ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.03.14р. Справа № 904/435/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК Дніпрообленерго",
м.Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства
"Дніпрометробуд", м. Дніпропетровськ

про стягнення 144 767,06 грн.

Суддя: Ніколенко М.О.

Представники:

від позивача: Козак Т.В. - довіреність №
226/1001 від 18.05.2013 року.

від відповідача: Вандич А.Ю. -
довіреність від 02.01.2014 року.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК
Дніпрообленерго" звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Публічного
акціонерного товариства
"Дніпрометробуд" про стягнення
заборгованості в сумі 144 767,06 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням
умов договору про постачання теплової
енергії № 160/2-5/09 від 02.08.10.

Ухвалою суду від 13.02.14 розгляд справи
відкладено на 18.03.14.

У справі 18.03.14 оголошено перерву до
24.03.14.

Заявою від 07.02.14 Позивач збільшив
позовні вимоги. Згідно цієї заяви
просить стягнути борг за активну
електроенергію в сумі 143 570,33 грн., 151,59
грн. - інфляційних втрат, 2615,85 грн. - 3%
річних, 7522,01 грн. - пені.

Представник позивача з'явився в судове
засідання, надав необхідні документи
та пояснення.

Представник відповідача також з'явився
в судове засідання, проти позову
заперечує частково. Зокрема, заперечує
проти нарахування штрафних санкцій,
оскільки підприємство є державним,
фінансується з бюджету, не здійснює
підприємницької діяльності,
спрямованої на отримання прибутку,
включено до переліку підприємств, які
мають стратегічне значення для
економіки і безпеки держави, станом на
30.09.13 розмір збитків підприємства
становить 30082000,00 грн. Крім того, просить
суд відстрочити рішення суду у разі
його прийняття.

Згідно зі ст. 75 ГПК України, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

В порядку статті 85 ГПК України, у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги і заперечення, оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Між Позивачем (Постачальник) -
публічним акціонерним товариством
"Енергопостачальна компанія
"Дніпрообленерго", яке змінило назву на
публічне акціонерне товариство "ДТЕК
Дніпрообленерго" і Відповідачем -
відкритим акціонерним товариством
"Дніпрометробуд", яке в подальшому
змінило назву на публічне акціонерне
товариство "Дніпрометробуд" (Споживач),
укладений договір про постачання
електричної енергії № 160/2-5/09 від 02.08.10 (
Договір).

З 01.02.11 номер Договору змінено на 3Ц-5.
Датою укладання Договору вважається
23.12.10 (а.с.56).

Відповідно до п. 1.1 Договору,
постачальник продає електричну
енергію споживачу для забезпечення
потреб електроустановок Споживача з
приєднаною потужністю 567 кВт, величини
якої на площадках вимірювання та
точках продажу визначені додатком
"Графік зняття показів засобів обліку
електричної енергії", а споживач
оплачує постачальнику вартість
використаної (купленої) електричної
енергії та здійснює інші платежі
згідно з умовами цього договору.

Постачальник зобов'язується постачати
електроенергію як різновид товару в
обсягах, визначених відповідно до
розділу 5, та з урахуванням умов розділу
6 цього договору за додатком "Обсяги
постачання електричної енергії
споживачу та субспоживачам" (п.2.2.2
договору).

Цей договір набирає чинності з дня його
підписання і укладається на строк до
31.12.10. Договір вважається щорічно
продовженим на наступний календарний
рік, якщо за місяць до закінчення
терміну дії договору жодною із сторін
не буде заявлено про припинення його
дії або перегляд його умов (п.п. 9.8, 9.8.1).

Відповідно до статті 275 ГК України, за
договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Статтею 193 ГК України визначено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону та інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог - відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

На виконання умов договору, позивач
поставив відповідачу електричну
енергію, що підтверджується Актами про
використану електричну енергію за
період з листопада 2012 по січень 2014 (з
урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог) та не оспорюється
відповідачем.

Відповідно до п. 2 додатку № 3 до
договору "Порядок розрахунків",
споживач здійснює повну оплату
вартості обсягу електричної енергії
заявленого на розрахунковий період за
формою попередньої оплати. Попередня
оплата здійснюється до 26 числа місяця,
що передую розрахунковому місяцю у
розмірі повної вартості договірної
величини споживання електричної
енергії згідно з Додатками до договору
"Обсяги постачання електричної енергії
Споживачу" або "Обсяги постачання
електричної енергії Споживачу та
субспоживачу" на підставі самостійно
отриманого у Постачальника рахунка.

Остаточний розрахунок за активну
електроенергію, згідно з умовами цього
договору, здійснюється на підставі
самостійно отриманого у Постачальника
рахунка, протягом п'яти операційних
банківських днів з дня отримання
рахунку.

Позивачем виставлялися відповідачу
рахунки на оплату активної
електроенергії (а.с.13-26,81).

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, відповідач, своєчасно не
здійснив оплату за спожиту активну
електричну енергію, у зв'язку з чим у
нього виникла заборгованість, яка на
день винесення рішення є не сплаченою
та ним не оспорюється. За таких
обставин, вимоги позивача про
стягнення з відповідача суми основного
боргу в розмірі 143570,33 грн. є
обґрунтованими, та такими, що
підлягають задоволенню.

Статтями 610, 611 ЦК України передбачено,
що порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Згідно з п. 1 ст. 230 та п.6 ст. 231 ГК України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до п. 4.2.1 договору за
внесення платежів, передбачених
пунктами 2.3.3 - 2.3.4 цього договору, з
порушенням термінів, визначених
додатком "Порядок розрахунків",
споживач сплачує постачальнику пеню у
розмірі 0,1% від суми заборгованості, але
не більше подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діяла
в той період, враховуючи день фактичної
оплати.

Позивач нарахував та просить стягнути
пеню за прострочення оплати активної
електроенергії за період з 15.12.12 по 20.01.14
(по кожному рахунку окремо) у сумі 7522,01
грн.

Відповідач просить суд зменшити розмір
штрафних санкцій, посилаючись на
відсутність вини у простроченні
виконання зобов'язання.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Пункт 3 ч.1 ст. 83 ГПК України надає
господарському суду право, приймаючи
рішення, зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Ця процесуальна норма може
застосовуватись виключно у
взаємозв'язку (сукупності) з нормою
права матеріального, яка передбачає
можливість зменшення розміру
неустойки (штрафу, пені) (п.3.17.4
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»). У резолютивній
частині судового рішення зазначається
про часткове задоволення позову і
розмір суми неустойки, що підлягає
стягненню. Судовий збір у разі
зменшення судом розміру неустойки
покладається на відповідача повністю,
без урахування зменшення неустойки.

Так, частиною 1 ст. 233 ГК України
закріплено, що суд має право зменшити
розмір санкцій, якщо належні до сплати
штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора. При
цьому повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу.

Пунктом 3.17.4. Постанови Пленуму ВГС
України "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" №18 від 26.12.2011,
вирішуючи, в тому числі й з власної
ініціативи, питання про зменшення
розміру неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83
ГПК), господарський суд повинен
об'єктивно оцінити, чи є даний випадок
винятковим, виходячи з інтересів
сторін, які заслуговують на увагу,
ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

Враховуючи, те, що відповідач є
державним підприємством, фінансується
з бюджету, не здійснює підприємницької
діяльності, спрямованої на отримання
прибутку, підприємство включено до
переліку підприємств, які мають
стратегічне значення для економіки і
безпеки держави, станом на 30.09.13 розмір
збитків підприємства становить 30082000,00
грн., суд вважає за можливе зменшити
розмір пені до 3761,00грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Таким чином, позовні вимоги про
стягнення з Відповідача на користь
Позивача 3 % річних за період
прострочення з 15.12.12 по 20.01.14 в сумі 2615,85
грн. та інфляційних втрат в сумі 151,59
грн. є обґрунтованими, та такими, що
підлягають задоволенню.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 83 ГПК України
встановлено, що господарський суд,
приймаючи рішення, має право
відстрочити або розстрочити виконання
рішення.

Відповідно до пункту 7.1.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів"
відстрочка - це відкладення чи
перенесення виконання рішення на новий
строк, який визначається господарським
судом.

Вирішуючи питання про відстрочку
виконання рішення, господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи, стосовно юридичної особи -
наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо (п. 7.2
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
№9 "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів").

Враховуючи, те, що відповідач є
державним підприємством, фінансується
з бюджету, не здійснює підприємницької
діяльності, спрямованої на отримання
прибутку, включено до переліку
підприємств, які мають стратегічне
значення для економіки і безпеки
держави, станом на 30.09.13 розмір збитків
підприємства становить 30082000,00 грн.,
негативний фінансовий стан
підприємства та наявну загрозу
банкрутства, суд вважає клопотання
відповідача таким, що підлягає
задоволенню та надає відстрочку
виконання рішення суду на 6 місяців,
починаючи з дати набрання рішенням
законної сили.

Відповідно статті 49 ГПК України,
судовий збір покладається на
Відповідача.

Керуючись ст.ст. 193, 230, 231 Господарського
Кодексу України, ст. ст. 525, 526, 530, 611, 549
Цивільного кодексу України ст. ст. 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Дніпрометробуд" (49000, м.
Дніпропетровськ, вул. Шмідта, 5, код
04880239) на користь Публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
Дніпрообленерго" (49107, м.
Дніпропетровськ, вул. Запорізьке шосе,
22, код 23359034) заборгованість за активну
електроенергію у сумі 143 570,33 грн., 2615,85
грн. - 3% річних, 3761,00 грн. - пені та
судовий збір в розмірі 3077,20 грн., про що
видати наказ.

В решті позову відмовити.

Надати Публічному акціонерному
товариству "Дніпрометробуд" (49000, м.
Дніпропетровськ, вул. Шмідта, 5, код
04880239) відстрочку виконання рішення
суду на шість місяців, починаючи з дати
набрання рішенням законної сили.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом. Рішення може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня
підписання повного рішення.

Повне рішення підписано 28.03.14.

Суддя
М.О.Ніколенко