ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2014 р.Справа № 922/1265/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання
Воронько В.В.

розглянувши справу

за позовом Товариств з додатковою
відповідальністю "Альянс Україна", м.
Київ до 1) Управління Державної
пенітенціарної служби України в
Харківської області, м. Харків , 2)
Приватного АТ "Страхова компанія "Лемма
сіті сервер", м. Харків про стягнення
18203,70 грн. за участю представників:

позивача - не з'явився,

відповідача (УДПСУ у Х/о) - Сердюк Ю.О.,
довіреність №03/09/13 від 05.09.13 р.,

відповідача (ПАТ "Страхова компанія
"Лемма сіті сервер") - Ігнатенко О.Д.,
довіреність №22/14/6743 від 12.08.13 р.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною
заявою, в якій просить суд стягнути з
першого відповідача Управління
Державної пенітенціарної служби
України в Харківській області, м.
Харків на свою користь в порядку
регресу витрати, пов`язані з виплатою
страхового відшкодування у розмірі
6708,79грн. та стягнути з другого
відповідача Приватного АТ "Страхова
компанія "Лемма Сіті Сервер", м. Харків
на свою користь в порядку регресу
витрати, пов`язані з виплатою
страхового відшкодування у розмірі
11494,91 грн., а також віднести на
відповідача судовий збір.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 27.05.13р. позов
задоволено частково, стягнуто з
Управління Державної пенітенціарної
служби України в Харківській області
на користь Товариства з додатковою
відповідальністю "Альянс Україна" 6708,79
грн. в порядку регресу витрати,
пов`язані з виплатою страхового
відшкодування та 652,35 грн. судового
збору, стягнуто з Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Лемма Сіті Сервер" на користь
Товариства з додатковою
відповідальністю "Альянс Україна" 10984,91
грн. в порядку регресу витрати,
пов`язані з виплатою страхового
відшкодування та 1068,15 грн. судового
збору.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 10.10.2013р.
(колегія суддів у складі головуючого
судді Могилєвкіна Ю.О., суддів
Істоміної О.А., Плужник О.В.) апеляційні
скарги першого та другого відповідачів
задоволено. Рішення господарського
суду Харківської області від 27.05.2013р. у
справі №922/1265/13 скасовано та прийняти
нове, яким в позові відмовлено.
Здійснено розподіл судових витрат.

Постановою Вищого господарського суду
України від 17.12.13р. касаційну скаргу
Товариства з додатковою
відповідальністю "Альянс Україна"
задоволено частково, постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 10.10.2013р. та
рішення господарського суду
Харківської області від 27.05.2013р. у
справі №922/1265/13 скасовано, справу
№922/1265/13 передано на новий розгляд до
господарського суду Харківської
області в іншому складі суду.

Ухвалою суду від 13.01.14р. справу
призначено до розгляду в судовому
засіданні.

21.01.14р. представник відповідача (УДПСУ У
Х/о) надав відзив на позовну заяву, в
якому проти позову заперечує та
просить суд відмовити в позові в
повному обсязі.

19.02.14р. представник відповідача (ПАТ
"Страхова компанія "Лемма сіті сервер")
надав відзив на позовну заяву в якому
просить суд відмовити позивачу в
задоволенні позову.

19.02.14р. представник позивача надав
клопотання про продовження строку
вирішення спору на 15 днів за межі,
встановлені ст. 69 ГПК України.

Ухвалою суду від 19.02.14р. клопотання
представника позивача про продовження
строку вирішення спору на 15 днів за
межі, встановлені ст. 69 ГПК України -
задоволено, строк вирішення спору
продовжено по 25.03.14р.

21.03.14р. представник позивача надав
письмові пояснення по справі, які
долучено судом до матеріалів справи.

Представник позивача в судове
засідання 24.03.14р. не з`явився, про час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, про, що свідчить
особистий підпис представника
позивача в повідомленні про час, місце
і дату судового засідання від 13.03.14р.
(ар. справи №128 на зворотній стороні т.2),
про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача (УДПСУ у Х/о) в
судовому засіданні 24.03.14р. проти позову
заперечував в повному обсязі, просив
суд в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача (ПАТ "Страхова
компанія "Лемма сіті сервер") в судовому
засіданні 24.03.14р. проти позову
заперечував в повному обсязі, просив
суд в задоволенні позову відмовити.

Враховуючи те, що норми ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, що необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом, в межах наданих
ним повноважень, створені належні
умови для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе розглянути справу за
наявними у ній та додатково поданими на
вимогу суду матеріалами та
документами.

Розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши доводи позовної заяви
та надані заперечення, повно та
всебічно дослідивши обставини справи
та докази на їх підтвердження, суд
виходить з наступного.

07 травня 2009року по вул. Сумській м.
Харків - вул. Іванова м. Харків сталася
дорожньо - транспортна пригода за
участю автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н.з.
НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6, ВАЗ 2107,
д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_7, та
автомобіля Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_3 під
керуванням ОСОБА_8.

Транспортний засіб Mitsubishi Lancer, д.н.з.
НОМЕР_2, був застрахований по договору
добровільного страхування
транспортних засобів № від 17.05.2008
року в ТОВ "Альянс Україна".

08.05.09р. було складено повідомлення про
настання випадку.

Згідно Довідки ДАІ №52/1-4016 від 01.07.2009
року дорожньо-транспортна пригода
сталась у зв'язку з порушенням водіями
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 правил дорожнього
руху.

Відповідно до Висновку спеціаліста
автотоварознавчого дослідження №124
від 02 червня 2009 року по встановленню
суми матеріального збитку, складеному
спеціалістом ОСОБА_1, вартість
відновлювального ремонту автомобіля
Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_2, який належить
ОСОБА_6 склала 28010,18 грн.

Відповідно до постанови Київського
районного суду м. Харкова від 10.06.2009р. за
№3-3461/09/05 винним у скоєнні
адміністративного правопорушення за
ст. 124 КпАП України - порушення водіями
правил дорожнього руху, що спричинило
пошкодження транспортних засобів було
визнано ОСОБА_7 та ОСОБА_8

08.07.09р. страховиком було складено
страховий акт №200-8014-09 за договором
страхування №200-66098 від 17.05.08р. на
виплату страхувальнику 33677,21 грн.

На підставі наказу №200801409 від 08.07.09р. та
відомості №190 виплат страхових
відшкодувань ТДВ "Альянс Україна"
платіжним дорученням №8073 від 14.07.09р.
було перераховано ОСОБА_6 страхове
відшкодування в сумі 33677,21 грн.

10.06.10р. ТДВ "Альянс Україна" було
складено страховий акт №200/8014-09Д за
договором страхування №200-66098 від
17.05.08р. на виплату страхувальнику 2450,19
грн.

На підставі наказу № від 10.06.10р. та
відомості №76 виплат страхових
відшкодувань ТДВ "Альянс Україна"
платіжним дорученням №7377 від 14.06.10р.
було перераховано ОСОБА_6 страхове
відшкодування в сумі 2450,19 грн.

Оскільки, транспортний засіб Mitsubishi Lancer,
д.н.з. НОМЕР_2 був застрахований по
договору добровільного страхування
транспортних засобів № від 17.05.2008
року в ТОВ "Альянс Україна", останнім
було здійснено виплату страхового
відшкодування у розмірі 36127,40 грн.

05.11.2012 року Господарським судом м. Києва
винесено рішення по справі №5011-53/9255-2012
за позовом ТОВ "Альянс Україна" до
відповідача 1: Управління Державної
пенітенціарної служби України в
Харківській області, м. Харків; до
відповідача 2: ВАТ Національної
акціонерної страхової компанії
"Оранта"; відповідача 3: Приватного АТ
"Страхова компанія "Лемма Сіті Сервер",
м. Харків про відшкодування шкоди в
порядку регресу у розмірі 36127,40 грн.
Рішенням Господарського суду м. Києва
від 05.11.2012 року позов задоволено
частково, стягнуто з Приватного АТ
"Страхова компанія "Лемма Сіті Сервер",
м. Харків 13495,09 грн. страхового
відшкодування, з Управління Державної
пенітенціарної служби України в
Харківській області - 4428,61грн., в
стягненні відшкодування з ВАТ
Національної акціонерної страхової
компанії "Оранта" відмовлено, у зв`язку
з відсутністю доказів вини ОСОБА_8 в
пошкодженні автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н.з.
НОМЕР_2.

Незадоволення стягнення решти шкоди
рішенням господарського суду м. Києва
від 05.11.2012р. у справі №5011-53/9255-2012 стало
підставою для звернення ТОВ "Альянс
Україна" до господарського суду
Харківської області з позовом про
стягнення в порядку регресу з
Управління Державної пенітенціарної
служби України в Харківській області -
6708,79 грн. та з Приватного АТ "Страхова
компанія "Лемма Сіті Сервер" - 11494,91грн.
витрат, пов'язаних з виплатою
страхового відшкодування.

Надаючи правову кваліфікацію доказам
які надані сторонами та викладеним
обставинам з урахуванням фактичних та
правових підстав позовних вимог і
заперечень проти них суд виходить з
наступного.

За загальним положенням цивільного
законодавства, зобов'язання виникають
з підстав, зазначених у статті 11
Цивільного кодексу України. За
приписами частини 2 цієї статті
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема є договір та інші
правочини та юридичні факти. Підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків є дії осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також дії, що не передбачені цими
актами, але за аналогією породжують
цивільні права та обов'язки.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів є видом
обов'язкового страхування згідно
пункту 9 статті 7 Закону України „Про
страхування".

Пункт 3 частини 1 статті 988 ЦК України
встановлює обов'язок страховика у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором.

Стаття 990 ЦК України зазначає, що
страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Відповідно п. 19.2. Полісу № від
17.05.2008 р. страховим випадком визнається
подія, передбачена полісом, яка
відбулась і з настанням якої виникає
обов'язок Страховика здійснити
страхову виплату
Страхувальнику/Вигодонабувачу,
Застрахованій особі або іншій третій
особі на умовах полісу (том 1 а.с. № 26 на
зворотній стороні).

Згідно п. 21.1.4. Полісу при настанні
страхового випадку Страховик
зобов'язаний скласти Акт протягом 15
робочих днів після одержання всіх
необхідних документів, які
підтверджують факт настання
страхового випадку та розміру збитку,
та у випадку прийняття рішення про
здійснення страхової виплати (виплату
страхового відшкодування) здійснити її
протягом 5 робочих днів після складання
Страховиком Страхового Акту.

При цьому, згідно п. 21.2.6. Страхувальник
зобов'язаний надати Страховику всі
необхідні документи, що підтверджують
настання страхового випадку та розмір
збитків та не розпочинати
ремонтно-відновлювальних робіт без
узгодження їх зі Страховиком.

Поліс № від 17.05.2008 р. містить
порядок та умови здійснення страхової
виплати (страхового відшкодування).
Так, при визначенні суми страхового
відшкодування у розрахунок
приймаються такі показники: у разі
пошкодження застрахованого ТЗ -
розрахункова вартість його
відновлення. При цьому розмір
страхового відшкодування визначається
наступним чином: до вартості ремонтно -
відновлювальних робіт додається
вартість необхідних для ремонту
матеріалів та вартість складових, що
підлягають заміні під час ремонту,
вираховується франшиза, суми отримані
від інших страховиків за аналогічними
договорами страхування цього ТЗ, суми,
отримані від третіх осіб,
відповідальних за заподіяний збиток,
якщо такі суми були одержані до моменту
виплати страхового відшкодування.

Так, на підставі положень ст. 990 ЦК
України та п. 21.1.4. полісу добровільного
комплексного страхування ризиків
пов`язаних з експлуатацією наземного
транспорту №0066098 від 17.05.2008 року
позивачем 08.07.2009 року було складено
страховий акт №200-8014-09 на підставі
якого платіжним дорученням №8073 від
14.07.09р. потерпілому було виплачено
страхове відшкодування в розмірі 33677,21
грн.

Частиною першою ст. 1191 ЦК України
передбачено, що особа, яка відшкодувала
шкоду, завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Отже, відповідно до наведених вимог
закону позивач, після виплати
страхового відшкодування, отримав
право зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.

Судом встановлено, що Страхувальник
має право на отримання страхового
відшкодування (страхової виплати)
виключно в розмірі та умовах,
передбачених полісом. (п. 21.4.1. Полісу).

Стаття 990 ЦК України зазначає, що
страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про
страхування" здійснення страхових
виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з договором страхування на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника або третіх осіб,
визначених умовами страхування) і
страхового акта (аварійного
сертифіката), який складається
страховиком або уповноваженою ним
особою (аварійним комісаром) у формі, що
визначається страховиком.

Полісом № від 17.05.2008 р. не
передбачені умови здійснення
перерахунку раніше виплаченого
страхового відшкодування, не
передбачено також можливість
складання іншого страхового акту або
додаткового акту, тобто умовами полісу
взагалі передбачено складання тільки
одного страхового акту, на підставі
якого здійснюється виплата страхового
відшкодування. Крім того, в умовах
страхування по даному полісу є
обмеження в строках складання
страхового акту, де чітко зазначено, що
страховий акт складається протягом 15
робочих днів після одержання всіх
необхідних документів (п. 21.1.4. Полісу).
Але всупереч умовам даного Полісу,
позивач склав інший Страховий акт №
200-8014-09Д від 10.06.2010 р. (а.с.№60 т.1)

Слід звернути увагу, що перший
страховий акт до договору страхування
№200-66098 від 17.05.08 року був складений
08.07.2009 року, а наступний страховий акт
був складений 10.06.2010 року, тобто
проміжок часу між даними страховими
актами становив 11 місяців і два дні.

Правова природа другого страхового
акту невідома, оскільки підставою для
нього слугувала заява про настання
страхового випадку від 12.05.2009 року,
тобто таж сама заява, яка вже була
розглянута страховиком та на підставі
якої було прийнято рішення про виплату
страхового відшкодування ОСОБА_6 в
розмірі 33 677,21 грн. та здійснено дану
виплату. Необхідно зазначити, що у
пункті 16 страхового акту № 200-8014-09Д від
10.06.2010 р. перераховані документи, на які
йде посилання, як на підставу складання
цього акту. В тому числі і акт
розбіжностей - СТО від 06.07.2009 року (п.16),
кошторис витрат від 06.07.2009 року (п.18.) та
інші документи, але всі вони не можуть
слугувати законною підставою для
складання нового страхового акту.
Складання іншого страхового акту
повинно бути обумовлене сторонами в
договорі, інакше такі дії страховика
ідуть всупереч встановленим діючим
законодавством нормам.

З огляду на вищенаведене, Страховий акт
№ 200-8014-09Д від 10.06.2010 р. складений в
порушення умов Полісу № від
17.05.2008 р., а саме в порушення пункту 21.1.4.
даного Полісу, яким передбачено
складання лише одного Страхового Акту
протягом 15 робочих днів після
одержання всіх необхідних документів.
Оскільки складання повторного (другого
або іншого) страхового акту взагалі не
передбачено даним полісом, умови якого
були погоджені сторонами, тому
Страховий акт № 200-8014-09Д від 10.06.2010 р. та
здійснена на підставі нього виплата
від 14.06.2010 р. є необгрунтованими та
неправомірними.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Частиною 1 ст. 257 ЦК України встановлено,
що загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 6 ст. 261 ЦК України за
регресними зобов'язаннями перебіг
позовної давності починається від дня
виконання основного зобов'язання.

Так, днем виконання основного
зобов`язання вважається сплата
платіжним дорученням №8073 від 14.07.09р.
потерпілому страхового відшкодування
в розмірі 33677,21 грн.

Посилання позивача на Платіжне
доручення № 7377 від 14.06.2010 р. є
необгрунтованими та безпідставними,
оскільки виплата була здійснена на
підставі страхового акту № 200-8014-09Д від
10.06.2010 р., який немає жодної правової
підстави, тому така виплата також
здійснена неправомірно і являється
неналежним доказом в розумінні ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України.

Враховуючи те, що строк позовної
давності повинен обчислюватися від дня
виконання основного зобов'язання і цим
днем являється сплата за платіжним
дорученням №8073 від 14.07.09р. (сплата на
підставі першого страхового акту), а
звернення позивача до суду відбулося
згідно відбитку поштового штемпелю на
конверті 21.03.13 р., тобто проміжок часу
між ними становить більше трьох років,
що свідчить про порушення Позивачем
строку позовної давності для звернення
до суду з даним позовом.

На підставі вищенаведеного, заява
другого відповідача Приватного АТ
"Страхової компанії "Лемма Сіті Сервер"
про застосування строку позовної
давності, яка вказана у відзиві на
позовну заяву (т.2 а.с.№116) підлягає
задоволенню, але не з підстав наведених
у відзиву, а з підстав неправомірності
складання другого страхового акту та
неправомірності здійснення другого
траншу виплати страхового
відшкодування.

Щодо позиції відповідача Приватного АТ
"Страхова компанія "Лемма Сіті Сервер" у
відзиві на позов (а.с. №116-118 том 2) про те,
що вданому випадку існує не регрес, а
суброгація, то з таким висновком
погодитись не можна, оскільки позивач
після виплати страхового
відшкодування отримав право
зворотньої вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду. Тобто,
в даній справі не відбувається зміна
активного суб'єкта зі збереженням
самого зобов'язання, як при суброгації,
а відбувається те, що одне зобов'язання
замінює собою інше. Зокрема, Верховний
Суд України відзначає, ці інститути
мають різний правовий режим
регулювання. Так, регрес регулюється
загальними нормами цивільного права, а
для суброгації відповідно до ст.993 ЦК
України встановлений особливий
правовий режим.

Частиною третьою ст.82 ГПК України
встановлено, що обираючи при прийнятті
рішення правову норму, що підлягатиме
застосуванню до спірних правовідносин,
господарський суд зобов'язаний
враховувати висновки Верховного Суду
України, які викладені у рішеннях,
прийняти за результатами розгляду заяв
про перегляд судового рішення з
підстави, передбаченої пунктом 1
частини першої статті 111-16 цього
Кодексу. За наслідками розгляду заяв
про перегляд судових рішень з цієї
підстави Верховним Судом України
прийнято постанову від 07 серпня 2012 року
(справа № 12/207). Дана правова позиція
узгоджується з правовою позицією, яка
викладена у вищевказаній постанові
ВСУ.

На підставі викладеного, суд вважає за
необхідне в задоволенні позову
відмовити щодо кожного з відповідачів.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується положеннями ст. 49
ГПК України. У спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав,
- на сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином судові витрати залишаються за
позивачем.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України;
ст.ст. 979, 988, 990, 1166, 1188, 1191, 1192 ЦК України,
ст.ст. 7, 9, 27 Закону України „Про
страхування", ст.ст. 12, 29 Закону України
„Про обов'язкове страхування цивільно
- правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів", ст.ст.
11, 257, 261 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог до
Управління Державної пенітенціарної
служби України в Харківської області -
відмовити.

В задоволенні позовних вимог до
Приватного АТ "Страхової компанії
"Лемма Сіті Сервер" - відмовити.

Повне рішення складено 31.03.2014 р.

Суддя Л.В. Шарко