КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2014 р. Справа№ 910/21405/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: Єршова С.В. -
представник;

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Миколаївгаз"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 03.12.2013

у справі № 910/21405/13 (Головуючий суддя:
Паламар П.І.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Миколаївгаз"

до Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України"

про стягнення неустойки, сум за
прострочення виконання боржником
грошового зобов'язання, ціна позову 939
885,11 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
"Миколаївгаз" звернулось до
Господарського суду м.Києва з позовом
до Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" про стягнення з
останнього неустойки, сум за
прострочення виконання боржником
грошового зобов'язання, ціна позову 939
885,11 грн.

Свою позовну заяву позивач мотивує тим,
що між ним і відповідачем укладено
договір № 14/3370/12 на розподіл природного
газу від 31.05.2012, згідно з яким він
протягом травня-грудня 2012 року надав
відповідачу послуги з транспортування
61626330 м3 природного газу вартістю 19 959
535,75 грн.

Всупереч умовам договору, відповідач
прострочив оплату наданих послуг, з цих
підстав просив задовольнити позов,
стягнувши з відповідача на свою
користь три проценти річних з
простроченої суми 163632,81 грн., пеню 776252,30
грн., а також понесені ним по справі
господарські витрати.

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 03.12.2013 позов Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Миколаївгаз" задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
на користь Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Миколаївгаз" 141245,97 грн. три
проценти річних з простроченої суми,
66688,66 грн. пені, 16207,20 грн. витрат по
оплаті судового збору.

У позові в іншій частині відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Публічне акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
"Миколаївгаз" звернулось до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення Господарського суду м. Києва
від 03.12.2013 скасувати в частині
зменшення розміру пені за
просторочення в оплаті та прийняти в
цій частині нове рішення, яким позов
задовольнити.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Миколаївгаз" у справі № 910/21405/13
передано на розгляд судді Київського
апеляційного господарського суду
Отрюху Б.В.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
15.01.2014 для розгляду вказаної
апеляційної скарги сформовано колегію
суддів у складі: Головуючого судді
Отрюха Б.В, суддів Михальської Ю.Б. та
Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 25.01.2014
апеляційну скаргу прийнято до
провадження, розгляд справи призначено
на 27.02.2014.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 27.02.2014 розгляд
справи відкладено на 20.03.2014.

В судовому засіданні 20.03.2014 представник
відповідача надав свої пояснення по
справі; представник позивача в судове
засідання 20.03.2014 не з'явився, причини
неявки суду невідомі.

Беручи до уваги межі перегляду справи у
апеляційній інстанції, обговоривши
доводи апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представника відповідача,
проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при прийнятті
оскаржуваного рішення суду,
апеляційний господарський суд
встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами, 31.05.2012 між
сторонами у справі укладено договір №
14/3370/12 на розподіл природного газу (на
транспортування природного газу
газорозподільними мережами) ( далі по
тексту-Договір), за умовами якого
позивач зобов'язався протягом 2012 року
здійснити транспортування природного
газу відповідача в обсязі 185000000 м3, а
відповідач - оплачувати надані послуги
на умовах договору.

Згідно з умовами п. 4.5 Договору
відповідач здійснює оплату послуг
протягом 5 банківських днів з моменту
отримання ним рахунку за умови
оформлення обома сторонами акту
наданих послуг, який позивач надає
відповідачу для підписання до 12-го
числа місяця, наступного за місяцем, в
якому надавалися послуги.

Відповідно до умов п. 4.1 Договору тариф
на транспортування 1000 м3 газу
розподільчими трубопроводами
виконавця встановлений в розмірі 323,88
грн. з урахуванням ПДВ.

Пунктом 6.2 Договору встановлена
відповідальність Замовника у разі
порушення Замовником строків оплати,
передбачених розділом 4 цього Договору,
із Замовника стягується пеня в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період, за який сплачується
пеня, від суми простроченого платежу за
кожен день прострочення платежу.

Строк дії Договору відповідно до умов
п. 10.1 договору встановлений з 01.05.2012 до
31.12.2012 в частині транспортування
природного газу, в частині проведення
розрахунків за послуги - до їх повного
здійснення.

Так, на виконання умов Договору,
позивачем відповідачу було надано
послуги з транспортування, що
підтверджується актами наданих послуг
на суму 19 959 535,75, а саме:

- № 05 від 31.05.2012 на суму 272 336,76 грн.;

- № 06 від 30.06.2012 на суму 233 616,91 грн.;

- № 07 від 31.07.2012 на суму 218 234,23 грн.;

- № 08 від 31.08.2012 на суму 326 392,34 грн.;

- № 09 від 30.09.2012 на суму 373 045,96 грн.;

- № 10 від 31.10.2012 на суму 1 420 298,33 грн.;

- №11 від 30.11.2012 на суму 6 611 034,35 грн.;

- № 12 від 31.12.2012 на суму 10 504 576,88 грн.;

Відповідач, в порушення п.4.5 Договору,
зобов'язання оплатити вартість
природного газу в передбачений
Договором термін не виконав, остаточно
сплативши заборгованість тільки 30.04.2013.

З урахуванням встановленого факту
прострочення позивач вправі вимагати з
відповідача сплати пені та трьох
процентів річних від простроченої суми
боргу.

Частиною 1 ст.11 Цивільного кодексу
України передбачено, що цивільні права
та обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Відповідно до ч.1 ст. 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Вказана стаття кореспондується зі ст.173
Господарського кодексу України.

Статтею 624 Цивільного кодексу України
унормовано, що якщо за порушення
зобов'язання встановлено неустойку, то
вона підлягає стягненню у повному
розмірі, незалежно від відшкодування
збитків.

Договором може бути встановлено
обов'язок відшкодувати збитки лише в
тій частині, в якій вони не покриті
неустойкою.

Договором може бути встановлено
стягнення неустойки без права на
відшкодування збитків або можливість
за вибором кредитора стягнення
Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З урахуванням встановленого факту
прострочення позивач вправі вимагати з
відповідача сплати належних на
підставі п. 6.2 договору, ст. 624, ч. 2 ст. 625
Цивільного кодексу України пені та
трьох процентів річних від
простроченої суми боргу.

При цьому, як вбачається з наданого
позивачем розрахунку, він проведений
без дотримання вимог чинного
законодавства та умов укладеного між
сторонами договору, а також фактичних
обставин щодо тривалості прострочення
оплати за договором.

Зокрема, як вбачається з наявних у
справі супровідних листів позивача з
відміткою про отримання відповідачем
№№ 10/1565 від 07.06.2012, 10/1933 від 05.07.2012, 10-01/2427
від 06.08.2012 , 10-01/2896 від 06.09.2012, 10-01/3405 від
05.10. 2012, 10-01/3939 від 07.11.2012, 10-01/4390 від 06.12.2012
, 10-01/167 від 15.01.2013 рахунки на оплату
одержаних послуг отримані
відповідачем за травень 2012 року - 12.06.2012,
червень 2012 - 17.07.2012, липень 2012 - 09.08.2012,
серпень 2012 - 10.09.2012, вересень 2012 - 09.10.2012,
жовтень 2012 - 09.11.2012, листопад 2012 - 07.12.2012,
за грудень 2012 - 15.01.2013 .

Отже, прострочення відповідача
розпочалося через 5 банківських днів з
моменту отримання ним рахунків, а саме:
за послуги травня 2012 року - з 20.06.2012,
червня 2012 - з 25.07.2012 , липня 2012 - з 17.08.2012,
серпня 2012 - з 18.09.2012, вересня 2012 - з 17.10.2012 ,
жовтня 2012 - з 17.11.2012, листопада 2012 - з
15.12.2012 , грудень 2012 - з 23.01.2013 .

За таких обставин, з урахуванням
фактичного періоду прострочення з
відповідача на користь позивача
відповідно до вимог cт. 625 ЦК України
підлягає стягненню 141245,97 грн. три
проценти річних з простроченої суми.

У зв'язку з прострочення оплати позивач
вправі вимагати від відповідача сплати
належної відповідно до умов п. 6.2
договору пені.

Вимоги про стягнення пені за
прострочення оплати послуг з
транспортування природного газу у
травні-грудні 2012 року правомірно
заявлені у розмірі 666886,58 грн.

В іншій частині вимоги про стягнення
пені заявлені без урахування фактичної
тривалості прострочення оплати за
договором, а також з пропуском
встановленого п. 1 ст. 258 Цивільного
кодексу України річного строку
позовної давності, про застосування
якого заявив відповідач під час
розгляду справи судом першої
інстанції. Доказів поважності причин
пропуску указаного строку матеріали
справи не містять.

Відповідно до вимог ст.233
Господарського кодексу України у разі
якщо належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора, суд має право зменшити
розмір санкцій. При цьому повинно бути
взято до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не завдало
збитків іншим учасникам господарських
відносин, суд може з урахуванням
інтересів боржника зменшити розмір
належних до сплати штрафних санкцій.

З урахуванням встановлених обставин
щодо розміру простроченого
зобов'язання та стану його виконання
під час розгляду справи, відсутності
даних про заподіяння позивачу у зв'язку
з цим збитків, співрозмірності
належних до сплати відповідачем
штрафних санкцій і сумою прострочення,
інтересів сторін у забезпеченні
сталого функціонування
паливно-енергетичного
комплексу,колегія суддів вважає за
можливе зменшити розмір належної з
відповідача на користь позивача пені
до 66688,66 грн.

Доводи, наведені скаржником в
апеляційній скарзі, судовою колегією
до уваги не приймаються з огляду на те,
що вони є необґрунтованими та такими,
що спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку про часткове
задоволення позову.

Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду,
оцінивши наявні в матеріалах справи
докази, приходить до висновку, що
рішення у даній справі прийнято з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, повним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи та відповідністю висновків,
викладених в рішенні, дійсним
обставинам справи, тому рішення є
законним та обґрунтованим. Підстав для
скасування або зміни вказаного рішення
та задоволення апеляційної скарги
колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду не
знаходить.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Миколаївгаз" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста
Києва від 03.12.2013 по справі №
910/21405/13 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/21405/13 повернути
Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Б.В. Отрюх

Судді
Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко