третіх осіб,
суд вважає вимоги позивача
обґрунтованими, такими, що
підтверджуються матеріалами справи і
підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, якщо спір виник внаслідок
неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору. Тому,
враховуючи, що даний спір між сторонами
справи виник внаслідок відсутності у
позивача під час проведення
відповідачем перевірки документів про
державну реєстрацію права власності на
спірне майно, суд покладає витрати зі
сплати судового збору на позивача, про
що представники останнього не
заперечували.

Керуючись ст. ст. 316, 317, 319, 321, 328, 392
Цивільного кодексу України, ст. ст. 49,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати за Дитячо-юнацькою
спортивною школою «Україна»
профспілкової організації публічного
акціонерного товариства «СУМБУД» (40011,
м. Суми вул. Рибалко, 2, код ЄДРПОУ №
14027273) право власності на об'єкт
нерухомості, яким є веслувальна база за
адресою м. Суми вул. Заливна, 6 «А» і яка
включає в себе наступні будівлі та
споруди:

а) Літера «А-1» - до якої входять
нежитлові приміщення: під номером І
«тамбур» площею 2,6 кв.м., під номером ІІ
«тамбур» площею 26, 6 кв.м., під номером
ІІІ «тамбур» площею 2,3 кв.м., під номером
ІV «тамбур» площею 4,0 кв.м., під номером 1
«роздягальня» площею 11,9 кв.м., під
номером 2 «коридор» площею 6,6 кв.м., під
номером 3 «тренувальна зала» площею 16,9
кв.м., під номером 4 «роздягальня»
площею 7,0 кв.м., під номером 5 «коридор»
площею 6,0 кв.м., під номером 6
«роздягальня» площею 5,5 кв.м., під
номером 7 «роздягальня» площею 6,7 кв.м.,
під номером 8 «роздягальня» площею 5,7
кв.м., під номером 9 «кабінет» площею 9,5
кв.м., під номером 10 «тренувальна зала»
площею 15,0 кв.м., під номером 11
«тренувальна зала» площею 30,0 кв.м., під
номером 12 «тренувальна зала» площею 23,5
кв.м., під номером 13 «кабінет» площею 7,5
кв.м., під номером 14 «кладова» площею 1,0
кв.м., під номером 15 «коридор» площею 1,4
кв.м., під номером 16 «коридор» площею 1,7
кв.м.

Прибудови за літерами «а», «а'», «а''»,
«а'''», які є складовими частинами
приміщення літери «А-1» та позначені на
Плані поверху літера А-1: під номером І
«тамбур», під номером ІІ «тамбур», під
номером ІІІ «тамбур», під номером ІV
«тамбур».

Всього по приміщенням «А-1» - 191,4 кв.м.

б) Літера «Б» - «Елінг» - площею 179, 1 кв.м.;

в) Літера «В» - «Елінг» - площею 14, 3 кв.м.,
який складається з приміщень номеру 1 -
«тамбур» площею 1,1 кв.м. та номеру 2 -
«приміщення елінгу» площею 13,2 кв.м.;

г) - Літера «Г» - «Сарай» - площею 14, 4
кв.м.;

д) Літера «Д» - «Навіс» - площею 7,5 кв.м.;

е) Літера «Ж» - «Вбиральня»- площею 1,4
кв.м.;

є) Номер по плану: № 1 «Хвіртка», № 2
«Ворота», № 3 «Огорожа».

Повне рішення складено 01.04.2014
року.

СУДДЯ
Ю. А. ДЖЕПА